Справа № 307/2301/22
Провадження № 2/307/483/22
УХВАЛА
28 грудня 2022 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Бряник М.М.,
секретар судового засідання Мельник Б.В.,
за участю представника позивача, адвоката Лозан Б.В.
відповідача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Лозан Богдан Васильович до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,
ОСОБА_3 інтереси якої представляє адвокат Лозан Б.В., звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину нерухомого майна - житлового будинку з надвірними спорудами, який є загальною площею 46,7 кв.м. , який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , без виділення частки в натурі.
Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 8.07.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання.
6 грудня 2022, від позивача ОСОБА_1 та відповідача, ОСОБА_2 до суду надійшла заява про визнання мирової угоди, в якій сторони повідомили, що між ними укладено мирову угоду, що додається до даної заяви, яку просять затвердити та закрити провадження у справі.
В судовому засіданні позивач та її представник, адвокат Лозан Б.В. та відповідач ОСОБА_2 , підтримали заяву та просили затвердити мирову угоду та закрити провадження у справі. Повідомили, що наслідки невиконання умов мирової угоди, їм відомі та зрозумілі.
При цьому відповідач пояснив, що підписав наведену угоду з тих підстав, що за ним нікому доглядати, а відтак відписавши пів будинку забезпечить собі належний догляд з боку позивачки на старості. Разом з цим додав, що вказаний будинок є спадковим. Під час шлюбу його дещо покращено за рахунок спільних затрат його та його колишньої дружини позивачки.
Також повідомив суд, що до укладення шлюбу з позивачкою, а саме у період побудови спірного будинку він на протязі 36 років перебував у шлюбі з іншою дружиною з якою мають двох спільних дітей, що вже повнолітні.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зміст укладеної між сторонами мирової угоди та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з поданою мировою угодою від 28.11.2022, укладеною між сторонами за участі їх представника, сторони визнають, що власник будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві власності в цілій частині стороні відповідачу ОСОБА_2 , являються по праву сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у рівних частинах.
Внаслідок взаємних поступок, переговорів та домовленостей сторони вирішили, що:
ОСОБА_2 не буде перешкоджати ОСОБА_1 в проживанні та використанні права власності на 1/2 частини спільної сумісної власності житлового будинку.
ОСОБА_2 не заперечує щодо визнання за ОСОБА_1 права на 1/2 частину спільної сумісної власності житлового будинку з надвірними спорудами, який є загальною площею 46, 7 кв.м. та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 має право узаконення та визначення 1/2 частини власності нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_2 , без згоди ОСОБА_2 .
У зв`язку з даною мировою угодою, сторона позивач - ОСОБА_1 відмовляється від заявленого позову по даній справі.
Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь - яких зустрічних претензій, щодо предмету позову.
Сторони мають належне уявлення про сутність цієї мирової угоди і всіх її елементів. Не існує ніяких факторів, які могли б вплинути на їх уявлення про мету цієї мирової угоди.
Сторони стверджують, що вищевикладені умови відповідають їх волевиявленню і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають і не суперечать їх дійсним інтересам та не порушують їх права та права третіх осіб.
Ця угода передається для визнання Тячівським районним судом при вирішенні даної справи і набуває чинності після такого визнання.
Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. ч. 1 - 4 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.
Згідно ст. 208 ЦПК України, виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.
Під час розгляду мирової угоди судом встановлено, що спірний житловий будинок, який є предметом позову та мирової угоди, побудований у період перебування відповідача у шлюбі з особою, яка не є стороною або іншим учасником у даній цивільній справі. Відтак умови мирової угоди стосуються її прав та обов`язків, в зв`язку з чим визнання поданої судом мирової угоди, суперечитиме закону та порушить права, свободи чи інтереси інших осіб, анкетних відомостей щодо яких сторони суду не надали.
Окрім цього, як встановлено в судовому засіданні, сам відповідач сприймає цю угоду, як таку що має зовнішні ознаки договору довічного утримання, що випливає з його пояснень під час підготовчого засідання. Відтак сприйняття відповідачем дійсної суті та правової природи мирової угоди, не дивлячись на роз`яснення судом наслідків затвердження такої, є помилковим. Враховуючи наведене затвердження поданої сторонами мирової угоди, порушуватиме права та обов`язки відповідача ОСОБА_2 .
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для затвердження даної мирової угоди та закриття провадження у даній справі у відповідності до ст. 207 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 49, 64, 207, 208, 259-261, 263, 354, 355 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
У затвердженні мирової угоди від 28 листопада 2022 року, укладеної у справі № 307/2301/22 між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 відмовити.
Підготовче судове засідання продовжити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали 2 січня 2023 року.

Головуючий М.М. Бряник