печерський районний суд міста києва
Справа № 757/130/22-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2022 р.

Печерський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Головко Ю.Г., за участю секретаря судових засідань Солонухи Д. Р., представника відповідача Гайдамащука О. В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про розірвання договорів банківського вкладу та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про розірвання договорів банківського вкладу та стягнення коштів.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» подав клопотання про закриття провадження у справі в порядку п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, яке у засіданні представником відповідача підтримано.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без її участі та призначити справу до розгляду по суті.

Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, ознайомившись з клопотанням про закриття провадження у справі, суд прийшов наступног висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

З матеріалів справи встановлено, що позивач, з урахуванням останніх змін предмету позову, просить розірвати договори банківського вкладу та зобов`язати відповідача повернути ОСОБА_1 кошти, що були розміщені у ПАТ КБ «ПриватБанк» на умовах договорів банківського вкладу № SAMDN7815 від 04.09.2013, № SAMDN7903 від 04.09.2013, № SAMDN8003 від 04.09.2013, № SAMDN8210 від 04.09.2013, № SAMDN8280 від 04.09.2013, № SAMDN8096 від 04.09.2013 шляхом стягнення з рахунків ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 300000, 00 доларів США суму банківського вкладу по вказаних договорах.

Відповідач у своєму клопотанні про закриття провадження у справі заперечує щодо задоволення позовних вимог, та зазначає, що Верховний Суд постановою від 02.09.2020 у справі № 757/32332/18-ц залишив без змін ухвалу Київського апеляційного суду від 04.09.2019, якою в позовних вимогах ОСОБА_1 відмовлено.

Зокрема, постановою Київського апеляційного суду у справі № 757/32332/18-ц рішення Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2019 скасувано, та постановлено у справі нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у позові до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів.

Верховний суду у своїй постанові від 02.09.2009 постанову Київського апеляційного суду від 04.09.2019 змінив у мотивувальній частині, виклавши її у редакції цієї постанови щодо підстав відмови у позові. У решті постанову Київського апеляційного суду від 04.09.2019 залишено без змін.

В мотивувальній частині постанови Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, вказано, що скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції правильно зазначив про те, що в матеріалах справи відсутні оригінали квитанцій про перерахування коштів на вкладні (депозитні) рахунки вкладника, а наявні в матеріалах справи довідки про наявність коштів на рахунках позивача у банку не є належним доказом внесення позивачем коштів на депозитний рахунок банку, оскільки зазначені довідки не містять належної інформації щодо номерів рахунків та не містять підпису відповідальної особи банку.

Разом з тим, з врахуванням того, що до сьогоднішнього дня депозитні договори ОСОБА_1 , які є предметом цієї справи, так і не були розірвані ні судом, ні у добровільному порядку, позивач має беззаперечне право звернутись до суду з даним позовом.

Підстави та предмет позову у цивільній справі № 757/32332/18-ц та у цій справі не є ідентичними, оскільки спір між сторонами у справах виник з різних підстав та позови мають різні вимоги.

Верховний Суд в своїй постанові від 25.04.2019 у справі №540/406/19 зазначив, що насамперед треба зазначити, що чимала кількість справ, які є в провадженні суду/судів, ще не є достатньою підставою для того, щоб вважати ці справи типовими. У контексті цього звернення колегія суддів також звертає увагу на те, що поняття «аналогічні» вимоги і підстави позову не можна ототожнювати з поняттям «однакові» вимоги і підстави позову.

Окрім цього, Верховний Суд в своїй постанові від 22.08.2018 у цивільній справі № 372/2230/17-ц зазначив, що закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Підстави для закриття провадження у справі є вичерпними та визначені ст. 205 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали). Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали), суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Аналізуючи вищевикладені обставини, враховуючи вищезазначену позицію Верховного Суду та враховуючи, що позов ОСОБА_1 у цивільній справі №757/130/22-ц очевидно не є тотожними даній справі, а також враховуючи положення п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦК України, на які посилається представник відповідача, суд прийшов висновку, що клопотання представника відповідача про закриття провадження є безпідставним та не ґрунтується на нормі закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 19, 255 ЦПК України, суд,-

УХ В А Л И В:

Клопотання представника відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про розірвання договорів банківського вкладу та стягнення коштів - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Головко Ю. Г.