Справа №359/798/20
Провадження №2/359/135/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю відповідача ОСОБА_3 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_4 ,

за участю представника третьої особи ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Бориспільської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 5 вересня 2008 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка ОСОБА_7 . Після того, як ОСОБА_1 припинив проживати з відповідачем однією сім`єю, ОСОБА_6 залишився проживати разом з позивачем, а ОСОБА_7 та його сестра ОСОБА_7 залишились проживати разом з ОСОБА_3 . Не зважаючи на те, що ОСОБА_6 не бажає жити з матір`ю, відповідач заперечує проти того, щоб дитина проживала разом з батьком.

1.2. Тому ОСОБА_1 просить суд визначити місце проживання ОСОБА_6 разом з позивачем та стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнен-ня дитиною повноліття.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 січня 2020 року (а.с.11 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 12 лютого 2020 року (а.с.14-15 т.1) пред`явлений позов був залишений без руху, ОСОБА_1 був наданий строк для доплати судового збору в розмірі 60 копійок.

2.3. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 4 березня 2020 року (а.с.18-19 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання.

2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 9 липня 2020 року (а.с.89-90 т.1) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про часткове залишення позову без розгляду.

2.5. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 17 липня 2020 року (а.с.119-121 т.1) відвід судді Борцю Є.О. був визнаний необґрунтованим, заява представ-ника відповідача Богдашкіної Д.О. про відвід судді була передана на розгляд іншого судді Бориспільського міськрайонного суду, визначеного в порядку, передбаченому ч.1 ст.33 ЦПК України.

2.6. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с.122 т.1) вбачається, що заява представника відповідача ОСОБА_4 про відвід судді була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Журавському В.В.

2.7. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 21 липня 2021 року (а.с.123-124 т.1) було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_8 про відвід судді Борця Є.О.

2.8. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 14 серпня 2020 року (а.с.127-128 т.1) у задоволенні заяви представника ОСОБА_4 про відвід секретаря судового засідання було відмовлено також.

2.9. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 14 серпня 2020 року (а.с.138-140 т.1) було призначено судово-психологічну експертизу, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

2.10. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 жовтня 2020 року (а.с.153-154 т.1) матеріали цивільної справи були направлені до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у цивільній справі було зупинено на час проведення судово-психологічної експертизи.

2.11. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 липня 2021 року (а.с.167 т.1) було поновлено провадження у цивільній справі.

2.12. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 5 жовтня 2021 року (а.с.177-178 т.1) провадження у цивільній справі було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

2.13. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 18 лютого 2022 року (а.с.211-212 т.1) було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 про забезпечення доказів шляхом призначення додаткової судової психологічної експертиз.

3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

3.1. У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримують позов та наполягають на його задоволенні.

3.2. ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на те, що ОСОБА_1 в присутності сина ОСОБА_6 неодноразово здійснював психологічне та фізичне насильство відносно ОСОБА_3 . Внаслідок таких дій дитина переживає стрес та відчуває високий рівень тривожності. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 налаштовує сина ОСОБА_6 проти матері, у дитини виник синдром відчуження матері, внаслідок якого ОСОБА_6 уникає спілкування з ОСОБА_3 . Визначення місця проживання ОСОБА_6 разом з батьком призведе до того, що дитина остаточно втратить зв`язок з матір`ю. Тому ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 просять суд відмовити у задоволенні позову.

3.3. Представник виконавчого комітету Бориспільської міської ради Павленко Л.В. підтримує позов в частині вимоги про визначення місця проживання ОСОБА_6 разом з його батьком ОСОБА_1 та покладається на розсуд суду при вирішенні спору в частині іншої позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

4.1. 5 вересня 2008 року ОСОБА_1 уклав шлюб зі ОСОБА_9 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 було присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 5 вересня 2008 року (а.с.5 т.1).

4.2. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка ОСОБА_7 . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 18 травня 2010 року, серії НОМЕР_3 від 24 березня 2015 року та серії НОМЕР_4 від 5 вересня 2017 року (а.с.6-8 т.1).

4.3. У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_11 визнали, що вони припинили проживати однією сім`єю. На підставі ч.1 ст.82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

4.4. Спірні правовідносини регулюються главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» та главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України.

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце поживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

5.2. Згідно з ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

5.3. Відповідно до ч.2 ст.161 СК України суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

5.4. Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

5.5. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

5.6. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встанов-лених цим Кодексом.

5.7. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

5.8. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

5.9. Відповідно до ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

5.10. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

6.1. Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не дійшли згоди щодо визначення місця проживання їх сина ОСОБА_6 . Ця обставина свідчить про те, що згідно з ч.2 ст.160 СК України питання про визначення місця проживання ОСОБА_6 підлягає вирішенню в судовому порядку.

6.2. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що він є родичем ОСОБА_1 . Йому відомо про те, що ОСОБА_6 позитивно ставиться до батька та не бажає жити разом з ОСОБА_3 . Дитина дуже любить ОСОБА_1 та проживає разом з ним по АДРЕСА_1 . В цьому будинку створені всі умови для утримання та розвитку дитини. Після початку бойових дій на території України ОСОБА_3 разом з дітьми виїхала до Західної України, а в подальшому до Польщі. У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 перебуває з матір`ю у конфліктних відносинах, він відмовлявся їхати разом з нею. Він поїхав разом ОСОБА_3 лише після того, як ОСОБА_1 умовив його зробити це. Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що вона також є родичем ОСОБА_1 . Їй відомо про те, що ОСОБА_3 неодноразово підвищувала голос на сина ОСОБА_6 та налаштовувала його проти батька. Тому дитина не хоче проживати разом з матір`ю та проживала разом з його батьком ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 . В цьому будинку для дитини облаштований робочий стіл, ліжко та є інші умови для її утримання та виховання. ОСОБА_6 не хотів навіть спілкуватись з ОСОБА_3 та поїхав з нею в Польщу тільки на прохання ОСОБА_1 . Перебуваючи в іншій країні, дитина постійно спілкується з батьком по телефону та сумує за ним.

6.3. Зі змісту актів обстеження житлово-побутових умов №5 від 10 січня 2020 року та №57 від 26 травня 2020 року (а.с.64, 70 т.1) вбачається, що до еміграції в Польщу ОСОБА_6 проживав разом з батьком ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 . В цьому будинку створені всі належні умови для розвитку та відпочинку дитини. Зокрема, ОСОБА_6 забезпечений ліжком, шафою, столом та комп`ютером. З копії довідки директора Бориспільського НВК «Гімназія «Перспектива» загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» ім. В. Мономаха №65 від 27 травня 2020 року (а.с.78 т.1) вбачається, що ОСОБА_6 навчався в цій школі у 4-А класі.

6.4. Зі змісту висновку експертів №22844/20-61 від 25 червня 2021 року (а.с.155-164 т.1) вбачається, що вікова та емоційна незрілість, притаманні природному віку ОСОБА_6 , його індивідуально-психологічні властивості (сугестивність зокрема) та підвищена емоційна близькість з батьком сприяють відображенню сімейної ситуації під впливом батька, формують прихильність до нього, створюється психологічна та емоційна дистанція між матір`ю та дитиною. Передача ОСОБА_6 на виховання матері ОСОБА_3 може психологічно травмувати дитину. Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_14 показала, що вона приймала участь у складенні висновку за результатом проведення судово-психологічної експертизи. Під час дослідження вона особисто спілкувалась з ОСОБА_6 , який заперечує авторитет матері та хоче проживати лише з батьком. ОСОБА_6 відчуває страх від того, що він не повернеться до батька, оскільки йому комфортно з ОСОБА_1 . Примусове визначення місця проживання дитини разом з матір`ю завдасть ОСОБА_6 істотну психологічну травму, яка буде супроводжуватись депресією дитини та труднощами в її адаптації. Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_15 показала, що вона також приймала участь у складенні висновку за результатом проведення судово-психологічної експертизи. В ході дослідження експерт ОСОБА_15 спілкувалась не тільки з ОСОБА_6 , а також з його матір`ю ОСОБА_3 . Між ними склались конфліктні відносини, внаслідок яких дитина не хоче спілкуватись з матір`ю. Між ОСОБА_6 та його батьком ОСОБА_1 існують нормальні відносини. Відібрання дитини від батька та передача її ОСОБА_3 призведе до стресу ОСОБА_6 та завдасть йому серйозну психологічну травму. Для нормалізації відносин між дитиною та ОСОБА_3 достатнім є визначення порядку участі матері у вихованні дитини.

6.5. Як вбачається зі змісту ч.2 ст.160 СК України, для визначення місця проживання дитини, що досягла десятирічного віку, суд зобов`язаний вислухати думку самої дитини. Станом на час судового розгляду цивільної справи ОСОБА_6 виповнилось 12 років. У судовому засіданні він пояснив, що хоче проживати разом з ОСОБА_1 , оскільки дитині з ним спокійніше, ніж з матір`ю. Крім того, батько створив для ОСОБА_6 більш комфортні умови проживання.

6.6. Таким чином, в матеріалах цивільної справи міститься достатня кількість різноманітних належних та допустимих доказів на підтвердження доцільності визначення місця проживання ОСОБА_6 разом з його батьком ОСОБА_1 . В матеріалах цивільної справи міститься копія постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 9 вересня 2019 року (а.с.132 т.1), з мотивувальної частини якої вбачається, що 2 вересня 2019 року приблизно о 23 годині 00 хвилин в приміщенні будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ображав ОСОБА_3 нецензурною лайкою та штовхав її. Однак існування конфліктних відносин між сторонами само по собі не свідчить про неможливість визначення місця проживання ОСОБА_6 разом з його батьком. Зокрема, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 не подали докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями або нарко-тичними засобами, а також може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Навпаки, зі змісту характеристики, складеної 25 травня 2020 року генеральним директором ТОВ «Аптека.194» від 25 травня 2020 року (а.с.72 т.1), вбачається, що позивач працює на посаді медичного директора та лікаря-терапевта. У спілкуванні з колегами рівний, доброзичливий і привітний, з партнерами та клієнтами ввічливий і чемний, у скрутних ситуація завжди націлений на компроміс. За характером він витриманий, миро-любний та сторониться конфліктних ситуацій. В матеріалах цивільної справи міститься також інформаційна довідки про психологічно-діагностичні консультації з ОСОБА_6 №68 від 30 вересня 2019 року, складена психологом ОСОБА_16 (а.с.133-134 т.1). Однак висновок спеціаліста відсутній у вичерпному переліку засобів доказування, передбаченому ч.2 ст.76 ЦПК України. Крім того, в змісті вказаної довідки відсутнє попередження ОСОБА_16 про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, як того вимагає ч.5 ст.106 ЦПК України. Ці обставини свідчать про те, що інформаційна довідки про психологічно-діагностичні консультації з ОСОБА_6 №68 від 30 вересня 2019 року не є допустимим доказом в розумінні ч.1 ст.78 ЦПК України.

6.7. З огляду на це суд вважає, що місце проживання ОСОБА_6 належить визначити разом з його батьком ОСОБА_1 . При цьому посилання ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на те, що визначення місця проживання дитини разом з батьком призведе до припинення комунікації між матір`ю та дитиною, оцінюється критично, адже настання такого негативного наслідку можна запобігти шляхом визначення порядку участі ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_6 . Цей висновок суду узгоджується з показаннями експерта ОСОБА_15 . Крім того, визначення місця проживання дитини спрямовано виключно для забезпечення особистих немайнових прав самої дитини, а не її батьків.

6.8. Водночас, станом на день ухвалення судового рішення у зв`язку з воєнними діями в Україні ОСОБА_6 тимчасово проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 на території Польщі. Ця обставина свідчить про те, що вимога про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_6 є передчасною до набрання законної сили рішенням суду про визначення місця проживання дитини, а також до фактичного повернення дитини позивачу. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ОСОБА_1 належить відмовити.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.2. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини. Водночас, ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 840 гривень 20 копійок за іншу вимогу про визначення місця проживання дитини разом з батьком. Це підтверджується квитанцією (а.с.1 т.1). Пред`явлений позов в частині цієї вимоги задоволений.

7.3. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 840 гривень 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Бориспільської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з його батьком ОСОБА_1 .

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 840 гривень 20 копійок.

Повний текст рішення суду складений 1 серпня 2022 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець