Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2022 Справа №607/6323/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем ОСОБА_4 , посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося. Вони люди різних характерів та поглядів на життя, через що в сім`ї часто виникали сварки та непорозуміння. Зазначила, що сторони із 2018 року не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Вважає, що шлюб між ними існує формально, а тому просить його розірвати.

Ухвалою суду від 25 липня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Кметик Я.С. в судовому засідання позов підтримали та просять його задовольнити з підстав зазначених у ньому. Також, позивач зазначила, що не проживає із відповідачем у шлюбі уже тривалий час та в подальшому проживати наміру не має. Терміну на примирення просить не надавати, дітей у шлюбі із відповідачем не має. В подальшому, представник позивача адвокат Кметик Я.С. в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позивач позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, та ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 Республіці Грузія та є громадянином Грузії, перебувають в зареєстрованому шлюбі із 16 червня 2015 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу № НОМЕР_1 , виданим 16 червня 2015 р. Тбіліською Службою Громадянського Реєстру Агенства розвитку Державних Сервісів.

У даному шлюбі у сторін неповнолітніх дітей немає.

Судом із пояснень позивача з`ясовано, що сторони із 2018 року не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, вони втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, стали чужими людьми.

Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально.

Як вбачається із інформації викладеній у листі Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №91-31044/0/15-22 від 24.10.2022 року HASANOV ASLAN 29.11.2019 року перетнув державний кордон України у пункту пропуску Грушів, та на територію України на даний час не повертався.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право». Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі.

Згідно зі ст. 58 Закону України «Про міжнародне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умовами додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків.

Згідно ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 13 договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, ратифіковану Україною Законом № 451/95-ВР від 22.11.1995 (далі Договір про правову допомогу) , документи, що були складені або засвідчені відповідною установою однієї з Договірних Сторін, скріплені печаткою та засвідчені підписом компетентної особи, мають силу документа на території другої Договірної Сторони без будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій та перекладів, що засвідчені відповідним органом. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін визнаються дійсними, вважаються такими й на території другої Договірної Сторони.

Таким чином, суд визнає Свідоцтво про укладення шлюбу № НОМЕР_1 , виданим 16 червня 2015 року Тбіліською Службою Громадянського Реєстру АРДС, документом, яким підтверджено укладення шлюбу між сторонами у справі.

Згідно із вимогами ч.1 ст.21 зазначеного Договору про правову допомогу, якщо даний Договір не встановлює іншого, суди кожної з Договірних Сторін компетентні розглядати цивільні справи, якщо відповідач має на її території місце проживання. Остання відоме місце проживання відповідача АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1, 2 статті 25 Договору про правову допомогу, у справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство та компетентні установи Договірної Сторони, громадянами якої подружжя було на момент подання заяви. Якщо подружжя має місце проживання на території другої Договірної Сторони, компетентні також установи цієї Договірної Сторони. Якщо на момент подання заяви про розірвання шлюбу один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - другої Договірної Сторони, і один з них проживає на території однієї, а другий - на території другої Договірної Сторони, тоді компетентні установи обох Договірних Сторін. При цьому вони застосовують законодавство своєї держави.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст.55 Сімейного кодексу України).

Згідно положень ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За таких обставин, суд дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує її особисті права та законні інтереси.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 , громадянка України, та ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ), громадянин Грузії, зареєстрований 16 червня 2015 року Тбіліською Службою Громадянського Реєстру Агенства розвитку Державних Сервісів, актовий запис за №4.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) в користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач:ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Грузії, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяВ. В. Ромазан