Справа № 344/833/22
Провадження № 2-о/344/53/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючого -судді: Шамотайла О.В.

секретаря- Устинської Н.С.

з участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Чіпко Наталії Зіновіївни про встановлення факту спільного проживання зі спадкоємцем, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вказав, що протягом тривалого часу (до моменту смерті спадкодавця) спадкодавець проживав із своєю матрію - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та не залишила після своєї смерті заповіту. Спадкоємець за законом, після смерті спадкодавця вказує, що фактично вступив в управління спадковим майном, однак оформити та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не зміг, позаяк пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає. Причини пропуску та їх поважність не зазначив. На підставі наведеного заявник звернувся у суд із даною заявою, у якій просить задовольнити її із наведених у ній підстав.

В судовому засіданні 22.11.2022 були допитані свідки ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 ), яка показала суду, що є сусідкою заявниці і знає заявницю приблизно останніх 13 років, вказала, що їй відомо, що заявниця увесь цей час проживала з батьками (які на даний час обоє вже померли) та своєю сімєю за адресою АДРЕСА_2 . Також в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_3 ), яка вказала, що знає заявницю з 1999 року і заявниця постійно до моменту смерті проживала разом із спадкодавцем - матір`ю. Окрім того свідок ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаюча за адресою АДРЕСА_4 ) вказала, що є подругою заявниці, діти разом відвідують дитячий садок і школу, вказала, що знала батька заявниці. Більше нічого суттєвого суду свідки не вказали.

Після оголошеної перерви в судовому засіданні, представник заявника подав до суду заяву, якою вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, подальший розгляд справи просив проводити у їх відсутності.

Представник заінтересованої особи не прибув в судове засідання, заяв не надходило.

Суд, вислухавши пояснення сторони заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт, що просить встановити заявник породжує юридичні наслідки, оскільки підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Отож встановлення цього факту спільного проживання має для заявника юридичне значення, а саме для подальшого оформлення своїх прав на спадкове майно.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).

У відповідності до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 є матір`ю, а ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_8 (а.с. 8), яка після одруження змінила прізвище « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » (а.с.зв 5).

У відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане Івано-Франківським ОБТІ від 11.12.2003 ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є співвласниками по ? частці двохкімнатної квартири АДРЕСА_5 (а.с.10).

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Натомість заявником на виконання зазначених положень процесуального законодавства не надано суду безспірних доказів того, що вона на час відкриття спадщини 28.07.2004 проживала постійно із спадкодавцем ОСОБА_3 , адже навіть місце проживання заявниці було зареєстровано за іншою адресою : АДРЕСА_6 .

Зазначені ж вище показання свідків вказують лише на факт наявності між сторонами родинних відносин та не містять однозначного підтвердження стосовно факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті. Отож, судом не було встановлено об`єктивних, чітких та несуперечливих показань свідків, які необхідні для встановлення об`єктивної істини в справі при винесенні законного та обґрунтованого рішення. На переконання суду показання допитаних свідків не дають змогу чітко встановити зв`язок між обставинами справи і наявними правовідносинами, та фактично є неспроможними підтвердити чи спростувати наявні у справі письмові докази, а тому оцінюються судом критично.

При цьому самі лише показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення такого факту, не кажучи вже про непереконливі показання свідків, адже двоє з допитаних судом свідків не знали заявницю до моменту смерті її матері і відповідно не можуть особисто підтвердити такий факт спільного проживання, опираючись на власні спостереження.

Жодних інших допустимих, належних та беззаперечних доказів на підтвердження та обґрунтування своєї заяви суду не було надано.

При цьому, як вірно зазначив нотаріус у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.12.2021 остаточним строком подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 було 28.01.2005, натомість заявник до нотаріуса звернулася через сімнадцять років після смерті спадкодавця, суду про поважністю такого тривалого пропуску заявник не зазначає взагалі, в той же час в суд звертається не із заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, як вказано у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.12.2021, а із вказаною заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкоємцем розпоряджаючись таким чином своїми правами на власний розсуд.

Дослідивши усі, наявні у матеріали справи докази, та за обставин коли свідки не змогли достаменно підтвердити на момент смерті факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то у суду відсутні достатні правові підстави для задоволення заяви.

Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність достатніх підстав для задоволення заяви про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Шамотайло О.В.