Справа №333/2317/21
Провадження №2-др/333/28/22
19 грудня 2022 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого - судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, заяву представника відповідача по цивільній справі №333/2317/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -
Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28.09.2022 року у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - відмовлено повністю.

При ухваленні рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

04.10.2022 року через канцелярію суду представник відповідача подав заяву про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 9 704,55 гривні.

01.11.2022 року через канцелярію суду від представника позивача надійшов відзив на позовну заяву про винесення додаткового рішення. Згідно якого позивач заперечує щодо винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги, посилаючись на те, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, також суд повинен врахувати складність справи та виконаних робіт адвокатом робіт (наданих послуг), час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціну позову. Позивач вважає, що заявлена сума судових витрат за надання правничої допомоги є завищеною та підлягає зменшенню.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підставі ч.8 ст.141 ЦПК України після ухвалення рішення по справі представником відповідача було надано суду докази витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами(стаття 141 ЦПК України).

Згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За вимогами п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому склад та розміри витрат, пов`язаних із оплатою правничої допомоги, беззаперечно входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Договором про надання правової допомоги від 09.08.2021 року і додатковим договором від 09.08.2021 року до договору про надання правової допомоги від 09.08.2021 року, укладеними між відповідачкою і Адвокатським бюро «Юрконсалт» Геннадія Працевитого», закріплені повноваження останнього на представництво інтересів відповідача у даній справі. Відповідно до рахунку на оплату №1423 від 09.08.2021 року за адвокатські послуги і Акту №1423 від 09.08.2021 року, грошова винагорода за написання заяви про перегляд заочного рішення суду складає 3 000 гривень.

Також, відповідно до рахунку №1424 від 30.09.2022 року за адвокатські послуги і Акту №1424 від 30.09.2022 року сторони погодили гонорар за ведення справи в суді узгодивши його розмір в сумі 6 704,55 гривні. Дана сума вирахувана згідно п.3.1. Додаткового договору від 09.08.2021 року до договору про надання правової допомоги від 09.08.2021 року, за яким гонорар адвоката за договором становить 20% від суми позовних вимог, що будуть відхилені судом по справі №333/2317/21.

Відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги на ведення справи від 09.08.2021 року Адвокатським бюро «Юрконсалт» Геннадія Працевитого» ведення справи було доручено адвокату Працевитому Г.О. і адвокату Горпиненко В.В. Останніми було надано суду ордера на надання правничої (правової) допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Дослідивши матеріали заяви про винесення додаткового рішення, копії документів якими представник відповідача обґрунтовує суму судових витрат на правову допомогу, заперечення представника позивача, враховуючи кількість судових засідань, в яких брала участь представник відповідача, складність справи, її типовість з огляду на склад відповідних правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог відповідача при ухваленні додаткового рішення, а саме в сумі 5 402 (п`ять тисяч чотириста дві) гривні. З яких 2 000 гривень підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки за складання заяви про перегляд заочного рішення. З гонорару, який складає 6 704,55 гривень, суд виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та порядку розподілу судових витрат, вважає за справедливо стягнути з позивача на користь відповідачки судові витрати пов`язані з оплатою гонорару адвокату за виконану роботу в сумі, яка складає 50% від суми погодженого гонорару за послуги адвоката - 3 402 (три тисячі чотириста дві) гривні.

Керуючись ст.ст.11, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Вимоги ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правову допомогу по цивільній справі №333/2317/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.50, ЄДРПОУ - 14360570) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) витрати з розгляду справи, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 5 402 (п`ять тисяч чотириста дві) гривні 00 копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Повне додаткове рішення складене 19.12.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков