Номер провадження: 22-ц/813/1263/22
Справа № 501/1260/19
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Хухрова С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 жовтня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Петрюченко М.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк Восток», про стягнення заборгованості за договором поруки,

встановив:

25.04.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН», третя особа: ПАТ «Банк Восток» про стягнення заборгованості за договором поруки, згідно якого просила суд стягнути з ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» на її користь 309 640 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка посилалась на те, що 19 жовтня 2018 року між ПАТ «Банк Восток» та ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» було укладено кредитний договір №ОК2018-0509, відповідно до якого ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» отримало 1 580 000 грн.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 уклала з ПАТ «Банк Восток» та ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» трьохсторонній договір поруки №ОК2018-0509/П.1 від 19.10.2018 року.
Відповідно до п.1.1 договору поруки Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати в повному обсязі за виконання ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН», всіх зобов`язань, що виникли з Кредитного договору №ОК2018-0509 від 19.10.2018 року.
Крім того, 19.10.2018 року було укладено додаткову угоду до договору поруки про доповнення договору поруки пунктами 5.9-5.13 наступного змісту: «5.9. Позичальник зобов`язується оплатити Поручителю послуги з надання поруки. 5.10. Вартість послуг з надання поруки становить 83 000 грн.».
Позивачка стверджує, що у зв`язку з неодноразовим продовженням строку повернення кредиту було укладено низку додаткових угод до договору кредиту та поруки.
Останньою додатковою угодою до договору поруки від 11.01.2019 року сторони домовились викласти п.5.10 договору поруки у наступній редакції: «5.10. Вартість послуг з надання поруки становить 324 640,00 грн.».
Станом на 15.04.2019 року кредитні кошти повернуті банку у повному обсязі.
За весь час дії договору поруки відповідач сплатив 23.01.2019 року 2 925 грн. та 12 075 грн. всього 15 000 грн., отже залишок заборгованості за послуги з надання поруки складає 309 640 грн. (324 640 -15 000 = 309 640).
Також, позивачка вказує в позові, що 17.04.2019 року на адресу відповідача було направлено акт від 15.04.2019 року наданих послуг за договором поруки з пропозицією підписати його. Станом на 23.04.2019 року відповіді від ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» на адресу позивачки не надано.
На підставі викладеного, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 15 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН», третя особа: ПАТ «Банк Восток» про стягнення заборгованості за договором поруки було задоволено повністю.
Стягнуто з ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» на користь ОСОБА_1 309 640 грн.
Крім того, додатковим рішенням від 24 січня 2020 року стягнуто з ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 096,41 грн. (а.с.171-172)

В апеляційній скарзі ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» ставить питання про скасування рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 жовтня 2019 року, та постановлення нового, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с.148-151).

Вирішуючи питання про слухання справи в прядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання (а.с.230-237).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Таким чином, розгляд даної справи здійснений 23.11.2022 року в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, у відсутність учасників справи, оскільки учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, про що вказано вище. Повний текст судового рішення складений 05.12.2022 року.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції більше 2-х з половиною років (а.с.185-186), колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

Колегія суддів також зазначає, що Одеський апеляційний суд працює в режимі воєнного стану, розглядає справи за розкладом та обробляє поштову кореспонденцію кожного дня.
Крім того, розпорядженням голови Одеського апеляційного суду №1 від 02.03.2022 в Одеському апеляційному суді запроваджено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану, відповідно до якого робота суду апеляційної інстанції здійснюється шляхом здійснення розгляду термінових справ, зокрема, пов`язаних із питаннями обороноздатності держави, забезпеченням режиму воєнного стану, мобілізації, розглядом клопотань щодо негласних слідчих (розшукових) дій та оперативно-розшукових заходів та інших питань, які потребують термінового вирішення, а також тимчасово (на час воєнного стану) обмежено допуск в приміщення суду осіб, які не є учасниками судових засідань.
Разом із тим, зазначеним розпорядженням, з огляду на обмеження подання учасниками провадження заяв про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або небезпеку для життя, розгляд в тому числі справ про адміністративні правопорушення дозволено продовжити без участі учасників провадження в приміщенні Одеського апеляційного суду або в режимі відеоконференції.
Дане розпорядження розміщено на сайті Судової влади Одеського апеляційного суду.
Водночас, вищезгаданим розпорядженням рекомендовано учасникам судового провадження утриматися від відвідування приміщення суду та подавати заяви про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Крім того, слід зазначити, що минулі судові засідання тричі відкладались за клопотаннями арбітражного керуючого ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» Глеваського В.В., який посилався на неможливість прийняти участь у розгляді справи через введення в Україні воєнного стану та необхідності ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 211-212, 218-220, 2227-228).
Оскільки, арбітражний керуючий ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» Глеваський В.В. був сповіщений про дату, місце і час проведення судового засідання заздалегідь, а саме 13.10.2022 року (а.с.231), ніщо не перешкоджало йому прийняти участь в розгляді справи 23.11.2022 року в режимі відеоконференції, як того вимагає ст. 212 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» 30 травня 2019 року надав до суду відзив на позовну заяву (а.с.68-70), в якому просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що у позивача відсутній статус фінансової установи та відповідної ліцензії, а також у позивача були відсутні повноваження щодо підписання правочину на надання послуг поручительства на платній основі.
В свою чергу, 20 червня 2019 року позивачка надала до суду пояснення на відзив (а.с.85-92), в якому просила суд задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на чисельну судову практику Верховного Суду, яка прямо протилежна доводам відповідача стосовно недійсності договору поруки, у зв`язку з його оплатністю та факту того, що відповідач частково вже виконував зобов`язання за цим договором.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що 19 жовтня 2018 року між ПАТ «Банк Восток» та ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» було укладено кредитний договір № ОК2018-0509, що підтверджується копією цього договору (а.с.6-18), які неодноразово доповнювались додатковими угодами від 16 листопада 2018 року (а.с.19), 14 грудня 2018 року (а.с.20), 11 січня 2019 року (а.с.21).
Відповідно до умов даного Кредитного договору ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» отримало від ПАТ «Банк Восток» 1 580 000 грн.
В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором ОСОБА_1 уклала з ПАТ «Банк Восток» та ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» трьохсторонній договір поруки № ОК2018-0509/П.1 від 19.10.2018 року, що підтверджується копією договору (а.с.22-23), та відповідно до п.1.1 якого Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати в повному обсязі за виконання ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» всіх зобов`язань, що виникли з Кредитного договору ОК2018-0509 від 19.10.2018 року.
19.10.2018 року між тими ж самими сторонами було укладено додаткову угоду до договору поруки про доповнення договору поруки пунктами 5.9-5.13 наступного змісту: «5.9. Позичальник зобов`язується оплатити Поручителю послуги з надання поруки. 5.10. Вартість послуг з надання поруки становить 83 000 грн.», що підтверджується копією додаткової угоди (а.с.24).
Крім того, в той же день, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором ОСОБА_1 уклала з ПАТ «Банк Восток» та ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» трьохсторонній договір застави № ОК2018-0509/З.Д.1, що підтверджується копією договору (а.с.31-36), згідно якого ОСОБА_1 виступає як Заставодавець майновий поручитель за ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН».
В подальшому, між тими ж самими сторонами було укладено додаткові угоди до договору застави (а.с.37-39).
Крім того, у зв`язку з неодноразовим продовженням строку повернення кредиту було укладено низку додаткових угод до договору поруки, що підтверджується копіями додаткових угод від 16 листопада 2018 року (а.с.25-26), 14 грудня 2018 року (а.с.27-28), 11 січня 2019 року (а.с.29-30).
Останньою додатковою угодою до договору поруки від 11.01.2019 року сторони домовились викласти п.5.10 договору поруки у наступній редакції: «5.10. Вартість послуг з надання поруки становить 324 640,00 грн.» (а.с.30).

Станом на 15.04.2019 року кредитні кошти повернуті банку у повному обсязі.

В свою чергу, за весь час дії договору поруки ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» 23.01.2019 року сплатив на користь ОСОБА_1 лише 2 925,00 грн. та 12 075,00 грн. всього 15 000 грн., що підтверджується випискою по особистому рахунку ОСОБА_1 (а.с.40-41).
Таким чином, залишок заборгованості за послуги з надання поруки складає 309 640,00 грн. (324 640,00 -15 000,00 = 309 640,00).
У зв`язку з цими обставинами, позивачкою ОСОБА_1 17.04.2019 року на адресу ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» було направлено акт від 15.04.2019 року наданих послуг за договором поруки з пропозицією підписати його, що підтверджується копією листа, актом, описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком ПАТ «Укрпошта» (а.с.42-44). Однак, на адресу позивачки відповіді від ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» не надійшло.

Вирішуючи даний спір, суд виходив із того, що відповідно до ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Суд також обгрунтовано послався на ст.ст. 525, 526, 558 ЦК України, згідно яких одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель має право на оплату послуг, наданих ним боржникові.

Аналогічні положення містяться у ст. 629 ЦК України, яка передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ст.ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що у позивача ОСОБА_1 відсутній статус фінансової установи та відповідної ліцензії, а також у неї були відсутні повноваження щодо підписання правочину на надання послуг поручительства на платній основі, а тому позовні вимоги є безпідставними, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями.
За змістом ст. 1 зазначеного Закону фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, банки, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.
В свою чергу для поручителів як суб`єктів правовідносин поруки чинним цивільним законодавством спеціальні вимоги не передбачені. За загальним правилом ними можуть бути юридичні особи всіх форм власності і організаційно-правових форм та фізичні особи - громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства.
Згідно до п. 5 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» є операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.
За змістом ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» надання поручительства визнається різновидом фінансових послуг та передбачає спеціальний суб`єктний склад надавача таких послуг. Визначальною ознакою надання поручительства, як фінансової послуги, є здійснення її з метою отримання прибутку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 дійсно не є фінансовою установою та учасником ринків фінансових послуг.
Однак, вказані обставини не обмежують позивача укладати договори поруки, до яких відноситься спірний договір поруки від 19.10.2018 року, оскільки за змістом ч.1 ст. 547 та ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.
Тобто, оскільки договір поруки укладається саме між кредитором і поручителем, то безпосередньо цим договором регулюються їх права та обов`язки у разі невиконання боржником свого зобов`язання перед кредитором.
В свою чергу, в даному випадку договір поруки від 19.10.2018 року є зобов`язанням, відповідно до якого кредитор має право вимагати від поручителя, щоб той виконав свій основний договірний обов`язок у відповідності до умов договору поруки, а поручитель зобов`язаний провести таке виконання.

Верховний Суд у п. 22 своєї постанови від 10 квітня 2018 року по справі №910/9724/17 дійшов висновку, що у разі встановлення у договорі поруки умови щодо оплати послуг поручителя такий договір не набуває ознак фінансової послуги у розумінні ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти заяви та доводів апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН» залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.12.2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра