Справа №345/1611/22
Провадження № 2/345/638/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2022 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді Мигович О.М.

при секретарі Бабійчук Л.В.

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Калуської міської ради Івано-Франківської області про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а також просить звільнити його від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що 14.06.2008 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилися: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 18.06.2019року шлюб між нами розірвано. Сина ОСОБА_5 та сина ОСОБА_3 залишено проживати з відповідачкою ОСОБА_2 .

Однак, фактично з січня 2022року син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 почав проживати із батьком ОСОБА_1 . Такі обставини мали місце тому, що співмешканець відповідачки вчинив насильство в сім`ї, зокрема щодо сина ОСОБА_3 , який після таких подій перейшов проживати із ним.

З того часу і по даний час син ОСОБА_3 фактично проживає з батьком ОСОБА_1 та перебуває на його повному матеріальному утриманні та вихованні.

Син ОСОБА_3 його любить. Позивач турбується про нього, матеріально забезпечує, займається його вихованням, забезпечує всі необхідні умови для нормального розвитку дитини. Дитина прихильно і з любов`ю ставиться до нього.

З приводу зміни місця проживання сина ОСОБА_3 з батьком, за заявою позивача Служба у справах дітей Калуської міської ради надала висновок про доцільність визначити місце проживання сина ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 ..

При вирішенні питання Службою у справах дітей - досліджувалися умови його проживання, умови проживання відповідачки, обставини ставлення дитини до нього.

Згідно результату обстеження умов проживання сина ОСОБА_3 за місцем проживання позивача встановлено, що дитина проживає у задовільних умовах, для сина створено належні умови проживання та розвитку, в житловому будинку чисто, зроблено ремонт, дитина має свій письмовий стіл, власну шафу для одягу, місце для сну та відпочинку. За час проживання сина ОСОБА_3 з позивачем - значно покращилася його успішність в навчанні. У них дружні та люблячі стосунки.

Що ж до умов проживання відповідачки - то Службою у справах дітей було встановлено, що відповідачка проживає з 4-ма дітьми та співмешканцем. Кімнати для дітей не опалюються, підлога кімнати дітей - була без покриття - бетонна. Відповідачка не здійснює забезпечення дітей в повному обсязі.

Також Службою у справах дітей було встановлено, що співмешканець відповідачки вчинив насильство щодо сина ОСОБА_3 , і за результатом таких обставин дитину взято на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, за підставою вчинення домашнього насильства.

Позивач є здоровою особою, має постійне місце роботи. В нього є достатньо часу, який він може і присвячує дітям. Фактично він живе і працює заради своїх дітей, які є на даний час змістом його життя.

Зважаючи на вищевказане, позивач бажає визначити місце проживання сина ОСОБА_3 з ним.

Старший син ОСОБА_5 бажає проживати з відповідачкою, тому він не буде перечити цьому бажанню дитини.

Позивач подав заяву про те, що позов підтримує, та просить його задоволити, справу просить розглянути у його відсутності. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомлено.

Представник третьої особи - Служба у справах дітей Калуської міської ради Івано-Франківської області, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Не заперечує щодо задоволення даного позову. При винесенні рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування.

З урахуванням положень ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 14.06.2008 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилися: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 18.06.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Сина ОСОБА_5 та сина ОСОБА_3 залишено проживати з відповідачкою ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Частинами 1,2 ст.171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно результату обстеження умов проживання сина ОСОБА_3 за місцем проживання позивача встановлено, що дитина проживає у задовільних умовах, для сина створено належні умови проживання та розвитку, в житловому будинку чисто, зроблено ремонт, дитина має свій письмовий стіл, власну шафу для одягу, місце для сну та відпочинку - (а.с.17,18).

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 самостійно утримує та виховує малолітнього ОСОБА_7 , який проживає з ним спільно.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 07.06.2012 року з метою захисту законних прав та інтересів дитини служба у справах дітей Калуської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 (а.с.5-6).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Суд враховує, що батько ОСОБА_1 має постійне місце проживання, постійне місце роботи, отримує стабільний дохід, ним створені всі умови для проживання, навчання, виховання та розвитку сина ОСОБА_3 .

При цьому судом не встановлено виняткових обставин у розумінні положень ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання сина разом з батьком.

Виходячи зі встановлених судом обставин, враховуючи вік дитини та її особливі потреби, зумовлені даною обставиною, суд приходить до висновку, що слід визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .

Це не буде порушувати прав матері, яка не позбавлена можливості піклуватися та виховувати дитину і якнайкраще буде відповідати інтересам саме малолітнього ОСОБА_3 .

Щодо стосується вимоги позивача про звільнення від сплати стягнення аліментів то суд, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.07.2019 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 , аліменти на користь дітей: ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 утвердій грошовій сумі в розмірі по 1700,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,щомісячно, на кожну дитину, шляхом їх виплати в інтересах дітей на ім`я стягувача ОСОБА_2 .

Син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

З аналізу положень ст. 179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню виключно на дитину, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані кошти на утримання дитини. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів у користь стягувача аліментів.

З огляду на те, що законодавчо визначеною підставою для отримання одним з батьків аліментів є фактичне проживання дитини з тим із батьків, який претендує на отримання аліментів, зміна місця проживання дитини з іншим із батьків є підставою, яка вказує на необхідність звільнення платника аліментів від сплати таких періодичних платежів, оскільки в такому випадку той з батьків, з ким проживає дитина, набуває права на отримання аліментів, а у іншого з батьків таке право припиняється, що відповідає встановленому ст.141 СК України принципу рівності прав та обов`язків батьків стосовно своєї дитини.

Згідно правового висновку Верховного Суду, що міститься у постанові від 04.09.2019 р. у справі № 711/8561/16-ц, за своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми ч.4 ст.273 ЦПК України. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Згідно вимог ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині припинення стягнення аліментів, підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, ст.ст. 160,161, 179, 180, 181 ч.3 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України суд,

РІШИВ :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , аліментів на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються за рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.07.2019 року по справі №345/2247/19.

Заочне рішення може бути переглянуте Калуським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: