ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7999/22 Справа № 216/3614/21 Суддя у 1-й інстанції - КУЗНЕЦОВ Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №216/3614/21 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «На Канікули України», про відшкодування збитків, завданих невиконанням умов договору про надання туристичних послуг, та моральної шкоди за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2022 року (суддя Кузнецов Р.О.),

в с т а н о в и в:

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу з позовом до ФОП ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», ТОВ «На Канікули України», про відшкодування збитків, завданих невиконанням умов договору про надання туристичних послуг, та моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31 січня 2020 року через турсубагента ФОП ОСОБА_2 , турагента ТОВ «На канікули України», з туроператором ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», ним укладений договір на туристичне обслуговування №МЗТ/18-254386. Згідно із квитанціями позивачем сплачено наступні суми: 31 січня 2020 року 20000,00 грн, 03 лютого 2020 року 41447,52 грн, 31 травня 2021 року 6845,00 грн, на загальну суму 68292,52 грн. 17 червня 2021 року позивач подав заяву щодо повернення грошових коштів через анулювання туру до ФОП ОСОБА_2 , ТОВ «На канікули Україна», ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», однак сплачені кошти за туристичні послуги згідно із договором повернуто не було. Наявність між позивачем та відповідачем домовленостей щодо подорожі позивача до Корфу Греція, без укладання договору на туристичне обслуговування і без надання належної інформації про туристичний продукт та особу, що його сформувала, вказує на безпідставність отримання відповідачем від позивача коштів та свідчить про відсутність правової підстави для набуття або збереження відповідачем грошових коштів позивача, вказані кошти відповідач набув за рахунок позивача (потерпіла особа), вказані дії відповідача з набуття коштів спричинили ОСОБА_1 шкоду у вигляді погіршення його майнового стану на суму коштів, що були внесені відповідачу згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру, а отже наявні всі ознаки безпідставності отримання майна. Разом з цим, позивачу не було відомо про перерахування грошових коштів ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро», адже умовами договору передбачалось перерахування грошових коштів іншій юридичній особі, що також свідчить про неукладеність договору та безпідставне отримання грошових коштів ФОП ОСОБА_2 . Просив розірвати договір на туристичне обслуговування №МЗТ/18-254386 від 31 січня 2020 року; стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти сплачені згідно з умовами договору на туристичне обслуговування №МЗТ/18-254386 від 31 січня 2020 у розмірі 68292,52 грн, через ануляцію туру за рішенням оператора; стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на свою користь моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн, а також розподілити судові витрати.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «На Канікули України», про відшкодування збитків, завданих невиконанням умов договору про надання туристичних послуг, та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені згідно з умовами договору на туристичне обслуговування №МЗТ/18-254386 від 31 січня 2020 року в розмірі 68292,52 грн.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000,00 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним судовим рішенням не погодилась відповідачка ФОП ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , та оскаржила його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, визнав безпідставно встановлені обставини, які мають значення для справи, висновки суду першої інстанції, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права. Договір на туристичні послуги №МЗТ/18-254386 від 31 січня 2020 року був укладений від імені та в інтересах туристичної компанії MOUZENIDIS TRAVEL S.A. через ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро», а не ТОВ «Музенідіс Тревел Україна». Суд не дослідив, що саме з вини туроператора Туристичної компанії MOUZENIDIS TRAVEL S.A. (Греція), від імені та в інтересах якої здійснює комерційне посередництво (представницьку, агентську діяльність) із надання туристичних продуктів в Україні ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро», не надано туристичні послуги позивачу. Грошові кошти за договором №МЗТ/18-254386 від 31 січня 2020 року були отримані ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро», а в подальшому перераховані MOUZENIDIS TRAVEL S.A. (Греція). Вважає, що виконавцем туристичних послуг відповідно до закону та укладеного договору є Туроператор, а не Турсубагент, Туроператором не було надано туристичні послуги, а тому саме до нього повинні бути направлені вимоги про відшкодування збитків. Отже, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що на ФОП ОСОБА_2 покладена відповідальність за ненадання туристичних послуг. ФОП ОСОБА_2 діяла в межах, передбачених договором, сприяла вирішенню питання щодо повернення грошових коштів, у ФОП ОСОБА_2 відсутня вина у ненаданні туристичних послуг. Оскільки анулювання туристичних послуг здійснив Туроператор, тому туристичні послуги були ненадані позивач не з вини ФОП ОСОБА_2 , отже на відповідача не може бути покладено обов`язок щодо відшкодування моральної шкоди. Крім того, позивачем не надано жодного обґрунтування спричинення моральної шкоди. Прийнявши відмову позивача від частини позовних вимог, а саме вимог до ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», ТОВ «На Канікули України», суд фактично змінив предмет та підстави позову, чим порушив вимоги статті 49 ЦПК України. За клопотання відповідача суд першої інстанції залучив до участі у справі в якості третьої особи ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», а той час як відповідач просив залучити ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро». Крім того, суд не здійснив належне повідомлення третіх осіб про дату, час та місце розгляду справи, чим порушив вимоги частини 2 статті 223 ЦУПК України. Суд першої інстанції при винесені рішення не взяв до уваги відзив, заперечення та клопотання, надані учасниками справи.

В своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , просить апеляційний суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 , рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 08 вересня 2022 року залишити без змін. Вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та законним.

В наданих ОСОБА_1 письмових поясненнях, позивач просив апеляційний суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 , рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 08 вересня 2022 року залишити без змін.

Треті особи своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідачка ФОП ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа та SMS.

Представник відповідачки ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа та SMS.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду просив залишити без задоволення апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 , рішення суду залишити без змін.

Представники третіх осіб ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» та ТОВ «На Канікули України» у судове засідання апеляційного суду не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа та SMS.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідачки, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що 31 січня 2020 року між ОСОБА_5 , іменованим у подальшому «Замовник» та «Музенідіс Тревел Україна», діючи на підставі ліцензії на туроператорську діяльність, від імені та в інтересах туристичних компаній MOUZENIDIS TRAVEL S.A., MOUZENIDIS TRAVEL CYPRUS LTD, MOUZENIDIS TRAVEL TBILISI LTD, MOUZENIDIS HUNGARY TRAVEL AGENCY Kft, іменоване у подальшому «Туроператор», від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору між ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» та ТОВ «На канікули Україна» №АДТА/17-KIV.01270 від 06 грудня 2017 року, на підставі субагентського договору з ТОВ «На Канікули Україна» (Турагент) №0541-НКУ від 12 жовтня 2016 року, уклав договір ТА «Турдом» в особі ОСОБА_2 надалі Турсубагент, укладено Договір на туристичне обслуговування №МЗТ/18-254386.

Згідно з пунктами Договору на туристичне обслуговування №МЗТ/18-254386 від 31 січня 2020 року, Туроператор через Турагента зобов`язався забезпечити комплекс туристичних послуг, Замовник зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплатити його, послуги надаються Замовнику третіми особами - перевізником, готелем, страховою організацією, іншими особами, послуги, які входять до складу туристичного продукту потребують попереднього бронювання і підтвердження з боку третіх осіб, що надають такі послуги. Замовник зобов`язаний сплатити не менше ніж 50% від загальної вартості Турпродукту, яка складає 68292,52 грн. Повернення коштів, внесених замовником як оплати Турпродукту за договором, здійснюється Тутсубагентом в узгоджені сторонами строки, але не пізніше 10 робочих днів з дати отримання Турсубагентом заяви Замовника на повернення коштів.

У випадку ненадання або неналежного надання Замовнику належно оплачених туристичних послуг, Туроператор зобов`язується відшкодувати йому вартість ненаданих чи неналежно наданих послуг, за винятком випадків, коли ненадання послуг відбулося з вини Замовника та в інших передбачених цим договором випадках.

У випадку виникнення обставин, що роблять неможливим надання Замовнику послуг з вини Туроператора (за винятком випадків форс-мажорних обставин та відмов консульських установ у видачі замовнику та/або особам, які з ним подорожують), у разі не вжиття заходів для заміни замовлених послуг на альтернативні, повернути кошти, оплачені замовником, за винятком понесених Туроператором або Турагентом витрат (а.с. 3-20 том 1).

Відповідно до Додатку №1 до договору на туристичне обслуговування №МЗТ/18-254386 від 31 січня 2020 року підтвердження заявки замовника на тур з 18 червня 2021 року по 02 липня 2021 року. Загальна сума Турпродукту 68292,52 грн (а.с. 21 том 1).

З дублікатів квитанцій вбачається, що ОСОБА_1 сплатив ФОП ОСОБА_2 за туристичні послуги 31 січня 2020 року - 20000,00 грн, 03 лютого 2020 року - 41447,52 грн, 31 травня 2021 року - 6845,00 грн (а.с. 28, 29, 30 том 1).

17 червня 2021 року ОСОБА_1 повідомлено на електрону пошту про те, що MOUZENIDIS TRAVEL у зв`язку з операційними та технічними можливостями компанією MOUZENIDIS TRAVEL Греція, тимчасово, в період з 18 червня 2021 року по 26 червня 2021 року припиняється прийом і обслуговування нових клієнтів на території Греції, якщо про інше не повідомлено окремо по бронюванню. Запропоновано перенесення турів, заброньованих на зазначені дати, на період з 01 вересня 2021 року і далі або на літній сезон 2022 року за тим самим ціновим каталогом (а.с. 34 том 1).

17 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» та ТОВ «На Канікули України», ФОП ОСОБА_2 про повернення грошових коштів за договором на туристичне обслуговування №МЗТ/18-254386 від 31 січня 2020 року в розмірі 63654,33 грн (а.с. 32-33 том 1).

З листа від 17 червня 2021 року вбачається, що ФОП ОСОБА_2 звернулась до директора ТОВ «На канікули Україна» з проханням повернути сплачені за тур кошти в розмірі 63654,33 грн у зв`язку з ануляцією туру (а.с. 27, том 1).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що саме ФОП ОСОБА_2 має нести відповідальність за невиконання умов договору про надання туристичних послуг у спірних правовідносинах, що передбачено пунктом 2.9. Договору на туристичне обслуговування №МЗТ/18-254386 від 31 січня 2020 року.

Проте, таке рішення суду першої інстанції не відповідає встановленим обставинам та вимогам закону.

За статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно із статтею 5 Закону України «Про туризм» туристичні оператори юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням інш`ї сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.

У частині 1 статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.

Згідно із частинами 1, 2 статті 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого субєкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

За змістом частини 11 статті 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

Згідно із наведеною нормою закону саме туроператор, а не турагент є особою, яка несе відповідальність перед туристом за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

У статті 25 Закону України «Про туризм» встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

Верховний Суд України у постанові від 03 липня 2013 року у справі № 6-42цс13 зробив правовий висновок про те, що «за частинами першою, другою, десятою статті 20, частиною другою статті 30, частинами першою, другою статті 32, частиною першою статті 33 Закону України «Про туризм» від 15 вересня 1995 року № 324/95-ВР (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), частиною четвертою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII, статей 610,611, частиною п`ятою статті 653, частиною першою статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Туристичні послуги відповідно до умов договору мав надавати саме туроператор, тобто у даному випадку відповідач ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», з яким позивачем було укладено договір на туристичне обслуговування. За таких обставин, саме ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» повинно нести відповідальність за порушення умов договору.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року у справі №569/16256/19 (провадження № 61-9034св20), від 30 серпня 2021 року у справі №559/1604/18 (провадження № 61-782св20).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» порушило умови договору на туристичне обслуговування, оскільки матеріалами справи підтверджується і сторонами не заперечується той факт, що туристичні послуги за договором позивачу в обумовлений сторонами строк надані не були, а сплачені позивачем кошти за туристичні послуги не повернуті.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

З огляду на наведене та встановивши, що туристичні послуги відповідно до умов договору мав надавати саме Туроператор, а ФОП ОСОБА_2 діяла на підставі, від імені та за дорученням ТОВ «Музенідіс тревел Україна» (туроператор) згідно агентського договору, суд першої інстанції зробив помилковий висновок, що саме ФОП ОСОБА_2 має нести відповідальність за порушення умов договору.

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

При зверненні з позовом у червні 2021 року ОСОБА_1 вказав відповідачами ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», ТОВ «На Канікули України», ФОП ОСОБА_2 . Проте, 28 червня 2022 року позивач надав заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», ТОВ «На Канікули України» та просив залучити їх у якості третіх осіб. Вказані заяви позивача судом першої інстанції задоволено.

Інших заяв чи клопотань про заміну відповідача чи залучення співвідповідачів позивач або його представник не заявляли.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить висновку, що вимоги позивача безпосередньо стосуються прав та обов`язків ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», яке порушило умови договору на туристичне обслуговування, що підтверджується і не заперечується сторонами.

Заявлені вимоги до ФОП ОСОБА_2 не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належних відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом.

За таких обставин, рішення суду першої інстанцій не відповідає вимогам закону та суперечать обставинам, що мають значення для справи, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції на підставі статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Також, відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги ФОП ОСОБА_2 , якою при подання апеляційної скарги було сплачено судовий збір в розмірі 1362,00 грн, відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь ФОП ОСОБА_2 , пов`язаний з розглядом справи в суді апеляційної інстанції у сумі 1362,00 грн.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2022 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «На Канікули України», про відшкодування збитків, завданих невиконанням умов договору про надання туристичних послуг, та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в сумі 1362,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2022 року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста