ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року

м. Черкаси

Справа № 697/2349/21
Провадження № 22-ц/821/732/22
категорія: 311000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Канівський комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Дзвінок» Канівської міської ради Черкаської області

представник відповідача: адвокат Бовшик Микола Юрійович

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення позивача на роботі та зобов`язання виплатити зарплату.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення позивача на роботі та зобов`язання виплатити зарплату.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона працює в Канівському комунальному закладі дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області «помічником вихователя». У листопаді 2021 року нею було виявлено грубе порушення її конституційного права на роботу з боку відповідача, яке полягало в тому, що від неї постійно незаконно вимагали на роботі медичну інформацію щодо вакцинації від респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та обмеження прав працівника щодо повноцінної роботи. Позивач неодноразово повідомляла відповідача про протиправність його дій. Незважаючи на це 08.11.2021 відповідачем їй було вручено Наказ №43-к від 08.11.2021 про відсторонення з роботи з 08.11.2021 на час відсутності щеплення від COVID-19 без збереження заробітної плати.

Вважає даний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він не відповідає вимогам ст.ст.43,49 Конституції України. Вважає, що відмова працівника від вакцинації не може вважатися порушенням трудової дисципліни. Зазначає, що Дорожньою картою з впровадження вакцини від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і проведення масової вакцинації у відповідь на пандемію COVID-19 в Україні у 2021 - 2022 роках, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я від 24.12.2020 № 3018 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України 09.02.2021 № 213), встановлено, що вакцинація від коронавірусної хвороби COVID-19 в Україні буде добровільною для усіх груп населення та професійних груп. Згідно ст.46 КЗпПУ відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Правової можливості відсторонення працівників від роботи із підстав визначених у наказі про відсторонення не передбачено. Вважає, що діюча постанова про введення карантину є незаконною і не підлягає виконанню, тому не вбачає правових підстав у роботодавця примушувати працівників вакцинуватись від короновірусної хвороби COVID-19 та/або притягати їх до дисциплінарної відповідальності за відмову вакцинуватися від цієї хвороби.

Просить визнати незаконним та скасувати наказ відповідача №43-к від 08.11.2021 про відсторонення позивача від роботи; поновити її на роботі з 08.11.2021; зобов`язати відповідача виплатити їй невиплачену заробітну плату за фактичний час незаконного відсторонення від роботи та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення позивача на роботі та зобов`язання виплатити зарплату - відмовлено.

У стягненні витрат Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. - відмовлено.

Рішення суду 1 інстанції мотивовано тим, що керівник закладу дошкільної освіти, на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу, з урахуванням вимог статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», правомірно прийняв рішення про тимчасове відсторонення ОСОБА_1 від роботи.

Враховуючи те, що відсторонення від роботи є своєрідне призупинення трудових правовідносин, та є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків та на період відсторонення робоче місце за працівником зберігається, то суд приходить до переконання, що не підлягає до задоволення вимога позивача про поновлення її на роботі. Окрім того, оскільки вимога позивача про визнання протиправним та скасування Наказу №43-к від 08.11.2021 судом задоволенню не підлягає, тому не підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення, починаючи з 08.11.2021 до поновлення на роботі.

На підставі вище викладеного та враховуючи лист Верховного суду №3223/0/208-21 від 24.12.2021 «Щодо правового регулювання на національному рівні питання відсторонення працівників у зв`язку з відсутністю у них щеплення від гострої респіраторної хвороби "COVID-19", спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У квітні 2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду 1 інстанції обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що з огляду на чинне законодавство, повідомлення роботодавця про обов`язковість вакцинування працівника не є документом, з яким пов`язується виникнення, припинення чи зміна трудових відносин, такий документ не породжує будь-які юридичні наслідки для учасників трудових відносин, а тому не може бути підставою для відсторонення працівника від роботи. Вказує, що факт ухилення чи відмова скаржника від щеплення на час відсторонення та в судовому засіданні відповідачем не доведено. Натомість відсторонення працівника без встановлення підстав для цього, а так само посилання на підстави, які не передбачені законом, є порушення трудового законодавства та прав відстороненого працівника.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

18 квітня 2022 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення позивача на роботі та зобов`язання виплатити зарплату.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2022 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.

Супровідним листом №697/2349/21/5418/202 від 18.04.2022 матеріали цивільної справи №697/2349/21 витребувано з суду 1 інстанції.

22 квітня 2022 року матеріали цивільної справи №697/2349/21 отримано Черкаським апеляційним судом.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 27 квітня 2022 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 травня 2022 року справу призначено в порядку письмового провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом 1 інстанції встановлено, що наказом Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області №50-к від 17.11.2020 ОСОБА_1 прийнята «помічником вихователя» з 18.11.2020 (а.с.32).

З повідомлення Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області № 47 від 29.10.2021 «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19», що адресоване ОСОБА_1 , вбачається, що з 08.11.2021 на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення від COVID-19 обов`язкове для працівників закладів освіти. На підставі наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» № 2153 від 04.10.2021 повинні до 05 листопада 2021 надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16.09.2011 №595. Якщо до цієї дати вона не надає один із зазначених документів, 08 листопада 2021 року буде відсторонена від роботи без збереження заробітної плати на підставі статті 46 КЗпП та статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 №1645-111 (а.с.57).

З акта Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області №4 від 01.11.2021 «Про відмову ОСОБА_1 ознайомитись з повідомленням про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19» вбачається, що директор Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Дзвіночок» ОСОБА_3 , у присутності вихователя-методиста ОСОБА_4 , соціального педагога ОСОБА_5 , сестри медичної старшої ОСОБА_6 запропонували ОСОБА_1 ознайомитися із повідомленням про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 та засвідчити ознайомлення особистим підписом. Від вказаної пропозиції ОСОБА_1 відмовилася. Після чого ОСОБА_1 було зачитано зміст повідомлення, але остання повідомила, що з повідомленням не згідна, тому підпис не поставила (а.с.58).

З акта Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області №6 від 08.11.2021 «Про відмову ОСОБА_7 надати документ про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID- 19» вбачається, що директор ОСОБА_3 , у присутності вихователя-методиста ОСОБА_4 , соціального педагога ОСОБА_5 , голови профспілкового комітету ОСОБА_8 , сестри медичної старшої ОСОБА_6 , запропонували ОСОБА_1 «помічнику вихователя», надати документ, що підтверджує той факт, що вона отримала обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19. ОСОБА_1 відмовилась від пропозиції та не надала доказів, що вона вакцинована або докази того, що в неї є протипоказання до щеплення (а.с.59).

Наказом Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області №43-к від 08.11.2021 ОСОБА_1 була відсторонена від роботи з 08.11.2021 на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати Підставою вказаного наказу зазначені: повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 ОСОБА_9 від 29.10.2021 №47, акт №4 про відмову ОСОБА_1 отримати ознайомлення з повідомленням про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 01.11.2021, акт №6 про відмову ОСОБА_1 надати документ про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 08.11.2021 (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 до суду не надала доказів, що вона має такий стан здоров`я, що є перешкодою для вакцинування.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційних скарг, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.

Стаття 46 Кодексу законів про працю України передбачає можливість відсторонення працівників від роботи лише у випадках, прямо передбачених законодавством.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та статтею 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» в Україні обов`язковими є профілактичні щеплення проти туберкульозу, поліомієліту, дифтерії, кашлюка, правця та кору.

При цьому передбачається, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт (ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»).

Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється Міністерством охорони здоров`я України (ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»).

Наказом МОЗ від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» на період дії карантину обов`язковій вакцинації проти COVID-19 підлягають працівники:

центральних органів виконавчої влади та їхніх територіальних органів;

місцевих державних адміністрацій та їхніх структурних підрозділів;

закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Цим наказом передбачається, що щеплення є обов`язковим в разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 № 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.10.2011 за № 1161/19899 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11.10.2019 року № 2070).

Міністерство юстиції України зробило висновок, що наказ МОЗ № 2153 відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема статті 8 Конвенції «Право на повагу до приватного і сімейного життя», а також практиці Європейського суду з прав людини, свідченням чого є реєстрація цього наказу Міністерством юстиції України.

Державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та праву Європейського Союзу (acquis ЄС), з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а також прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів (п. 4 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ від 28.12.1992 № 731).

Тож у разі виникнення недовіри до вказаного наказу МОЗ та питань щодо його законності, не має бути сумнівів зважаючи на те, що необхідну процедуру введення його в дію він пройшов.

Таким чином, якщо ставити питання обов`язковості вакцинування для працівників з наведеного вище переліку наказу МОЗ № 2153, то його можуть не робити лише ті працівники, які мають саме абсолютні протипоказання до проведення профілактичних щеплень.

Протипоказання до вакцинації може встановлювати сімейний або лікуючий лікар та надати відповідний висновок про тимчасове чи постійне протипоказання або про відтермінування через COVID-19 в анамнезі. Якщо в пацієнта є протипоказання до щеплення однією з вакцин проти COVID-19 за можливості особа має вакцинуватися іншими типами вакцин.

Верховний Суд цілком послідовно стверджує наступне (постанова від 10.03.2021 у справі №331/5291/19): «Вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави, тобто було виправданим.

Держава, встановивши відсторонення педагогічних працівників від виконання обов`язків, які не мають профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі й самих дітей.

Отже, право позивача на працю у шкільному навчальному закладі було тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси, оскільки позивач відмовилася від обов`язкового щеплення.

Втручання у вигляді обов`язковості певних щеплень ґрунтується на законі, має законну мету, є пропорційним для досягнення такої мети, та є цілком необхідним у демократичному суспільстві.»

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 1 інстанції, що наказом Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області №50-к від 17.11.2020 ОСОБА_1 прийнята «помічником вихователя» з 18.11.2020 (а.с.32).

З повідомлення Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області № 47 від 29.10.2021 «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19», що адресоване ОСОБА_1 , вбачається, що з 08.11.2021 на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення від COVID-19 обов`язкове для працівників закладів освіти. На підставі наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» № 2153 від 04.10.2021 повинні до 05 листопада 2021 надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16.09.2011 №595. Якщо до цієї дати вона не надає один із зазначених документів, 08 листопада 2021 року буде відсторонена від роботи без збереження заробітної плати на підставі статті 46 КЗпП та статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 №1645-111 (а.с.57).

З акта Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області №4 від 01.11.2021 «Про відмову ОСОБА_1 ознайомитись з повідомленням про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19» вбачається, що директор Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Дзвіночок» ОСОБА_3 , у присутності вихователя-методиста ОСОБА_4 , соціального педагога ОСОБА_5 , сестри медичної старшої ОСОБА_6 запропонували ОСОБА_1 ознайомитися із повідомленням про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 та засвідчити ознайомлення особистим підписом. Від вказаної пропозиції ОСОБА_1 відмовилася. Після чого ОСОБА_1 було зачитано зміст повідомлення, але остання повідомила, що з повідомленням не згідна, тому підпис не поставила (а.с.58).

З акта Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області №6 від 08.11.2021 «Про відмову ОСОБА_7 надати документ про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID- 19» вбачається, що директор ОСОБА_3 , у присутності вихователя-методиста ОСОБА_4 , соціального педагога ОСОБА_5 , голови профспілкового комітету ОСОБА_8 , сестри медичної старшої ОСОБА_6 , запропонували ОСОБА_1 «помічнику вихователя», надати документ, що підтверджує той факт, що вона отримала обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19. ОСОБА_1 відмовилась від пропозиції та не надала доказів, що вона вакцинована або докази того, що в неї є протипоказання до щеплення (а.с.59).

Наказом Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області №43-к від 08.11.2021 ОСОБА_1 була відсторонена від роботи з 08.11.2021 на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати Підставою вказаного наказу зазначені: повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 ОСОБА_9 від 29.10.2021 №47, акт №4 про відмову ОСОБА_1 отримати ознайомлення з повідомленням про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 01.11.2021, акт №6 про відмову ОСОБА_1 надати документ про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 08.11.2021 (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 до суду не надала доказів, що вона має такий стан здоров`я, що є перешкодою для вакцинування.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що відповідач, видавши оспорюваний наказ застосував відсторонення позивача від роботи, оскільки це прямо передбачено на рівні законодавства. Так, зокрема, відповідно до постанови КМУ №1236 (в оновленій редакції) саме керівники державних органів (державної служби), керівники підприємств, установ та організацій мають забезпечити:

1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 року № 2153;

2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України,частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я;

3) взяття до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу».

Відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються.

Строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

Бездіяльність роботодавця з відсторонення працівників може мати негативні наслідки для нього, оскільки за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Порушення правил щодо карантину людей», яка визначає, що порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, він може бути притягнений до адміністративної відповідальності.

Держава, встановивши відсторонення педагогічних працівників від виконання обов`язків, які не мають профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі й самих дітей.

Отже, право позивача на працю у шкільному навчальному закладі було тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси, оскільки позивач відмовилася від обов`язкового щеплення.

Втручання у вигляді обов`язковості певних щеплень ґрунтується на законі, має законну мету, є пропорційним для досягнення такої мети, та є цілком необхідним у демократичному суспільстві.

Таким чином суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що керівник закладу дошкільної освіти, на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу, з урахуванням вимог статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», правомірно прийняв рішення про тимчасове відсторонення ОСОБА_1 від роботи.

Враховуючи те, що відсторонення від роботи є своєрідне призупинення трудових правовідносин, та є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків та на період відсторонення робоче місце за працівником зберігається, то суд 1 інстанції дійшов вірного висновку, що не підлягає до задоволення вимога позивача про поновлення її на роботі. Окрім того, оскільки вимога позивача про визнання протиправним та скасування Наказу №43-к від 08.11.2021 задоволенню не підлягає, тому не підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення, починаючи з 08.11.2021 до поновлення на роботі.

На підставі вище викладеного та враховуючи лист Верховного суду №3223/0/208-21 від 24.12.2021 «Щодо правового регулювання на національному рівні питання відсторонення працівників у зв`язку з відсутністю у них щеплення від гострої респіраторної хвороби "COVID-19", спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», суд 1 інстанції дійшов вірного висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Обов`язковість профілактичного щеплення від COVID-19 для працівників закладів освіти введена Наказом МОЗ від 04 жовтня 2021 року № 2153 Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, який набув чинності 08 листопада 2021 року.

Отже, лише з цієї дати у позивача виник обов`язок пройти профілактичне щеплення протягом розумного строку.

Колегія суддів враховує, що позивач висловила свою категоричну позицію щодо відмови в проходженні профілактичного щеплення, що підтверджується наданим на ім`я директора заяви - повідомлення №б/н від 04 листопада 2021 року про відмову від ризикованого медичного втручання, в якій позивач, повідомила про утримання від щеплення від коронавірусної інфекції SARS-CoV-2 (а.с.9-11). Тому, дії відповідача в даному випадку відповідають законодавчо визначеного алгоритму дій, які передбачають відсторонення працівника від роботи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_7 до Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Дзвіночок» Канівської міської ради Черкаської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення позивача на роботі та зобов`язання виплатити зарплату, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 08 червня 2022 року.

Головуючий: В.Г. Бородійчук

Судді : Л.І. Василенко

О.В. Карпенко