Справа № 216/4423/21
провадження №2/216/926/22
Центрально - Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі:
головуючого судді: Бутенко М. В.
секретаря судового засідання: Кравець А. С.
представника позивача ОСОБА_1
без застосування технічного запису
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини , -
Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем по справі вони перебувають у шлюбі з 08 серпня 2009 року. Шлюб був зареєстрований Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбу було зроблено відповідний актовий запис за № 418. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. З початку спільного життя сімейні відносини були нормальними, сторони поважали один іншого, батько ОСОБА_3 , добре відносився до доньки і дружини, забезпечував їх обох в міру власних сил і можливостей. Однак, починаючи з початку 2013 року, ОСОБА_4 став зловживати спиртними напоями, практично ніде не працював, він влаштовувався на роботу після чого влаштовував черговий запій і його звільняли після чого знову шукав інше місце роботи. Наприкінці 2013 року відповідач більше не працював і мешкав разом з позивачкою за її рахунок. Крім того, ОСОБА_4 постійно принижував і оскорбляв позивачку нецензурною лайкою, все це могло проходити і у присутності малолітньої донки, постійні запої відповідача суттєвим чином впливали на емоційний і психічний стан доньки і усієї родини. Позивачка неодноразово зверталась до ОСОБА_4 с проханням влаштуватися на роботу і допомагати матеріально забезпечувати доньку, але відповідач вказував на те, що йому все одно чи є гроші в сім`ї, чи їх не має, і забезпечувати доньку і дружину він не має наміру. Приблизно через рік після цього, позивачка умовила ОСОБА_4 пройти лікування від алкоголізму, він нібито погодився але після того як він пройшов курс лікування в приватному центрі, він повернувся до дому і одразу став зловживати спиртним. Зловживання алкогольними напоями і поведінка відповідача, який постійно перебуває в нетверезому стані, дуже впливає на доньку, пригнічує її психологічний стан, вона часто плаче, відмовляється спілкуватися з батьком, стала нервова і замкнута. ОСОБА_4 не звертає на неї уваги, не спілкується з донькою, як батько, не забезпечує її матеріально і не займається її вихованням і опікою. На теперішній час позивачка з дочкою більше року з ОСОБА_4 разом не мешкають і будь-яких відносин не підтримують, відповідач доньку не відвідує і нічім їй не допомагає. Тому позивачка впевнена, що подальший шлюб з ОСОБА_4 не можливий і спільної сім`ї в них вже давно не існує, прагне розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з нього аліменти на утримання доньки щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 в жодне призначене судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку відповідача, та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 серпня 2009 року. Шлюб був зареєстрований Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбу було зроблено відповідний актовий запис за № 418, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7), яка мешкає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою (а.с.8). З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони мешкають окремо, не ведуть сумісного господарства, не мають спільного бюджету. Позивачка вважає подальше зберігання шлюбних відносин з відповідачем недоцільним, та таким що суперечить її особистим інтересам та інтересам їх дитини. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча стан здоров`я, матеріальне становище, відсутність інших утриманців дозволяють відповідачу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, в зв`язку з чим позивачка просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім*я є первинним та основним осередком суспільства.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Статтею 51 Конституції України та згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, визначається за спільною згодою батьків.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно із ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно роз`яснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Датою подачі позову є 15.07.2021 року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини.
Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та їх дитини, оскільки її повноцінний розвиток і виховання у сім`ї, де відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти, є неможливим, а тому позов щодо розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.
За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, та становить 908,00 грн.
Отже з урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 908,00 грн.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів, від сплати яких під час подання позову згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільняється позивачка.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 133, 141,197, 206, 258-259, 263-265, 268, 430ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112, 113,114,180,181,182, 191,192 Сімейного Кодексу України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 08 серпня 2009 року Центрально - Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 418, від якого у сторін є неповнолітня донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище набуте у шлюбі « ОСОБА_2 ».
Стягувати з відповідача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Дрофіно, Ніжньогірського району Автономної Республіки Крим, Україна, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на користь позивачки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 15.07.2021 року.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Дрофіно, Ніжньогірського району Автономної Республіки Крим, Україна, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь позивачки судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Дрофіно, Ніжньогірського району Автономної Республіки Крим, Україна, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

СТОРОНИ ПО СПРАВІ:

Позивачка: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Молодіжне, Долинського району, Кіровоградської області, гр. України, мешкає та зареєстрована: АДРЕСА_1 тел. НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Дрофіно, Нижньогірський район, АРК, гр. України, тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку не відомі.

Суддя М. В. БУТЕНКО