Справа №292/1535/20 Головуючий у 1-й інст. Рябенька Т. С.
Категорія 19 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

05 серпня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід колегії суддів

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області про скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Житомирській області та рішення про державну реєстрацію права власності

за апеляційною скаргою Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області

на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області подала до Житомирського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 серпня 2021 року о 12 год. 33 хв. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Миніч Т.І., судді Трояновської Г.С., Павицька Т.М..

Ухвалою судді Житомирського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року справу призначено до розгляду на 15 вересня 2021 року.

04 серпня 2022 року на електронну адресу Житомирського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Миніч Т.І., суддів: Трояновської Г.С., Павицької Т.М.. Заява обґрунтована тим, що сторона не погоджується із законністю дій головуючої під час відкриття апеляційного провадження у справі, призначення справи до розгляду та під час судового засідання 03.08.2022 року.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обгрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Звертаючись із заявою про відвід колегії суддів, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилається на те, що колегією суддів здійснюється розгляд цивільної справи №292/1535/20 з порушенням процесуального законодавства, практики Європейського суду з прав людини та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вважає, що зазначене дає підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості колегії суддів Житомирського апеляційного суду.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Разом з тим, частина четверта статті 36 ЦПК України передбачає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність зазначених суб`єктивних або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення певним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Доводи представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 щодо наявності підстав відводу колегії суддів зводяться до незгоди представника позивача із процесуальним оформленням ухвал та дотримання процедури ведення судового засідання.

Отже, колегія суддів доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу. На думку суду, доводи заявника щодо підстав для відводу обумовлені помилковим тлумаченням норм процесуального закону.

Апеляційний суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення колегії суддів від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід колегії суддів.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Тож, доводи заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді та свідчити про наявність сумнівів у його неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

У своєму рішенні «Газета «Україна-центр» проти України» ЄСПЛ наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (§§ 28-32).

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм потрібно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Отже, аналіз практики ЄСПЛ дає підстави вважати, що підставами для відводу судді є існування суб`єктивного або об`єктивного критеріїв.

Відповідно до частини третьої ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою ст. 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.36, 39,40 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Заявлений представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Миніч Т.І., судді Трояновської Г.С., Павицька Т.М. визнати необґрунтованим.

Питання про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Миніч Т.І., суддів Трояновської Г.С., Павицької Т.М. передати на розгляд судді, визначеному в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: