Номер провадження: 22-ц/813/3088/22
Справа № 504/150/20
Головуючий у першій інстанції Барвенко В. К.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Поворозко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, Чеботарьової Ольги Миколаївни - секретаря Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - Фермерського господарства «Назари», ОСОБА_3 , про визнання протиправними дій секретаря сільради, визнання незаконним та скасування рішення сільради, визнання договору недійсним, зобов`язання не вчиняти певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовом, яким просив суд визнати протиправними дії виконуючого обов`язки голови Трояндівської сільської ради та секретаря Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області Чеботарьової О.М. щодо укладення строкового платного договору оренди земельної ділянки від 07 березня 2019 року між Трояндівською сільською радою Лиманського району Одеської області та ФГ «Назари» терміном на 49 років загальною площею 4,2344 га, кадастровий номер :02:001:0274; визнати протиправним та скасувати рішення сесії Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області від 06.03.2019 року № 348-VII; визнати недійсним строковий платний договір оренди земельної ділянки від 07 березня 2019 року між Трояндівською сільською радою Лиманського району Одеської області та ФГ «Назари» терміном на 49 років загальною площею 4,2344 га, кадастровий номер :02:001:0274; стягнути з Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10000 грн (а.с.1-5).

28 квітня 2021 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю (а.с.62-63).

28 травня 2021 року Одеським апеляційним судом отримано апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що як на підставу своїх доводів, ним вказувалось, що у 2016 році рішенням суду визнано дійсним договір купівлі-продажу, укладений між ФГ «Назари» та групою пайщиків КСП «Кіровська птахофабрика». В свою чергу, апелянт наголошує, що має право на пайовий фонд КСП «Кіровська птахофабрика» та не укладав з ФГ «Назари» жодного правочину. На думку апелянта, рішення Трояндівської сільської ради від 06.03.2019 року порушує його майнові права, як пайщика, а саме позбавляє можливості у розпорядженні пайовим фондом. Апелянт вважає, що вказане рішення сільської ради мало бути оприлюднено, але, як зазначає апелянт, цього зроблено не було. Тому, апелянт просить суд скасувати рішення Комінтернівського районного суду Одеської області, ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

25.08.2021 від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу. В своєму відзиві представник зазначив, що апелянт не є особою, якій належить право представляти інтереси пайщиків, а також територіальної громади Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області; Одеський апеляційний суд в ухвалі від 15.12.2020 в справі № 504/2367/16 встановив, що відповідно до наданої відповіді № 137 від 04.09.2018 директора ТОВ «Хлібодарське», що є правонаступником КСП «Кіровська птахофабрика», вбачається, що член КСП «Кіровська птахофабрика» ОСОБА_1 був співвласником майнового паю та йому були видані кошти за майновий пай в повному обсязі; апелянтом не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, яким саме чином оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування та сам правочин - договір оренди земельної ділянки порушив його права та інтереси, так як апелянт не є стороною договору оренди, майновий пай ОСОБА_1 був переданий в оренду ТОВ «Хлібодарське» із наступним його викупом. Тому представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване рішення.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судове засідання 19.05.2022 учасники провадження не з`явились, клопотань про проведення відеоконференції не продавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не є особою, якій, відповідно до вимог закону, належить право представляти інтереси пайщиків, а також територіальної громади Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, тобто позивач на переконання суду позбавлений права ставити питання щодо поновлення порушених на його думку, прав та інтересів вказаних осіб, які мають право самостійно звернутися до суду за захистом своїх прав. У своїй ухвалі від 15.12.2020 року у справі № 504/2367/16 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93922160) Одеський апеляційний суд встановив, що згідно наданої відповіді №137 від 04 вересня 2018р. директора ТОВ «Хлібодарське», що є правонаступником КСП «Кіровська птахофабрика», вбачається, що член КСП «Кіровська птахофабрика» ОСОБА_1 був співвласником майного паю реформованого КСП «Кіровська птахофабрика» (майновий сертифікат серія ОД-13-295), та останньому були видані кошти за майновий пай в повному обсязі. На підтвердження вказаного надано відомості на отримання залишку коштів на майновий пай. ОСОБА_1 не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, яким саме чином оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування, та сам правочин - договір оренди земельної ділянки порушив його права та інтереси. ОСОБА_1 не є стороною договору оренди, відтак не навів у позові, якими своїми діями ФГ «Назари» в особі ОСОБА_3, або Трояндівська сільська рада Лиманського району Одеської області при узгодженні правочину між собою як сторонами, порушили права та законні інтереси ОСОБА_1 , майновий пай якого був переданий в оренду ТОВ «Хлібодарське» із наступним його викупом. Твердження ОСОБА_1 про те, що судом має бути здійснено захист порушених прав на будівлі та споруди, які перебувають на земельній ділянці площею 49 017 кв.м., суд вважав безпідставними, оскільки належний ОСОБА_1 майновий пай був переданий ТОВ «Хлібодарське», а відтак, права на майно колишнього КСП «Кіровська птахофабрика» ним було реалізовані у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та, відхиляючи доводи апеляційної скарги, звертає увагу на таке.

Фактичні обставини справи

На підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.08.2016 року № 504/2367/16 ФГ «Назари» належить на праві приватної власності сільськогосподарський комплекс з господарськими будівлями і спорудами, об`єкт житлової нерухомості КСП «Кіровська птахофабрика», що розташований на земельній ділянці загальною площею 3107,3 кв.м.

Рішенням сесії Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області 06.03.2019 року № 348-VII передано ФГ «Назари» у строкову платну оренду терміном на 49 років земельну ділянку загальною площею 4,2344 га, кадастровий номер :02:001:0274, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

07.03.2019 року між Трояндівською сільською радою Лиманського району Одеської області та ФГ «Назари» укладено договір оренди цієї земельної ділянки на тих самих умовах (а.с. 10-12).

Оцінка апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 вказаної статті передбачений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходилась цивільна справа № 504/2367/16 за позовом ОСОБА_3 до майнової групи пайщиків КСП «Кіровська птахофабрика» у складі визначених осіб, в якому позивач просив визнати дійсним договір купівлі-продажу від 08 липня 2013 року, укладений між ФГ «Назари» в особі ОСОБА_3 та майновою групою пайщиків КСП «Кіровська птахофабрика»; визнати за ФГ «Назари» право власності на будівлю та споруди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складаються з літ. А - адмінбудівля площею 254,2 кв. м, літ. Б - корівник площею 1 333,3 кв. м, літ. Б1 - телятник площею 342,0 кв. м, літ. В - навіс, літ. Г - склад площею 1 177,8 кв. м, літ. Д, Е - заправка, № 1-4 - огорожа, І - цистерна, ІІ - пожежний резервуар.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 серпня 2016 року позовні вимоги були задоволені.

ОСОБА_1 оскаржив вказане рішення в апеляційному порядку та ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 серпня 2016 року закрито.

ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції зі скаргою на ухвалу апеляційного суду.

Постановою КЦС ВС від 26.04.2022 касаційна скарга ОСОБА_1 була залишена без задоволення. Касаційний суд? залишаючи без змін ухвалу апеляційного суду, виходив з того, що ОСОБА_1 передав належний йому майновий пай в оренду ТОВ «Хлібодарське» із наступним викупом, реалізував свої права на майно колишнього КСП «Кіровська птахофабрика» у встановленому порядку до 01 січня 2012 року, тобто на момент укладення договору купівлі-продажу від 08 липня 2013 року та ухвалення судом першої інстанції рішення від 28 серпня 2016 року у нього були відсутні майнові права на вказане майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, в рамках цивільної справи № 504/2367/16 були встановлені обставини, щодо позивача ОСОБА_1 , які створюють презумпцію для розгляду даної справи. Вказані обставини не були спростовані позивачем в процесі розгляду цієї справи за його позовом про визнання протиправними дій секретаря сільради, визнання незаконним та скасування рішення сільради, визнання договору недійсним, зобов`язання не вчиняти певні дії.

Враховуючи наведене та оскільки ОСОБА_1 передав належний йому майновий пай ТОВ «Хлібодарське» із наступним викупом, що безпосередньо встановлено в рамках цивільної справи № 504/2367/16 та не оспорювалось позивачем, підстави для задоволення його позовних вимог відсутні.

Відповідно, оскільки в ОСОБА_1 відсутні майнові права на пай, оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування, так само як й договір оренди, укладений між Трояндівською сільською радою та ФГ «Назари» щодо оренди земельної ділянки загальною площею 4,2344 га.

З огляду на вказане, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч.ч. 2-3 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Змагальність цивільного процесу передбачає активну процесуальну позицію сторін в справі та, відповідно, покладає обов`язки на учасників подавати докази, клопотання, заяви, вчиняти відповідні процесуальні дії з метою доведення власної позиції та спростування позиції опонента. Роль суду за концепцією змагального процесу полягає у балансуванні інтересів сторін, сприянні в реалізації процесуальних прав та обов`язків учасників справи тощо. При цьому суд наділяється активною процесуальною позицією лише в деяких виключних випадках з огляду на характер та предмет спору. В інших випадках за загальним правилом саме на сторони покладається обов`язок вчинення процесуальних дій з метою доведення відповідної позиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч.ч. 3-5 цієї статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог, а доводи апеляційної скарги фактично дублюють доводи позовної заяви та не спростовують висновків суду першої інстанції, апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги. Одночасно, апеляційний суд зауважує, що апелянту був наданий доступ до суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції переглянуто в межах доводів апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі RuizTorija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином, оскількидоводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд відхиляє відповідні доводи апеляційної скарги та на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без змін оскаржуване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня постановлення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький