Справа № 128/2224/20
Провадження № 22-з/801/89/22
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Міхасішин І. В.
07 червня 2022 рокуСправа № 128/2224/20м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого: Міхасішина І.В.,
суддів: Войтка Ю.Б., Шемети Т.М.,
з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_2 про повернення судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про поділ спільного майна подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, та позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки в частині зазначення покупцем ОСОБА_3 , визнання ОСОБА_2 покупцем за договором купівлі-продажу земельної ділянки, визнання права власності на майно,
В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя
29 жовтня 2020 року до суду звернувся батько позивача-відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із клопотанням про залучення його у справі в якості третьої особи із самостійними вимогами. До зазначеного клопотання долучив позовну заяву (т. 2 а.с. 7-16).
ОСОБА_2 пред`явив позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки в частині зазначення покупцем ОСОБА_3 , визнання ОСОБА_2 покупцем за договором купівлі-продажу земельної ділянки, визнання права власності на майно.
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та поділено у рівних частках майно набуте у шлюбі, а саме:

земельну ділянку площею 0,1352 га, кадастровий номер :05:001:0048, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресом АДРЕСА_1 ;

обладнання, встановлене на земельній ділянці, площею 0,1352 га, кадастровий номер :05:001:0048, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресом АДРЕСА_1 , яке складається з фото модулів, моделі ALM 72-6-365 m, в кількості 84 шт., інвертора ACRUX-30 к-ОМ в кількості - 1 шт., металевого навісу 1 шт.

автомобіль NISSAN X-TRAIL, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 51 890, 24 грн, що становить Ѕ частку грошових коштів, отриманих ОСОБА_3 , згідно договору № 452-4 від 17 травня 2019 року «Про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом», укладеного між ТОВ «Енера Вінниця» та ОСОБА_3 , за період з 20 березня 2020 року по серпень 2020 року включно.

В задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 та позову третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 5 994, 68 грн. (т. 3 а.с. 142-155).

Додатковим рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2022 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 259, 45 грн. Судові витрати ОСОБА_2 залишено за ним (т. 3 а.с. 209-211).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 17 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 січня 2022 року задоволено.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 січня 2022 року в частині задоволення первісного позову ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ОСОБА_1 право власності на Ѕ обладнання, встановленого на земельній ділянці, площею 0,1352 га, кадастровий номер :05:001:0048, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресом АДРЕСА_1 , яке складається з фотомодулів, моделі ALM 72-6-365 m, в кількості 84 шт., інвертора ACRUX-30 к-ОМ в кількості - 1 шт., металевого навісу 1 шт., про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 51 890, 24 грн, що становить Ѕ частку грошових коштів, отриманих ОСОБА_3 , згідно договору № 452-4 від 17 травня 2019 року «Про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом», укладеного між ТОВ «Енера Вінниця» та ОСОБА_3 , за період з 20 березня 2020 року по серпень 2020 року включно, та відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 в частині визнання за нею права приватної власності на обладнання, встановленого на земельній ділянці, площею 0,1352 га, кадастровий номер :05:001:0048, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресом АДРЕСА_1 , яке складається з фотомодулів, моделі ALM 72-6-365 m, в кількості 84 шт., інвертора ACRUX-30 к-ОМ в кількості - 1 шт., металевого навісу 1 шт., а також в частині стягнення з ОСОБА_3 судових витрат по оплаті судового збору в сумі 5 994, 68 грн. скасовано та ухвалено нове рішення.

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ОСОБА_1 право власності на Ѕ обладнання, встановленого на земельній ділянці, площею 0,1352 га, кадастровий номер :05:001:0048, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресом АДРЕСА_1 , яке складається з фотомодулів, моделі ALM 72-6-365 m, в кількості 84 шт., інвертора ACRUX-30 к-ОМ в кількості - 1 шт., металевого навісу 1 шт., та про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 51 890, 24 грн, що становить Ѕ частку грошових коштів, отриманих ОСОБА_3 , згідно договору № 452-4 від 17 травня 2019 року «Про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом», укладеного між ТОВ «Енера Вінниця» та ОСОБА_3 , за період з 20 березня 2020 року по серпень 2020 року включно - відмовлено.

Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на обладнання, встановленого на земельній ділянці, площею 0,1352 га, кадастровий номер :05:001:0048, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресом АДРЕСА_1 , яке складається з фотомодулів, моделі ALM 72-6-365 m, в кількості 84 шт., інвертора ACRUX-30 к-ОМ в кількості - 1 шт., металевого навісу 1 шт.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 7900,65 грн.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на додаткове рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2022 року задоволено частково.

Додаткове рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14 259, 45 грн. скасовано і в цій частині ухвалено нове.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи в суді першої інстанції, в сумі 7 000 (сім тисяч) гривен.

В іншій частині додаткове рішення залишено без змін.

20 травня 2022 року позивачем ОСОБА_1 подано до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, мотивовану тим, що Вінницький апеляційний суд у постанові від 17 травня 2022 року не вирішив питання про судові витрати.

Крім того на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла заява третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_2 про повернення судового збору, в якій зазначено що при подачі апеляційної скарги нам двічі був сплачений судовий збір за його апеляційною скаргою в розмірі 2544,40грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином.

Вивчивши доводи заяв, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що вказані заяви слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу необхідно виходити із положень статті 137 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно вимог статті 137, 141 ЦПК України на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Положенням ч.8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат, ОСОБА_1 надав суду акт приймання - передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги по справі - відповідно до якого сума витрат становить 10000грн.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

дослідивши матеріали справи колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що ОСОБА_1 у своїй заяві не зазначив з кого саме необхідно стягнути витрати понесені ним на правничу допомогу, та не подав попереднього розрахунку суми судових втрат, у відзиві на апеляційну скаргу - було повідомлено про те, що ОСОБА_1 планує понести судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи у апеляційному суді але не надав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми таких судових витрат та не зроб ив відповідну заяву до закінчення судових дебатів у справі.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.

Крім того неподання стороною, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.( постанова Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20)).

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для ухвалення додаткового рішення (постанови) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, немає.

Щодо заяви ОСОБА_2 про повернення судового збору за подання апеляційної скарги, як сплаченого у подвійному розмірі, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для повернення коштів відсутні, оскільки відповідно до п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Законодавцем визначено базу для обрахування розміру судового збору за подання апеляційних скарг ставку, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, а не розмір судового збору, стягнутий рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Згідно із п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом апеляційного оскарження є рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 січня 2022 року в частині визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та поділеного у рівних частках майно набуте у шлюбі, а саме: земельної ділянки площею 0,1352 га, кадастровий номер :05:001:0048, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресом АДРЕСА_1 , визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на Ѕ земельної ділянки за кожним та в частині відмови в задоволені заявлених позовних вимог за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання ОСОБА_2 покупцем за договором купівлі - продажу земельної ділянки площею 0, 1352 га та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позову у цій частині..

З матеріалів справи слідує, що при поданні позовної заяви ОСОБА_2 сплатив 4431,60 грн судового збору.

Отже, за подання апеляційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 5044,80 грн. (судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум)).

Відповідно до наданих квитанцій про оплату судового збору долучених до апеляційної скарги ОСОБА_2 сплатив 2522,40грн. ( квитанція № 4273727 від 18.02.2022) та 2544,40 грн ( квитанція № 129684344від 18.02.2022) що в загальній сумі становить 5044,80грн., а тому в задоволені заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 133,137, 141, 270, 381-384 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

Заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_2 про повернення судового збору залишити без задоволення.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

Т.М. Шемета