Єдиний унікальний номер 341/952/22
Номер провадження 2/341/379/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Гаполяка Т.В. розглянувши цивільну справу за позовом поданим ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , орган місцевого самоврядування, діяльність якого спрямована на захист прав дитини: Служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

ОСОБА_1 звернулась в Галицький районний суд Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 , орган місцевого самоврядування, діяльність якого спрямована на захист прав дитини: Служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради та просить:

- позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем разом не проживають, шлюб між ними розірвано, однак є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Впродовж тривалого часу одна приймає участь у вихованні сина, матеріально утримує його. Відповідач не цікавиться життям дитини, не бере участі у його вихованні, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не підтримує дитину матеріально.

В судове засідання позивачка не з`явилася. Скерувала заяву в якій просила позов задовільнити, розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідачем подано заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову.

Орган місцевого самоврядування, діяльність якого спрямована на захист прав дитини: Служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради в судове засідання представника не скерувала. Представницею органу Ленчук В. скеровано заяву, у якій просить слухати дану справу у відсутності їхнього представника, а також надано суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який заочним рішенням суду від 23 грудня 2011 року було розірвано, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матір`ю ОСОБА_5 . Після розірвання шлюбу залишено ОСОБА_6 дошлюбне прізвище ОСОБА_7 (а.с.8).

Відповідно до копій свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3 є, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с.7).

Після державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище ОСОБА_9 (а.с.9).

ОСОБА_3 проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою №11929 від 27 липня 2022 року (а.с.10).

Дитина знаходяться на повному утриманні позивачки. Батько добровільно на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним.

Відповідно до письмового висновку від 08 грудня 2022 року, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

3. Норми матеріального права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 14 грудня 2022 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259 ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток.

Пунктом 2 статті 8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року передбачено, що у всіх випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. Згідно з частини 1 статті 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до вимог пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Згідно з абзацу 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Хант проти України» встановив, що між інтересами дитини й інтересами батьків має існувати справедлива рівновага, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу треба приділяти інтересам дитини, які за своєю природою повинні переважати над інтересами батьків.

У своїй ухвалі від 01 листопада 2017 року Вищий спеціалізований суд України дійшов до висновку, що при позбавленні батьківських прав суду слід не тільки встановити ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, а також чи попереджався батьки офіційно про необхідність зміни ставлення до дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, тому важливе значення має висновок виконкому органу місцевого самоврядування про доцільність або передчасність застосування такого заходу. Слід також звернути увагу на те, чи створюються перешкоди для спілкування батька із дитиною з боку особи, з якою дитина проживає.

Згідно з частиною 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини.

Беручи до уваги вищенаведене, те, що позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю, а відповідач визнав позов повністю, суд вважає, що слід позбавити ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354,355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_2 ;

орган місцевого самоврядування, діяльність якого спрямована на захист прав дитини: Служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради, місцезнаходження за адресою: вул. Грушевського, 21, м.Івано-Франківськ.

Повний текст рішення складено 21 грудня 2022 року.

СуддяТарас ГАПОЛЯК