Справа № 203/3662/22
Провадження № 2/0203/1250/2022
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23 грудня 2022 року суддя Кіровського районного суд м. Дніпропетровська Колесніченко О.В., розглянувши у провадженні № 2/0203/3662/2022 позовну заяву ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2022 року позивач, звернувшись у встановленому порядку за зміненою підсудністю у відповідності до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» згідно розпорядженню Голови Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 внаслідок припинення роботи Іллічівським районним судом м. Маріуполя з об`єктивних причин неможливості здійснення ним правосуддя в умовах воєнного стану, продовженого до 25 травня 2022 року, вперше подала до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська цю заяву, пред`являючи позов до ОСОБА_2 на предмет розірвання шлюбу, з підстав того, що у подружжя не склалось сімейне життя, вони мають різні погляди на поняття шлюбу та сім`ї, їх погляди у спільному житті не співпадають, внаслідок чого подружжя спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного з червня 2022 року. Наразі шлюб має лише формальний характер.

Ухвалою судді від 27 вересня 2022 року зазначену позовну заяву залишено без руху, як таку, що не відповідала вимогам п.5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України. Судом було надано позивачу строк для усунення недоліків відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали та попереджено позивача, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута, однак позивач, отримавши копію ухвали суду 28 вересня 2022 року на електронну пошту, що нею зазначено у позові, у встановлений судом строк зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви не усунула та не вжила будь-яких заходів, спрямованих на усунення недоліків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків, проте право на суд не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У той же час у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини у п. 41 свого рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Суд також враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2019 (провадження № 11-490сап19), згідно з яким відкриття провадження у справі за заявою, яка не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, є свідченням надання заявнику привілеїв, не передбачених законом.

За таких обставин, оскільки позивач з 28 вересня 2022 року у встановлений судом строк не усунула виявлені недоліки позовної заяви, ходом розгляду його позовної заяви не цікавилася та жодним чином не демонструвала готовність брати участь на всіх стадіях розгляду позову з огляду на диспозитивність процесу, належить дійти висновку про повернення позовної заяви на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України про що постановляється ця ухвала.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала протягом 15 днів з дня підписання може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду з правом на поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали, а в іншій частині - набирає законної сили з моменту підписання у день її складення.

Суддя О.В. Колесніченко