Справа № 152/1498/21
У Х В А Л А

Іменем України

06 грудня 2022 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Роздорожної А.Г.

за участі секретаря судового засідання Одудовського С.В.,

представників скаржника: адвоката Литвинюка М.І. та головного лікаря Чорного В.В.,

старшого державного виконавця Тютюник Н.А.,

представника стягувача адвоката Костриці В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Комунального некомерційного підприємства «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської ради Вінницької області, на постанову старшого державного виконавця Шаргородського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м. Хмельницький) Чірки Ольги Василівни, про закінчення виконавчого провадження, -

у с т а н о в и в :

Представник скаржника звернувся до суду з цією скаргою та вказав, що 27 жовтня 2022 року старшим державним виконавцем Шаргородського ВДВС у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Чіркою Ольгою Василівною була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Дану постанову скаржник отримав 31 жовтня 2022 року. Представник скаржника не погоджується із мотивувальною частиною даної постанови та наполягає на її скасуванні через невірне визначення підстав для закінчення виконавчого провадження. Вказує, що стягувачем ОСОБА_1 було подано на виконання до Шаргородського ВДВС виконавчий лист № 152/1491/21, щодо внесення запису КНП «Шаргородська міська лікарня» в трудову книжку про скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 з 4 січня 2022 року відповідно до рішення суду. Наказом від 25 липня 2022 року рішення суду було виконане. Проте, ОСОБА_1 до КНП «Шаргородська міська лікарня» не з`являється і трудову книжку не надає. 3 листопада 2022 року Вінницьким апеляційним судом було постановлено ухвалу, в якій роз`яснено рішення Вінницького апеляційного суду від 14 липня 2022 року та визначено зокрема, що суд вважає, що наказом від 25 липня 2022 року КНП «Шаргородська міська лікарня» рішення Вінницького апеляційного суду від 14 липня 2022 року виконала. Крім цього, зазначає, що небажання стягувана ОСОБА_1 надати трудову книжку у лікарню підтвердив її представник, адвокат Костриця В.С, який у судовому засіданні 11 жовтня 2022 року під час розгляду скарги у Шаргородському районному суді пояснив, що трудова книжка надана не буде для внесення записів. Вважає, що відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Таке виконання КНП «Шаргородська міська лікарня» рішення встановлено ухвалою Вінницького апеляційного суду від 3 листопада 2022 року. Просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця Шаргоросдького відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Чірки Ольги Василівни в частині закінчення виконавчого провадження № 69509279 та прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 27 жовтня 2022 року згідно з пунктом 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», та скасувати цю постанову старшого державного виконавця. Представник скаржника також просив зобов`язати старшого державного виконавця Шаргородського відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління (м. Хмельницький) Чірку Ольгу Василівну винести нову постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№69509279 відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав повністю та просив її задовольнити. Вказує, що винесена державним виконавцем постанова від 27 жовтня 2022 року про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню, оскільки державний виконавець невірно визначила підстави для закінчення виконавчого провадження. Крім цього, зазначив, що державним виконавцем не перевірено оригінал трудової книжки стягувача ОСОБА_1 , а саме, щодо записів про звільнення чи прийняття на роботу, оскільки остання не бажає надавати оригінал трудової книжки.

Старший державний виконавець Тютюник Н.А. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги, оскільки вважала, що було вчинено всі необхідні виконавчі дії, зокрема для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Відтак, на її думку оскаржувана постанова від 27 жовтня 2022 року про закінчення виконавчого провадження є законною, а рішення Вінницького апеляційного суду від 14 липня 2022 року по справі №152/1498/21 наразі невиконане.

Представник стягувача адвокат Костриця В.С. в судовому засіданні вважав, що скарга підлягає задоволенню частково, а саме в частині скасування постанови старшого державного виконавця Шаргородського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м. Хмельницький) Чірки Ольги Василівни від 27 жовтня 2022 року про закінчення виконавчого провадження №69509279.

Заслухавши думки учасників судового засідання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 124 Конституції України судове рішення, яким закінчився розгляд справи в суді, що набрало законної сили, є остаточним та підлягає виконанню на всій території України, всіма посадовими, юридичними та фізичними особами.

Згідно з статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною першою статті 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Постановою старшого державного виконавця Шаргородського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Чіркою О.В. від 27 жовтня 2022 року про закінчення виконавчого провадження, встановлено, що згідно виконавчого листа №152/1498/21 від 26 липня 2022 року, виданого Шаргородським районним судом Вінницької області, зобов`язано КНП «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської ради Вінницької області скасувати запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про її звільнення за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП від 4січня 2022 року. Постановою про відкриття цього виконавчого провадження боржнику доведено повний зміст резолютивної частини виконавчого листа №152/1498/21 від 26 липня 2022 року, виданого Шаргородським районним судом Вінницької області, примірник якої було надіслано сторонам за вих. №8953 від 27 липня 2022 року, боржнику на зазначену адресу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням 937), про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення 29 липня 2022 року. У відповідності до відповіді стягувача від 12 серпня 2022 року боржником не скасовано запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про звільнення за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП від 4 січня 2022 року. У відповідності до відповіді стягувача від 26 жовтня 2022 року боржником не скасовано запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про її звільнення за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП від 4 січня 2022 року. Станом на 27 жовтня 2022 року боржником не надано підтверджуючих документів, а саме наказу про скасування запису у трудовій книжці ОСОБА_1 про її звільнення за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП від 4 січня 2022 року про що складено акт державного виконавця. Станом на 27 жовтня 2022 року рішення боржником не виконано. 27 жовтня 2022 року державним виконавцем надіслано повідомлення в правоохоронні органи про вчинення боржником кримінального правопорушення. Постанови про виконавчий збір на накладення штрафу виведено в окремі виконавчі провадження. Тому, на підставі викладено, старший державним виконавець керуючись вимогами пункту 11 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчила виконавче провадження №69509279.

Разом з цим, пунктом 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Згідно з частинами другою та третьою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд зазначає, що невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про належне вжиття заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання.

Накладення на боржника штрафу та звернення до правоохоронних органів із повідомленням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа. При цьому, накладення штрафів та направлення повідомлення правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі №523/11518/16 та від 18 червня 2019 року в справі № 826/14580/16.

Крім цього, Суд враховує, що постанова про закінчення виконавчого провадження була винесена 27 жовтня 2022 року - в той час. коли у Вінницькому апеляційному суді на оскарженні перебувала ухвала Шаргородського районного суду від 11 жовтня 2022 року за результатами розгляду скарги Комунального некомерційного підприємства «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської ради Вінницької області, на дії старшого державного виконавця Шаргородського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Тютюник Наталії Андріївни, щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження. Тобто судове рішення, яким встановлено, що виконавче провадження було відкрито відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", на момент винесення оскаржуваної постанови про закінчення цього ж провадження ще не набрало законної сили.

Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

За наслідками прийняття оскаржуваної постанови старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Пунктами 1, 10, 14, 18, 22 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Разом із цим, при огляді в судовому засіданні виконавчого провадження №69509279, не підтверджено належного виконання старшим державним виконавцем вказаних вимог Закону України «Про виконавче провадження». Тому, Суд вважає, що постанова старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що скарга в частині скасування постанови про закінчення виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги про зобов`язання державного виконавця винести постанову про закінчення цього виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки прийняття тих чи інших процесуальних рішень в рамках виконавчого провадження віднесено до виключних повноважень державного виконавця.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Керуючись статтями 258, 259, 260, 450, 451 ЦПК України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу Комунального некомерційного підприємства «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської ради Вінницької області, на постанову старшого державного виконавця Шаргородського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м. Хмельницький) Чірки Ольги Василівни, про закінчення виконавчого провадження, задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Шаргородського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м. Хмельницький) Чірки Ольги Василівни від 27 жовтня 2022 року про закінчення виконавчого провадження №69509279.

В решті вимог по скарзі відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 9 грудня 2022 року.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА