МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2022 р. Справа №370/1128/22

Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Некращук Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Макарівського районного суду Київської області в смт Макарів Бучанського району Київської області цивільну справу за заявою

представника ОСОБА_1 адвоката Денисенка Євгена Вікторовича про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

представник заявника ОСОБА_1 адвокат Денисенко Євген Вікторович звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши заінтересованою особою Ірпінський відділ ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області, посилаючись на те що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Брянськ (РСФСР).

18.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області з заявою про встановлення належності до громадянства України.

Листом Голосіївського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області від 20.07.2022 року №С-189/6/8024-22/8024/42-22 відмовлено у задоволенні такої заяви та роз`яснено ОСОБА_1 про необхідність останньому звернутися до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання з судовим рішенням про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України або проживання на території України за станом на 24.08.1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні станом на 13.11.1991 року.

Мати заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка Російської Федерації, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя ОСОБА_2 мала посвідку на постійне місце проживання в Україні № НОМЕР_1 , орган, що її видав 3201, дата видачі 13.12.2017 року.

Батько заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до довідки відділу освіти, молоді, фізичної культури та спорту Макарівської селищної ради від 01.07.2022 року №06, убачається, що ОСОБА_1 у період з 01.09.1998 року по 18.06.2005 року навчався у Плахтянській ЗОШ I-II ступенів ( на даний час Плахтянська гімназія Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області). Ці обставини підтверджені наказом від 18.06.2005 року №5 по Плахтянській ЗОШ I-II ступенів.

Згідно характеристики ОСОБА_1 1990 року народження, учня Бородянського професійного аграрного ліцею смт Бородянка, затвердженої заступником директора з виховної роботи ОСОБА_5 , убачається, що заявник навчався в Бородянському професійному аграрному ліцеї з 01.09.2005 року за спеціальністю «тракторист-машиніст с/г виробництва, водій категорії «С».

На підтвердження постійного місця проживання на території України заявником додаються: - довідка Макарівської селищної ради від 16.06.2022 року №134/16.19-08, у якій зазначено, ОСОБА_1 дійсно проживав та на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; - виписка з протоколу №21 засідання профкому ДП Клавдієвського ліспгоспу від 03.11.2008 року, згідної якої ОСОБА_4 надавали дозвіл на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , разом із сім`єю, в склад якої входив заявник; - актом від 25.07.2022 року, складеним депутатом Макарівської селищної ради Богдюком О.В. спільно з сусідами та спеціалістом 1 категорії відділу з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації села Плахтянка Кравченко О.В. про те, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 1997 року по даний час.

Представник заявника звертає увагу на те, що 15.07.2004 року Державною податковою. інспекцією в Макарівському районі Сичу М.С. видано картку фізичної особи платника податків з одержанням ідентифікаційного номера: НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 не залишав територію України та не є громадянином іншої держави.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Денисенко Є.В. просить: встановити юридичний факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , його представник адвокат Денисенко Є.В. заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з посиланням на обставини, які викладені в заяві та просили їх задовольнити. Також представник заявника адвокат Денисенко Є.В. пояснив, що сестра заявника ОСОБА_1 ОСОБА_6 1988 року народження, свого часу отримала паспорт.

Представник заінтересованої особи: Ірпінського відділу ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області Дехтяров В.В. в письмових пояснення просив відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с.61-68, 76-80).

Представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Денисенко Є.В. надані заперечення на пояснення представника заінтересованої особи, в яких він просив задовольнити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с.84, 85).

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що знають ОСОБА_1 з дитинства, знають усіх його родичів, батьків, та підтвердити факт постійного проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 до теперішнього часу. Пояснили, що ОСОБА_1 навчався в школі в селі Плахтянка та в училищі смт Бородянка.

Судом встановлено, що згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_3 , виданому 06.09.1967 року міським бюро ЗАГС міста Брянська, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.7).

Відповідно свідоцтву про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданому 17.10.1987 року міським бюро ЗАГС міста Брянська, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклали шлюб, про що складно відповідний актовий запис №464. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_10 , дружини: ОСОБА_10 , (а.с.6 зворот).

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданому 30.01.1990 року відділом ЗАГС Фокінського районного виконкому міста Брянська, вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками вказані: ОСОБА_11 та ОСОБА_2 , (а.с.11, 12 зворот переклад з російської мови на українську мову).

Відповідно довідки №06 від 01.07.2022 року, виданої за підписом директора Софії Сімороз Плахтянської гімназії Макарівської селищної ради відділу освіти, молоді, фізичної культури та спорту Макарівської селищної ради, ОСОБА_1 навчався в Плахтянській ЗОШ I-II ступенів з 01.09.1998 року (наказ №580(3) по Плахтянській ЗОШ I-II ступенів) по 18.06.2005 року (наказ №5 від 18.06.2005 року по Плахтянській ЗОШ I-II ступенів). На даний час навчальний заклад має назву: Плахтянська гімназія Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області згідно рішенню Макарівської селищної ради YIII скликання Київської області від 20.10.2021 року №273-12- YIII, (а.с.13 зворот).

З характеристики ОСОБА_1 1990 року народження, учня Бородянського професійного аграрного ліцею смт Бородянка, складеної майстром виробничого навчання: ОСОБА_12 та затвердженої заступником директора з ВР Татаренко В.М., вбачається, що ОСОБА_1 1990 року народження, навчався в Бородянському професійному аграрному ліцеї з 01.09.2005 року за спеціальністю: «тракторист-машиніст с/г виробництва, водій категорії «С». За час навчання зарекомендував себе з позитивної сторони, (а.с.13).

Відповідно посвідченню серії НОМЕР_6 (Категорія 4), виданому 14.04.1994 року, ОСОБА_4 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, (а.с.8 зворот).

Як вбачається з картки фізичної особи платника податків, виданої 15.07.2004 року Державною податковою інспекцією в Макарівському районі, ОСОБА_4 одержав ідентифікаційний номер: НОМЕР_7 , (а.с.8).

З картки фізичної особи платника податків, виданої 15.07.2004 року Державною податковою інспекцією в Макарівському районі, вбачається, що ОСОБА_6 одержала ідентифікаційний номер: НОМЕР_8 , (а.с.10 зворот).

З картки фізичної особи платника податків, виданої 15.07.2004 року Державною податковою інспекцією в Макарівському районі, вбачається, що ОСОБА_1 одержав ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , (а.с.12).

Згідно посвідченню виданому 25.03.2005 року Макарівським РУ ПФУ Київської області, ОСОБА_4 1966 року народження, призначена пенсія за другою групою інвалідності. Номер пенсійної справи 137759, (а.с.11 зворот).

Відповідно паспорту серії НОМЕР_9 , виданому 21.10.2004 року Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований з 20.04.2004 року АДРЕСА_2 , (а.с.14 зворот, а.с.15).

Згідно довідці №561 від 23.09.2008 року, виданої Плахтянською сільською радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_4 дійсно прописаний та проживає в АДРЕСА_2 , (а.с.15 зворот).

Відповідно виписки з протоколу №21 засідання профспілкового комітету ДП Клавдіївського ліспгоспу від 03.11.2008 року, постановлено про надання дозволу на отримання прописки та дозволу на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 та його сім`ї, (а.с.18, 19).

Відповідно паспорту серії НОМЕР_10 , виданому 16.12.2005 року Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка міста Брянськ, Росія, зареєстрована з 04.01.2006 року за адресою: АДРЕСА_2 , (а.с.10 зворот).

Згідно посвідки на тимчасове проживання НОМЕР_11 , виданої на ім`я ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дана посвідка видана 13.12.2017 року, а дата закінчення строку її дії 13.12.2018 року, (а.с.7 зворот).

Відповідно свідоцтву про смерть серії НОМЕР_12 , виданому 10.01.2018 року виконавчим комітетом Плахтянської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 51 рік, про що складено відповідний актовий запис №1, (а.с.9).

Згідно свідоцтву про смерть серії НОМЕР_13 , виданому 03.03.2021 року Макарівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 53 роки, про що складено відповідний актовий запис №143, (а.с.9 зворот).

Відповідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання індексний номер 7 від 03.03.2021 року, наданий на запит ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , про що 03.03.2021 року складено актовий запис номер 143, (а.с.16).

Згідно акту від 25.07.2022 року, який складений депутатом Макарівської селищної ради Богданюком Олександром Володимировичем спільно з сусідами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , спеціалістом 1 категорії відділу з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації села Плахтянка Кравченко Оксаною Володимирівною, громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , дійсно з 1997 року по даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с.6).

Відповідно довідки №134/16.19.08 виданої 16.06.2022 року Макарівською селищною радою Київської області, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , дійсно проживав та на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с.14).

Згідно довідки №271 від 11.11.2022 року, видної Козинцівським старостинським округом Бучанського району Київської області, акту №01/11 від 10.11.2022 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , дійсно постійно проживав без реєстрації в селі Діброва, вулиця Шевченка (дім-кордон лісництва), Бородянського теперішня назва Бучанського району Київської області в період з травня 1990 року по грудень 1996 року, (а.с.58, 59).

Згідно листу-відповіді №С-189/6/8024-22/8024/42-22 від 20.07.2022 року, Голосіївським відділом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області розглянуто звернення ОСОБА_1 щодо встановлення належності до громадянства України та повідомлено, що для встановлення належності до громадянства України останньому необхідно звернутися до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання з відповідним судовим рішенням, (а.с.16 зворот, 17).

При вирішенні спору суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про громадянство», дитина, яка народилася чи постійно проживала на території УРСР і є особою без громадянства, реєструється громадянином України за заявою одного з батьків або опікуна чи піклувальника. Нажаль, його мати не вчинила вчасно дій, по реєстрації його громадянином України.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року.

Відповідно до положення п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 Закону України «Про громадянство України», дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.1 ст.3, ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право за захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України "Про громадянство України" є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону.

Крім того, юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) або набрання чинності Законом України "Про громадянство України"(13.11.1991 року).

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року; постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24.08.1991 року.

Вирішуючи питання встановлення належності до громадянства України, слід керуватися, крім Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 року, також Указом Президента України від 27.03.2001 року N215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (Порядок).

Відповідно до положень Закону України "Про громадянство України" і Порядку заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи.

Статтею 3 Закону України «Про громадянство України» регламентовані випадки належності до громадянства України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України.

Пунктом другим цієї норми Закону встановлено, що особи, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав, також є громадянами України.

Відповідно до вимоги пункту 7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або на 13.11.1991 року.

У пункті 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст.8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Дитина, яка народилася чи постійно проживала на території УРСР (або хоча б один з її батьків, дід чи баба народилися чи постійно проживали на територіях, зазначених у частині першій цієї статті) і є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за заявою одного з батьків або опікуна чи піклувальника.

Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року; постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24.08.1991 року або станом на 13.11.1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24.08.1991 року; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироком суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо.

Згідно із пунктом 10 цього Порядку для встановлення належності до громадянства України особа, яка станом на 24.08.1991 року або на 13.11.1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13.11.1991 року; довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні станом на 13.11.1991 року; документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України станом на 24.08.1991 року або на 13.11.1991 року; копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або факт їх проживання в України станом на 13.11.1991 року.

У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що станом на 24.08.1991 року або на 13.1.1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала на території України (за наявності документів, що підтверджує зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13.11.1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні станом на 13.11.1991 року.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року №5 із змінами і доповненнями, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 року встановлено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України.

При цьому, поняття постійного (безперервного) проживання на території України визначено ст.1 Закону України "Про громадянство України", якою безперервним (постійним) проживанням в Україні визнається проживання на території України особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік 180 днів.

Згідно вимогам ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, належними, допустимими, а заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 1990 року народження, на момент проголошення незалежності України, 24.08.1991 року, і на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України", 13.11.1991 року, дійсно постійно проживав на території України в АДРЕСА_3 , а тому наявні підстави для задоволення заяви.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести даний факт і зазначені обставини перешкоджають подальшій реалізації його прав у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню (аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 02.06.2021 року, справа №653/1308/18).

Керуючись вимогами ст.293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , на території України станом на 24.08.1991 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складення повного його тексту.

Суддя