Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2022 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Федорнак О.В., за участі представника позивача Єрохіна В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду в м. Ужгороді позовну заяву позивача ОСОБА_1 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталій Ласлович, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталій Ласлович, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню., за яким просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личука Тараса Володимировича від 29 серпня 2020 року №3096 про стягнення з мене 42 887 грн. 04 коп.

Позов мотивований тим, що 29 серпня 2020 року приватний нотаріус Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личук Т.В. вчинив виконавчий напис №3096 про стягнення з мене 42 887 грн. 04 коп.

На підставі вказаного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталій Ласлович постановив:

постанову про відкриття виконавчого провадження № 65554546 від 25.05.2021р.,

постанову про арешт майна боржника від 25.05.2021 р.,

постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 25.05.2021р.,

постанову про арешт майна боржника від 25.05.2021р., постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 25.05.2021р., постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та Інші доходи від 07.06.2021р.,

Позивач зазначає, що підставою для вчинення виконавчого напису нотаріус вказав, що я є «Боржником за Кредитним договором №68-0221002/ФК-08 від 11 лютого 2008 року від 16 грудня 2014 року, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», правонаступник : публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Правонаступником прав і обов`язків ПАТ «Дельта Банк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» на підставі договору відступлення прав вимоги №2268/К від 23.06.2020р.

Згідно виконавчого напису стягнення заборгованості здійснюється за період з 23 червня 2020 року по 20 серпня 2020 року.

Вважає, що оскаржуваний виконавчий напис є безпідставним, вчиненим з порушеннями вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.4. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, поза межами трирічного загального строку давності, без отримання письмових доказів законності такої вимоги в частині стягувана та наявності і безспірності стягуваної заборгованості.

Відсутні первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки на підставі яких підтверджується безспірність зобов`язання перед стягувачем.

У договорі про відступлення боргу не зазначено обсяг зобов`язання, яке передається.

Відповідно не підтверджена безспірність списання коштів.

Зазначає, що позивачем було укладено договір кредиту №68-0221002/ФК-08 від 11 лютого 2008 року з товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», правонаступником , якого було ПАТ «Дельта Банк». Однак жодної заборгованості на дату вчинення виконавчого напису 29 серпня 2020 року у мене не було.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.02.2015 року по справі № 308/4449/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» з мене стягнуто на користь ПАТ "Дельта Банк") залишок заборгованості за кредитним договором №68-0221002/ФК-08 від 11.02.2008 р. в сумі 20217,34 гривень (двадцять тисяч двісті сімнадцять) гривень 34 коп., з яких : 19300,17 гривень (дев`ятнадцять тисяч триста грн., 17 коп.) - основна сума боргу по кредиту; 590,17 гривень (п`ятсот дев`ятнадцять грн., 17 коп.) - заборгованість по відсотках; 327,00 гривень (триста двадцять сім грн., 00 коп.) - заборгованість по комісії. З метою виконання цього рішення було відкрито виконавче провадження №53329104 про стягнення суми 20460,94грн.

Постановою старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби від 13.11.2018 року виконавче провадження закінчене в зв`язку з виконанням в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Про це відповідачу було достеменно відомо з ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської від 19.01.2020 року про розгляд заяви відповідача про видачу дублікату виконавчого листа. Судом відмовлено у видачі дублікату в зв`язку з повним виконанням рішення суду про стягнення залишку заборгованості. Ухвала суду була надіслана відповідачу супровідним листом №308/44449/14-ц від 25.01.2019 р.

Вказує, що не зважаючи на повне виконання зобов`язання, відповідач подав нотаріусу документи про вимогу стягнення заборгованості, яка ніби утворилась за період з 23.06.2020 року по 20.08.2020 року та як вбачається з виконавчого напису заборгованість, яка стягується утворилась за період з 23 червня 2020 року по 20 серпня 2020 року. В цей час кредитний договір припинив свою чинність.

Зазначає, що не подаючи підстав утворення такої заборгованості відповідач, не звернувся до позивача з приводу добровільного погашення, не звернувся до суду, а звернувся до приватного виконавця, який наказом міністра юстиції від 14.04.2021 року за численні порушення позбавлений свідоцтва на право займатись нотаріальною діяльністю.

Приватний нотаріус Івано Франківського міського нотаріального округу івано Франківської області Личук Тарас Володимирович на адвокатський запит про надання документів, на підставі яких він вчинив нотаріальний напис відповіді не надав.

Лист з адвокатським запитом повернувся з відміткою: «повертається в зв`язку з закінченням строку зберігання».

Згідно наказу міністра юстиції №1358/4 від 14.04.2021 року анульоване свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю на ім`я ОСОБА_2 .

Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталій Ласпович надав копію виконавчого напису від 29 серпня 2020 року, з якого видно, що підставою для вчинення виконавчого напису є договір відступлення прав вимоги №2268/К від 23.06.2012р.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» на адвокатський запит про надання копій документів, які були подані приватному нотаріусу Личуку Т.В. для вчинення виконавчого напису про стягнення коштів з ОСОБА_1 відмовило, пославшись на необхідність звернення до нотаріуса.

На підставі викладеного просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личука Тараса Володимировича від 29 серпня 2020 року №3096 про стягнення з мене 42 887 грн. 04 коп.

Ухвалою від 27.10.2021 року постановлено відкрити провадження у справі № 308/13218/21 за позовною позивача ОСОБА_1 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталій Ласлович, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 02.02.2022 року відмовлено в задоволенні заяви заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом позивача ОСОБА_1 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталій Ласлович, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотань до суду не подавав.

Його представник адвокат Єрохін В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач, представник ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у судове засідання не з`явився, однак від останнього на адресу суду надійшла заява про визнання позову. Згідно якої, представник відповідача повідомив, що визнає позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просить судовий розгляд провести без їхньої участі та повернути позивачу 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталій Ласлович у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо предмету позовних вимог просив дане питання залишити на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, у судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

За приписами частини першої, другої, восьмої статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частиною першою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 серпня 2020 року вчинено виконавчий напис №3096 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №68-0221002/ФК-08 від 11 лютого 2008 року.

Відповідно до виданого виконавчого напису №3096 від 29.08.2020 року за кредитним договором №68-0221002/ФК-08 від 11 лютого 2008 року вчиненим на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, запропоновано стягнути на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість, що виникла за кредитним договором №68-0221002/ФК-08 від 11 лютого 2008 року, який укладений між ТОВ «Український промисловий банк» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_1 .

Правонаступником прав і обов`язків ПАТ «Дельта Банк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» на підставі договору відступлення прав вимоги №2268/К від 23.06.2020 року.

Стягнення заборгованості здійснюється за період з 23 червня 2020 року по 20 серпня 2020 року.

Сума заборгованості складається з:

-суми заборгованості за кредитом 8 682,69 грн.

-сума заборгованості за відсотками за користування кредитом 10 976,04 грн.

-сума заборгованості за комісіями 3 270,00 грн.

-сума заборгованості за штрафними санкціями 19 658,73 грн.

-сума плати, що здійснення стягувачем за вчинення виконавчого напису 300,00 грн.

-Загальна сума заборгованості становить 42 887,46 грн.

За постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкана Віталія Ласловича було відкрите виконавче провадження ВП № 65554546 від 25.05.2021 року з виконання вищезазначеного виконавчого напису.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.01.2021 року за заявою ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» замінено сторону Акціонерне товариство «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ - 34047020) його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Еліт Фінанс» () у виконавчому провадженні за виконавчим листом №308/4449/14-ц виданим Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №68-0221002/ФК-08 від 11.02.2008 року в сумі 20217,34 гривень (двадцять тисяч двісті сімнадцять) гривень 34 коп.

В задоволені позовної вимоги в частині видачі дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання було відмовлено у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом..

За постановою державного виконавця Ужгородського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Котубей С.А. ВП №53329104 від 13.11.2018 року про закриття виконавчого провадження було виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №308/4449/14-ц виданий 04.10.2016 року було закінчено.

Разом з тим, у процесі розгляду справи відповідачем задля підтвердження безспірності заборгованості, що стало підставою для вчинення виконавчого напису нотаріусом, не подано до суду належних та достовірних доказів, відтак доводи позивача не спростовано.

Згідно з пунктом четвертим статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Згідно пункту 1 цього Переліку, виконавчі написи на договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, вчиняються лише тоді, коли такі договори посвідчені нотаріально.

Пункт 2 Переліку, на підставі якого вчинено спірний виконавчий напис на договорі кредиту, що не є нотаріально посвідченим, втратив свою силу згідно Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15.

Разом з тим, стаття 88 Закону України «Про нотаріат» містить імперативну норму про те, що виконавчий напис нотаріуса видається лише якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, у відносинах під юридичними особами не більше року, або ж законом встановлений більший строк давності для певної конкретної вимоги.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості позивача.

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів безспірності заборгованості.

Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат».

Разом з тим, суд зазначає, що приватний нотаріус вчиняючи виконавчий напис від 29.08.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 3096, керувався пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 29.08.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Матеріалами справи не встановлено та в порушення вимог статті 81 ЦПК України відповідачем не підтверджено, що укладений між банком та позивачем кредитний договір №68-0221002/ФК-08 від 11 лютого 2008 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем визначених документів.

Дані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного цивільного осуду у складі Верховного Суду від 21.10.2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), яка є обов`язковою для застосування в силу приписів частини четвертої статті 263 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги визнання відповідачем позову, та у зв`язку із фактичним виконанням зобов`язання боржника за кредитним договором №68-0221002/ФК-08 від 11 лютого 2008 року, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а вимоги позивача визнає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись cт.ст. 10, 81, 89, 263-265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 29 серпня 2020 року за реєстровим № 3096 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» 42 887 грн. 04 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова