РІШЕННЯ

Іменем України

05.08.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю,М.

при секретарі судового засідання Лозинського Т.- Р.А.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи ОСОБА_3 про продовження обмежувального припису, -

встановив:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про продовження обмежувального припису. Заяву мотивує тим, що її чоловік ОСОБА_3 вчиняє щодо неї та їхніх малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 фізичне, психодоігчне та економічне насильство протягом багатьох років, зловживає алкоголем і в стані сп`яніння поводить себе агресивно. Зрештою, 09 серпня 2021 року вона звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, який було видано 12 серпня 2021 року строком на 6 місяців. ОСОБА_3 порушував винесений щодо нього обмежувальний припис. 10 лютого 2022 року Франківським районним судом м.Львова продовжено обмежувальний припис до 12 серпня 2022 року. З приводу порушення обмежувального припису ОСОБА_3 22 листопада 2021 року щодо нього були відкриті дві кримінальні справи, які зараз розглядає Франківський районний суд м.Львова. Просить заяву задоволити та продовжити на 6 (шість) місяців дію обмежувального припису.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 04 серпня 2022 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали та просили таку задоволити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце судового засідання.

Дослідивши матеріали цивільної справи та з`ясувавши фактичні обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч.4 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова у цивільній справі №465/6241/21 від 12.08.2021р. заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задоволено, видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк 6 (шість) місяців, в якому визначено наступні тимчасові обмеження його прав, зокрема: заборонено ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 300м до місця проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення суду не оскаржено та набрало законної сили.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 10.02.2022 року у цивільній справі №465/469/22 продовжено дію обмежувального припису, встанволеного 12.08.2021р. рішенням Франківського районного суду м. Львова у справі №465/6241/21 стосовно ОСОБА_3 строком на 6 (шість) місяців, тобто до 12 серпня 2022 року

Відтак, встановлено та не потребують доказування обставини, якими заявниця обґрунтовує заяву про продовження обмежувального припису.

До матеріалів справи заявницею долучено копії ухвал про зупинення провадження та розшук обвинуваченого.

Крім цього заявницею долучено висновок за результатами психологічних консультувань з ОСОБА_1 та її дітьми, а також результати психодіагностичного обстеження у психолога ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є обєктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти), мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців.

Ст. 350-7 ЦПК України визначено, що за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

Так під час розгляду справи судом встановлено, що дійсно між заявницею та заінтересованою особою виникають неприязні відносини, конфлікти, заінтересована особа вчиняла по відношенню до заявниць домашнє насильство, відносно нього в суді на розгляді перебуває обвинувальний акт щодо обставин, викладених в заяві.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

На підставі викладеного, керуючись статями 43 44, 49; 259, 263 - 265, 293-295, 315-316, 350 - 7 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи ОСОБА_3 про продовження обмежувального припису задоволити.

Продовжити обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 строком на 6 (шість) місяців, тобто до 12 лютого 2023 року, яким вжити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покладення на нього обов`язків:

Заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 ;

Заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 300м до місця проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 ;

Заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про продовження обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про продовження обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну адміністрацію за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 05 серпня 2022 року.

Сторони у справі:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Ванівський Ю.М.