ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5344/22 Справа № 201/156/22 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С.О. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкова М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2022 року,

по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2022 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2018 року у справі № 200/17763/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, Заступника начальника Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Вербицької Л.В. про визнання неправомірними дій, скасування розпорядження, зобов`язання провести розрахунок було задоволено.Визнано неправомірними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі та заступника начальника Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Вербицької Л.В. щодо застосування для розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 показника заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік у розмірі 1 197 грн. 91 коп. та незастосування для розрахунку пенсії показників щомісячного заробітку, зазначеного в «індивідуальних відомостях персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України». Скасовано розпорядження Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі від 04 жовтня 2017 року № 810831.Зобовязано Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі провести розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до заяви від 15 вересня 2017 року з використанням для розрахунку показників середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за пенсією 2014, 2015 та 2016 роки.-Стягнуто з Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1920 гривень 00 копійок. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2018 року у справі № 200/21141/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії призначеної ОСОБА_1 як пенсіонеру органів внутрішніх справ відповідно до Закону України від 23 грудня 2015року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статей 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції», на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області №83/29147 від 29 травня 2017року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, за період з 01 січня 2016 року по 14 вересня 2017 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.Стягнуто з Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь Держави судові витрати у розмірі 640,00грн. Додатковою постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопад 2018 року у справі № 200/21141/17 ухвалено: Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправною.Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати у строк, що не може перевищувати 1 місяць, звіт про виконання судового рішення. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2019 року у справі № 200/21805/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, начальника відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 2 Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити до страхового стажу для обчислення пенсії ОСОБА_1 періоди навчання у Таллінському морехідному училищі рибної промисловості із 01 вересня 1975 року по 14 лютого 1978 року та період роботи у Владивостоцькій базі тралового рефрижераторного флоту із 10 березня 1978 року по 28 вересня 1979 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішенням Дніпровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 160/8484/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа Пенсійний фонд України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що виразилась у не призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з 07 вересня 2017 у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 07 вересня 2017 у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести перерахунок призначеної пенсії та її виплату з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 840,80 грн. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління з забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетврсоькій області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністертства юстиції (м. Дніпро) від 21 січня 2021 року відкрито виконавче провадження № 64162341 з виконання виконавчого листа № 160/8484/20 виданого 30 листопад 2020 року на протязі встановленого строку рішення суду виконане не було, встановлений факт невиконання рішення суду без поважних причин. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління з забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02 березня 2021 року у виконавчому провадженні № 64162341 на боржника Головне управління Песійного фонду України в Дніпропетврсо кій області накладено штраф у сумі 5 100 грн. Постановою головного деражвного виконавця від 19 липня 2021 року у виконавчому проваджденні № 64162141 на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетрвоьскій області накладено штраф у сумі 10 200 грн., а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 160/8484/20 було виконано лише у вересні 2021 року, через рік після його постановлення. Вказаними рішеннями встановлено що відповідач з метою ухилення від вирішення його заяв у передбачений законом спосіб і порядок, приймав рішення з грубим порушенням пенсійного та іншого законодавства та в залежності від ситуації, діяв та бездіяв свідомо протиправно. Даними діями та бездіяльністю відповідач спричинив позивачу моральну шкоду яка полягає у глибоких душевних стражданнях, яких він, як фізична особа, зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та у зв`язку з порушенням його прав людини, нарахованих йому Конституцією України та чинними міжнародними договорами, що викликало у нього сильні негативні почуття, які змінюються одне одним: почуття обурення, почуття невпевненості в майбутньому, почуття відчаю та гніву. Спричинену моральну шкоду він оцінює в 30 000 грн. та просить суд стягнути на його користь з відповідача, разом з понесеними витратами на розгляд справи.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю - задоволено.

Стягнуто з держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю органу державної влади, суму у розмірі 30 000,00 грн.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 травня 2022 року по справі №201/156/22 щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позивних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2022 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року по справі №201/156/22 без змін, а апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області без задоволення.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч.5 ст.272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2018 року у справі № 200/17763/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, Заступника начальника Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Вербицької Л.В. про визнання неправомірними дій, скасування розпорядження, зобов`язання провести розрахунок задоволено. Визнано неправомірними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі та заступника начальника Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Вербицької Л.В. щодо застосування для розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 показника заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік у розмірі 1 197 грн. 91 коп. та незастосування для розрахунку пенсії показників щомісячного заробітку, зазначеного в «індивідуальних відомостях персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України». Скасовано розпорядження Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі від 04 жовтня 2017 року № 810831. Зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі провести розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до заяви від 15 вересня 2017 року з використанням для розрахунку показників середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за пенсією 2014, 2015 та 2016 роки. Стягнуто з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1920 гривень 00 копійок.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2018 року у справі № 200/21141/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії призначеної ОСОБА_1 як пенсіонеру органів внутрішніх справ відповідно до Закону України від 23 грудня 2015року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статей 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції», на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області №83/29147 від 29 травня 2017року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, за період з 01 січня 2016 року по 14 вересня 2017 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь Держави судові витрати у розмірі 640,00грн.

Додатковою постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопад 2018 року у справі № 200/21141/17 ухвалено: Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправною. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати у строк, що не може перевищувати 1 місяць, звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2019 року у справі № 200/21805/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, начальника відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 2 Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 - задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити до страхового стажу для обчислення пенсії ОСОБА_1 періоди навчання у Таллінському морехідному училищі рибної промисловості із 01 вересня 1975 року по 14 лютого 1978 року та період роботи у Владивостоцькій базі тралового рефрижераторного флоту із 10 березня 1978 року по 28 вересня 1979 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Дніпровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 160/8484/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа Пенсійний фонд України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що виразилась у не призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з 07 вересня 2017 у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 07 вересня 2017 у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести перерахунок призначеної пенсії та її виплату з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 840,80 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління з забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетврсоькій області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністертства юстиції (м. Дніпро) від 21 січня 2021 року відкрито виконавче провадження № 64162341 з виконання виконавчого листа № 160/8484/20 виданого 30 листопад 2020 року на протязі встановленого строку рішення суду виконане не було, встановлений факт невиконання рішення суду без поважних причин.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління з забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02 березня 2021 року у виконавчому провадженні № 64162341 на боржника Головне управління Песійного фонду України в Дніпропетврсо кій області накладено штраф у сумі 5 100 грн (а.с.52-53). Постановою головного деражвного виконавця від 19 липня 2021 року у виконавчому проваджденні № 64162141 на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетрвоьскій області накладено штраф у сумі 10 200 грн.

Вказаними рішеннями встановлено що відповідач з метою ухилення від вирішення його заяв у передбачений законом спосіб і порядок, приймав рішення з грубим порушенням пенсійного та іншого законодавства та в залежності від ситуації, діяв та бездіяв свідомо протиправно чим завдав позивачу моральну шкоду, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частинами 2, 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом.

Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції вірно вважав, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо наявності підстав для стягнення моральної шкоди зважаючи на те, що виплата пенсії ОСОБА_1 до постановлення судових рішень не здійснювалася з 07 вересня 2017 року, а судове рішення в частині виплати пенсії за рішенням суду не виконувалось майже рік, що зумовило обставини, які вимагали від позивача додаткових зусиль по організації власного життя в зв`язку з позбавленням джерела доходу, через що позивач змушений був витрачати час для захисту своїх прав, через що суд дійшов висновку про те, що вказане мало негативний вплив на позивача, зокрема на його повсякденне життя та негативні емоції позивача, а відтак завдали їй моральної шкоди.

Рішенням Конституційного Суду України від 3 жовтня 2001 року по справі № 1-36/2001 (справа про відшкодування шкоди державою) встановлено, що відшкодування шкоди (матеріальної чи моральної), завданої фізичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, покладається саме на державу, а не на відповідні органи державної влади, тобто відшкодування шкоди в таких випадках здійснюється за рахунок держави, а не за рахунок коштів на утримання державних органів.

Таким чином, відшкодування майнової шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється саме за рахунок держави.

Колегія суддів звертає увагу, що завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 Цивільного процесуального кодексу України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що оскільки судовими рішеннями встановлена бездіяльність посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, тому наявні усі складові цивільно-правової відповідальності, що є підставою для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Посилання апелянта, що до позовної заяви ОСОБА_1 не надано жодних доказів, які б свідчили про спричинення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області позивачу моральної шкоди, та які підтверджують наявність будь-яких наслідків такої шкоди, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки як свідчать матеріали справи позивач звертався до суду за захистом свого порушеного права неодноразово, починаючи з 2017 року, що в свою чергу викликає не зручності, участю у судових процесах, відривом від звичайних справ, а також здійснення відповідних дій для захисту свого порушеного права, що має причинний зв`язок між моральною шкодою та бездіяльністю відповідача.

Колегія суддів звертає увагу, що Конституція України, як основний закон, закріплює в Україні засади державної політики, спрямованої, насамперед, на забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя.

Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2022 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова