ХОРТИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ
ЄУН № 328/1154/16-ц
Провадження № 6/337/81/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.12.2022 м.Запоріжжя

Хортицькийрайонний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Мальованого В.О., за участю секретаря - Крижко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни ( АДРЕСА_1 ) (далі приватний виконавець, ОСОБА_1 ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту громадянина України боржника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )(далі ОСОБА_2 , боржник) в порядку ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України),
В С Т А Н О В И В:
19.12.2022 приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є., звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту громадянина України, боржника ОСОБА_2 .

В обґрунтування подання зазначено наступне.

На виконанні у приватного виконавця знаходиться виконавче провадження № 67784480 з виконання виконавчого листа № 328/1154/16-ц виданого 28.04.2016 Токмацьким районним судом Запорізької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» за кредитним договором від 05.09.2011 № IKAPNAIG.10725.001 суми боргу у розмірі 59374, 78 грн. Включаючи судовий збір, у розмірі 1378,00 грн., судові витрати пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик в судове засідання 420, 00 грн.

Ухвалою суду від 19.06.2019 замінено стягувача на Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» ().

За вказаним вище виконавчим документом боржником є ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.
Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Приватний виконавець подання просив розглядати у його відсутність.
Суд, дослідивши матеріали подання (з додатками), дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця знаходиться виконавче провадження № 67784480 з виконання виконавчого листа № 328/1154/16-ц виданого 28.04.2016 Токмацьким районним судом Запорізької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» за кредитним договором від 05.09.2011 № IKAPNAIG.10725.001 суми боргу у розмірі 59374, 78 грн. Включаючи судовий збір, у розмірі 1378,00 грн., судові витрати пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик в судове засідання 420, 00 грн.

08.12.2021 приватним виконавцем направлено запит до Головного управління ДМС у Донецькій області про надання відомостей про надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд і в`їзд в Україну, а також відомості про реєстрацію місця проживання боржника. 16.12.2021 Головним управлінням ДМС у Донецькій області було повідомлено приватного виконавця, що боржник не значиться документованим паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

08.12.2021 було винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника.

Відповідно до інформації МВС України за боржником зареєстровано транспортний засіб.

Згідно із ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен хто законно перебуває на території будь - якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь - яку країну, включно зі своєю власною.
Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

У справі «Гочев проти Болгарії», рішення від 26 листопада 2009 (заява № 34383/03), ЄСПЛ підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, які обмежують свободу пересування наступним чином.

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, у параграфі 49 суд зазначив, що таке обмеження є виправданим лише настільки, наскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії», (Napijalo v Croatia), скарга № 66485/01,§§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (Див.рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії» (Luordo v. Itali), скарга № 32190/96, §96, ECHR 2003- IX), рішення Європейського Суду за справаою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlsk v. Hungary), скарга № 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії» § 121).

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. згадуване вище рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії» § 124 і згадуване вище рішення Європейського Суду «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини», § 35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 року а справою «Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70.

Охоплення судової перевірки має дозволи суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідними змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 року за справою « Ле Конт , Ван Лейвен і Де Майере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Beigsum), Series A. N 43, § 60).

А тому, застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини, які є джереломправа в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь - які обставин.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку із цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Також, варто зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.
За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.
Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року(з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в країну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1 - 9 частини першої цієї статті.

Пунктом 2, 5 ч. 1 цієї статті передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо:

- діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;

- він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.
Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено, зокрема, у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури,внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.
Пунктом 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.
Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.
Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, приватний виконавець посилався на те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.
Відповідно до положення ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання ініціатора подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Проте, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти як будь - які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини переборної сили, події тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, розглядаючи матеріали та доводи подання, судом встановлено, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, матеріали виконавчого провадження містять наявні ознаки такого ухилення.
Так, боржник зареєстрований в АДРЕСА_2 , тобто на непідконтрольній території України.
З дати відкриття виконавчого провадження та станом на день звернення до суду з даним поданням, боржником на користь стягувача фінансових погашень не було, жодних дій для реального виконання боргових зобов`язань боржник не вчинив, з заявами, клопотаннями до приватного виконавця не звертався щодо зміни своєї адреси ніколи не повідомляв.
Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення подання приватного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , без вилучення паспорту громадянина України. Адже приватним виконавцем об`єктивно та у повному обсязі проведено всі можливі виконавчі дії. За наслідками яких не встановлено ефективності виконання рішення суду в частині договірного зобов`язання боржника на значну суму коштів у розмірі 59374, 78 грн. Приватним виконавцем не встановлено наявність інших зобов`язань боржника, які також підлягають примусовому виконанню з боку виконавця.
А отже, суд прийшов до висновку, що боржник, з огляду на працездатний вік, категорично не виконує рішення суду щодо повернення суми боргу перед кредитором. Так, боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, а тому може бути обмежений у праві виїзду за кордон до виконання неврегульованих договірних зобов`язань, або розв`язання спору у передбачених законом випадках.
З огляду на фактичні обставини справи, зміст подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області, зокрема, наявність в діях боржника, які б свідчили про ухилення останнього від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язань, суд вважає, вимоги виконавця доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту громадянина України, боржника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України, громадянину України для виїзду за кордон ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , до виконання зобов`язань покладених на нього виконавчим листом № 328/1154/16-ц виданого 28.04.2016 Токмацьким районним судом Запорізької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» (Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (код ЄДРПОУ 41904846) за кредитним договором від 05.09.2011 № IKAPNAIG.10725.001 суми боргу у розмірі 59374, 78 грн. Включаючи судовий збір, у розмірі 1378,00 грн., судові витрати пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик в судове засідання 420, 00 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.О. Мальований