Справа № 362/3733/14-ц
Провадження № 2-ві/362/7/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участю секретаря Шмагун М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М. від участі у цивільній справі №362/3733/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Васильківської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобкова Ірина Олександрівна, про визнання недійсними рішень Васильківської міської ради, свідоцтв на право власності на земельні ділянки, припинення права власності на земельні ділянки та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

23.11.2022 р. ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід головуючій - судді Лебідь-Гавенко Г.М. в порядку ст.ст. 36, 39 ЦПК України. Дана заява мотивована тим, що на її думку, головуюча суддя Лебідь-Гавенко Г.М. не може брати участь у розгляді вказаної цивільної справи, тому заявлено відвід в зв`язку з обставинами, які викликають сумніви в її об`єктивності та неупередженості та недовіру до судді.

Головуюча суддя Лебіль-Гавенко Г.М. повторно не постановляє Ухвалу про прийняття або відхилення її Позовної заяви (уточнена № 3) про визнання недійсними рішень Васильківської міської ради, свідоцтв на право власності на земельні ділянки, припинення права власності на земельні ділянки та визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним від 16 листопада 2021 р., що робить її юридично нікчемною. Раніше головуча суддя теж не винесла Ухвалу про прийняття або відхилення її Позовної заяви (уточнена № 1) від 24.05.2017 р., що дало підставу судді Кравченко Л.М. анулювати всі матеріали справи, які її стосувались.

Головуюча суддя не постановляє письмову Ухвалу про встановлення Ухвалою суду дати припинення повноважень представника позивача.

12.09.2022 р. в приміщенні суду, без запису технічними засобами, фактично, в приватній розмові, суд усно повідомив ОСОБА_5 , що має бажання припинити його повноваження як її представника по справі, без вказування дати припинення повноважень (навіть усно), без постанови мотивованої Ухвали суду в письмовій формі з вказуванням дати припинення повноважень, чим порушив її конституційні права на судовий захист за участю представника. Хоча її представник ОСОБА_6 просив суд про постанову, мотивованою Ухвалою суду в письмовій формі.

Головуюча суддя Лебідь-Гавенко Г.М. незаконно відмовляє в доступі до правосуддя її чоловіка ОСОБА_5 та двох синів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на стороні позивачки, права та законні яких можуть бути порушені рішенням суду, в той же час, без вказування порушених прав ОСОБА_9 надає їй право бути стороною у справі на стороні відповідачів тільки з причини «реєстрації, яких проводив приватний нотаріус».

Головуюча суддя ОСОБА_10 не визнає право дітей та чоловіка на спадщину оспорюваної земельної ділянки та інших їхніх порушених прав, наданих нею в Клопотанні № 81 від 10.11.2021 р., і, відповідно, право бути Третіми особами в справі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Заявляючи в Ухвалі від 03.08.2021 р. взагалі, що «прийняте рішення по справі жодним чином не вплине та не порушить права та законні інтереси чоловіка ОСОБА_6 та синів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 » не вказуючи, які саме права та законні інтереси, вказані в Клопотанні не порушуються.

В той же час Ухвалою суду від 20.08.2020 р. залучає до справи в якості третьої особи в справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Бобкову І.О. тільки з причини «реєстрації, яких проводив приватний нотаріус» без вказування порушених прав ОСОБА_9 . Що вказує про нерівні тлумачення суддею норм ЦПК України щодо прав сторін на участь в справі.

Головуюча суддя Лебідь-Гавенко Г.М. порушує одне з основних засад (принципів) цивільного судочинства - «повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом».

Представник Відповідачів та Третьої особи і адвокат Сергеева В.О., зловживаючи своїми процесуальними правами, періодично не з`являється на засідання суду, і суд, не зважаючи на її і її представника прохання проводити засідання суду без присутності адвоката, фактично, робить обов`язковою присутність адвоката, переносить розгляд справи на пізніший строк на підставі її бездоказових заяв, чим порушує права інших учасників справи, які прийшли, захищених ст. 223 ЦПК України, на своєчасне проведення судових засідань, що приводить до затягування розгляду справи, що, можливо, є однією з цілей дій адвоката в суді. В той же час суд не визнає обов`язковою явку до суду представника органу влади - Васильківської міської ради, рішення якої оскаржується. І до якого у позивача є питання по суті справи.

За весь час судового розгляду за участю ОСОБА_11 їй вдалося такими діями, за її підрахунками, затягнути загальний термін розгляду справи на один рік і два місяці, що є неприпустимим.

Головуюча суддя Лебідь-Гавенко Г.М. і раніше порушувала права позивача, тому вона була вимушена подати Апеляційну скаргу і тільки після Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного Суду Київської області суддя задовольнила повністю її законні вимоги. Ця та інші дії суді вимусили позивачку подати 06.04.2015 р. заяву про відвід судді.

Ухвалою судді від 24.11.2022 р. питання вирішення про відвід судді передано до іншого судді.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вивчивши подану заяву та долучені до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Виходячи з положень частини другої ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Між тим, дослідивши підстави для відводу головуючого судді, заявлені позивачем ОСОБА_1 суд вбачає, що останні не знайшли свого належного підтвердження.

За змістом заяви про відвід, вона ґрунтується на положеннях частини 4 статті 36 ЦПК України, а саме незгода сторони з процесуальними рішеннями судді під час розгляду даної цивільної справи. Крім того, позивач в заяві ставить під сумнів неупередженість та об`єктивність судді, адже розраховує на розгляд справи саме на засадах довіри до суду. Зазначена підстава для відводу є оціночною і має бути підтверджена доказами сторони, яка заявляє відвід.

Позивачем доказів існування обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, не надано. Доводи позивача не можна вважати об`єктивною обґрунтованою обставиною, оскільки по своїй суті вони є сугубо гіпотетичними і не підтверджуються такими фактами.

Відтак доводи заяви про відвід є безпідставними та необґрунтованими, які мотивовано суб`єктивною оцінкою і ставленням сторони до процесуального рішення судді з приводу заявлених клопотань.

Доводи заяви з приводу незгоди сторони із прийнятими процесуальними рішеннями суду, підставою для відводу судді бути не може.

Дані про те, що обставини, які викликають сумнів щодо в об`єктивності та неупередженості прямо чи побічно судді, - відсутні.

З огляду на викладене та враховуючи викладені підстави відводу у поданій заяві, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М. у вище вказаній цивільній справі є необґрунтованою та безпідставною, оскільки не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді, а незгода сторони з процесуальними рішеннями суду, не може бути підставою для відводу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36-40 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М. від участі у цивільній справі №362/3733/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Васильківської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобкова Ірина Олександрівна, про визнання недійсними рішень Васильківської міської ради, свідоцтв на право власності на земельні ділянки, припинення права власності на земельні ділянки та відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Кравченко