ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Лопакової А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду мДніпропетровська від 02 серпня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2018 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Конституційний Суд України та суддя Європейського суду з прав людини від України Юдківська Ганна про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив суд переглянути рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2018 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Конституційний Суд України та суддя Європейського суду з прав людини від України Юдківська Ганна про встановлення факту, що має юридичне значення.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що рішенням від 30.03.2018 року відмовлено у встановлені факту відсутності після набуття рішенням ЄСПЛ від 26.02.2015 року у справі «Заїченко проти України (№ 2)» статусу остаточного «правової визначеності» стосовно права заявника звертатись до КСУ. Підставою такої відмови стала згода суду з тлумаченням п. 112 офіційного перекладу рішення ЄСПЛ від 26.02.2015 року у справі «Заїченко проти України (№ 2)», наданим допоміжним персоналом КСУ. За цим тлумаченням ЄСПЛ встановив, що КСУ є єдиною інстанцією, повноважною скасовувати законодавчі акти. При апеляційному перегляді Апеляційний суд Дніпропетровської області додав до мотивів оскаржуваного рішення аргумент щодо недійсності частини 4 ст. 18 ЗУ «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» стосовно порядку дослідження судом рішення ЄСПЛ при виявленні розбіжностей між оригіналом та офіційним перекладом. На думку суду ч. 4 ст. 18 вказаного закону не може застосовуватись, оскільки частинами 1 та 2 ст. 6 цього ж закону презюмується автентичність офіційного перекладу. Наріжним каменем обгрунтування відмови в обох рішенням є зазначення, що КСУ є єдиною інстанцією, повноважною скасовувати законодавчі акти. Статтею 264 КАС України передбачені повноваження адміністративних судів скасовувати нормативно-правові акти, які згідно з частиною 2 ст. 4 ЦК України є актами законодавства, у звичайному позовному провадженні. Пунктом 1 частини 2 ст. 266 КАС України передбачені повноваження Верховного Суду скасовувати укази Президента, які згідно з частиною 2 ст. 4 ЦК України є актами законодавства. Таким чином, суд у рішенні від 30.08.2018 року вирішив питання про права та повноваження всієї адміністративної гілки судової влади, включно з Верховним Судом, без залучення до вирішення питання про права, обов`язки та повноваження особи, яка за чинним законодавством наділена відповідними правами, обов`язками та повноваженнями. Крім того, суд у рішенні від 30.03.2018 року фактично скасував ст.ст. 264, 265 та 266 КАС України, тобто перебрав на себе повноваження, які за цим же рішенням належать виключно КСУ. Оскільки ч. 4 ст. 18 ЗУ «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» є положеннями законодавства, то в постанові від 01.08.2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області фактично скасував положення законодавчого акту, на що не мав повноважень.

На підставі викладеного, заявник просив переглянути рішення від 30.03.2018 року за нововиявленими обставинами із залученням до участі у справі Верховного Суду, питання про права, обов`язки та повноваження якого вирішуються у справі № 201/16085/17. Доказами наявності новоявлених обставин вважає наявні у справі судові рішення.

Ухвалою Бабушкінського районного суду мДніпропетровська від 02 серпня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2018 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Конституційний Суд України та суддя Європейського суду з прав людини від України Юдківська Ганна про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2018 року відмовлено у задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту відсутності після набуття рішенням ЄСПЛ від 26.02.2015 року у справі «Заїченко проти України (№ 2)» статусу остаточного «правової визначеності» стосовно права заявника звертатись до Конституційного Суду України.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.08.2018 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2018 року залишено без змін.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не можуть вважатися такими. Інших обставин, які б могли бути підставою для перегляду рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2018 року за нововиявленими обставинами, заявником суду не надано.

У відповідності до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку із нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року нововиявлені обставини це юридичні факти, що мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч.2 ст. 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає та дотримання заявником умов, що містяться в ст. 362, 364 ЦПК.

Щодо змісту та доводів апеляційної скарги, то відповідно до ст. 356 ЦПК України належних обґрунтувань щодо того, в чому саме полягає незаконність оскаржуваної ухвали вона не містить. Зміст скарги зводиться до незгоди з висновками суду та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (P0N0MARY0V v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року, «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Доводи апеляційної скарги колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу, як законну та обґрунтовану необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду мДніпропетровська від 02 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: