Провадження № 2/337/68/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Петрової А.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. 04.01.2022 року у зв`язку із заміною неналежного відповідача Запорізької міської ради на належного відповідача ОСОБА_4 , подав позовну заяву, в якій змінив предмет та підстави позову. В обґрунтування позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Квартира була набута у спільну сумісну власність матір`ю на підставі договору купівлі-продажу від 28.02.2008 року, в період шлюбу із батьком ОСОБА_6 . Позивач ОСОБА_1 та його матір ОСОБА_5 на момент її смерті були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином він прийняв спадщину після смерті матері. Приватний нотаріус Абрамов М.О. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Просить суд:

-визнати, що частка ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Запоріжжя, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , становить 1/2 частину;

-визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11.08.2021 року суддя відкрив у справі загальне позовне провадження та призначив по справі підготовче засідання (а.с. 21).

05.10.2021 року суд залучив до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_4 (а.с. 109).

30.11.2021 року суд за заявою позивача замінив неналежного відповідача територіальну громаду в особі Запорізької міської ради на належного відповідача ОСОБА_4 , відклав розгляд справи для подання позивачем позову до належного відповідача (а.с. 162).

04.01.2022 року ОСОБА_1 пред`явив позов до належного відповідача ОСОБА_4 (а.с. 164).

12.01.2022 року відповідач ОСОБА_4 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , в обґрунтування якої вказує, що у подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був син ОСОБА_7 , 1961 року народження, який є його батьком. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батько ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . За життя ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповів все належне йому майно своєму сину ОСОБА_7 , який помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти. Право на спадщину перейшло до нього ОСОБА_4 . Він звернувся до приватного нотаріуса Щербини В.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , але не отримав свідоцтво про право на спадщину. ОСОБА_5 на момент своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала без реєстрації у належній їй на праві спільної сумісної власності квартирі АДРЕСА_1 разом із своїм чоловіком ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою житлово-будівельного кооператору та поясненнями свідків.

Просить суд:

-встановити факт постійного проживання ОСОБА_6 разом із своєю дружиною ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.01.2022 року суд об`єднав в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на час відкриття спадщини прийняти до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом та закрив підготовче провадження по справі (а.с. 209).

08.02.2022 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 подав відзив на зустрічний позов, в якому заперечує проти вимог зустрічного позову. Вказав, що його матір ОСОБА_5 за життя, перебуваючи у шлюбі з батьком ОСОБА_6 , придбала у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 . Проте вона не змінила своє місце проживання та реєстрації, оскільки поверталась мешкати у квартиру АДРЕСА_4 , де знаходилась її кімната та особисті речі ліжко, телевізор. В будинку проживали її подруги, з якими вона спілкувалась. З батьком ОСОБА_6 у неї були суперечки, через які вона часто поверталась до квартири за місцем реєстрації, щоб відпочити від ОСОБА_6 . Перебування матері за місцем її реєстрації складало не менше ніж 6 місяців на рік. Тому постійним місцем проживанням матері на момент смерті була квартира АДРЕСА_4 (а.с. 210-211).

22.02.2022 року представник відповідача за первісним позовом адвокат Козар М.В. подав відповідь на відзив, де вказав, що незважаючи на реєстрацію в квартирі АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 постійно проживала з 2008 року в квартирі АДРЕСА_1 разом із своїм чоловіком (а.с. 217-218).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Вельможко О.О. позовні вимоги первісного позову підтримали, просили його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечили.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 та його представник адвокат Козар М.В. просили суд залишити без задоволення первісний позов та наполягали на задоволенні зустрічної позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.08.1960 року (а.с.5).

У подружжя народились діти:

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_7 ;

ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_1 позивач за первісним позовом (а.с. 3).

ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_4 відповідач за первісним позовом, батьком якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 182, 183).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 (а.с. 185).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7 (а.с. 186).

Під час перебування у шлюбі ОСОБА_6 придбав за договором купівлі-продажу від 28.02.2008 року квартиру АДРЕСА_1 . Придбання квартири вчинено за письмової згоди дружини ОСОБА_5 (пункт 8.1 Договору) (а.с. 6).

Відповідно до матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_5 (а.с. 28), із заявою про прийняття спадщини звернулись племінник ОСОБА_9 (а.с. 33) та син ОСОБА_1 (а.с. 57).

Чоловік померлої ОСОБА_6 звернувся до приватного нотаріуса Абрамова М.О. із заявою, в якій повідомив, що він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 29, 32).

На момент своєї смерті ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом із нею був зареєстрований її син ОСОБА_1 (а.с. 56).

Чоловік померлої ОСОБА_6 з 05.04.2008 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 30 зворот., а.с. 140 зворот.).

20.05.2020 року приватний нотаріус Абрамов М.О. видав свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_5 сину померлої ОСОБА_1 (а.с. 82).

31.05.2021 року приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Абрамов М.О. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 90)

Відповідно до матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_7 (а.с. 114), із заявою про прийняття спадщини звернувся його син ОСОБА_4 (а.с. 114 зворот.)

ОСОБА_6 за життя склав заповіт від 08.09.2010 року, яким заповів все належне йому майно ОСОБА_7 (а.с. 132).

На момент своєї смерті ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Разом із ним на момент смерті був зареєстрований його син ОСОБА_7 (а.с. 140 зворот.).

Відповідно довідки, виданої головою правління ЖБК «Автомобіліст-7», ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартирі АДРЕСА_1 . Разом із ним фактично проживала без реєстрації його дружина ОСОБА_5 до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.195).

Суть спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 полягає у визначенні місця постійного проживання ОСОБА_5 на момент її смерті, оскільки від встановлення цього факту залежить реалізація права на спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

Доводи відповідача ОСОБА_4 полягають в тому, що ОСОБА_5 , хоча і була зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , проте фактично з 2008 року до дня смерті проживала в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Квартира була придбана подружжям у 2008 році у спільну сумісну власність, була постійним місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В 2017 році ОСОБА_5 померла у цій квартирі. Таким чином, чоловік померлої ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті своєї дружини на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що його матір ОСОБА_5 на момент своєї смерті була зареєстрована та проживала разом із ним в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Вона через суперечки із чоловіком ОСОБА_6 поверталась до квартири за місцем реєстрації, щоб відпочити від ОСОБА_6 . Перебування матері за місцем її реєстрації складало не менше ніж 6 місяців на рік. Таким чином, ОСОБА_6 спадщину після смерті своєї дружини не прийняв.

Свідки допитані судом за заявою позивача ОСОБА_1 дали наступні пояснення.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що була знайома із ОСОБА_5 . В 2008 році вона з чоловіком купила однокімнатну квартиру по АДРЕСА_6 та переїхали туди проживати. Але ОСОБА_5 також часто проживала за адресою: АДРЕСА_2 , вона часто до неї приходила.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він є сином позивача ОСОБА_1 , проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_2 . Його баба ОСОБА_5 та дід ОСОБА_6 купили квартиру однокімнатну квартиру по АДРЕСА_6 . ОСОБА_5 була в поганих стосунках із своїм чоловіком, тому одночасно проживала і разом з чоловіком і в квартирі за адресою АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що ОСОБА_5 з чоловіком в 2008 році придбала однокімнатну квартиру по АДРЕСА_6 , але постійно проживала в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , оскільки не хотіла проживати в новій квартирі разом із чоловіком. У ОСОБА_5 в квартирі за адресою АДРЕСА_2 була власна кімната. ОСОБА_5 постійно сварилась із чоловіком, вона приходила до нього в квартиру по АДРЕСА_6 на декілька днів, а потім поверталась жити за місцем реєстрації.

Свідки допитані судом за заявою відповідача ОСОБА_4 дали наступні пояснення.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що її сусіди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 постійно проживали в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 більше 12 років. Вони могли поїхали влітку на дачу. В інший час вона їх бачила майже кожен день, вони разом ходили в лікарню, бачила їх біля під`їзду.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 постійно проживали в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 . Вона інколи приносила їм ліки та продукти харчування в квартиру.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 придбали однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та постійно там проживали до своєї смерті. ОСОБА_5 більше ніде не проживала окрім цієї квартири. Вона постійно доглядала чоловіка, який хворів.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона є дружиною відповідача. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживали в квартирі по АДРЕСА_7 , а після цього придбали однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він працює в ритуальній службі. В 2017 році він зустрів свого знайомого ОСОБА_4 , який повідомив, що у нього померла баба ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що померла ОСОБА_5 є її тіткою, яка постійно проживала АДРЕСА_1 . Вона ходила до тітки 3-4 рази, робила їй зачистку.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що її сестра ОСОБА_5 разом із чоловіком ОСОБА_6 продали будинок на о. Хортиця та придбали квартиру АДРЕСА_1 , в якій проживали до кінця свого життя. Сестра ОСОБА_5 залишилась зареєстрованою в квартирі сина, оскільки не хотіла втрачати пільги. Всі речі з квартири сина вона перевезла до квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 перенесла інсульт. Вона приносила сестрі їжу двічі на місяць в квартиру АДРЕСА_1 , де вона проживала. ОСОБА_5 померла у своїй квартирі. Після смерті вона переглядала речі ОСОБА_5 , всі вони знаходились в квартирі АДРЕСА_1 .

Суд при вирішенні спору враховує правову позицію Верховного Суду в постанові від 10.01.2019 року по справі №484/747/17, де суд касаційної інстанції вказав, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач ОСОБА_4 довів факт постійного проживання ОСОБА_6 із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.

Так судом було встановлено, що 28.02.2008 року подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 придбало у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 зареєструвався у вказаній квартирі, а його дружина ОСОБА_5 залишила реєстрацію у попередньому місці проживання. Довідка голови ЖБК «АВТОМОБІЛІСТ-7» підтверджує, що ОСОБА_5 проживала у цій квартирі без реєстрації до своєї смерті у 2017 році. Шлюб між собою подружжя не розірвало. Допитані по справі свідки підтвердили факт того, що ОСОБА_5 померла у квартирі АДРЕСА_1 . Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 підтвердили, що дана квартира була єдиним місцем проживання ОСОБА_5 , де вона проживала разом із чоловіком, перед смертю ОСОБА_5 хворіла. Всі речі померлої знаходились у цій квартирі.

Пояснення позивача та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_5 часто сварилась із чоловіком ОСОБА_6 , інколи приходила жити до сина у квартиру за адресою АДРЕСА_2 не свідчать про те, що квартира сина була її постійним місцем проживання на час відкриття спадщини.

Позивач надав докази того, що ОСОБА_6 отримував житлову субсидію за адресою: АДРЕСА_3 . В декларації про доходи і витрати особи, яка звернулась за призначенням житлової субсидії, ОСОБА_5 відсутня серед осіб, які зареєстровані у квартирі (а.с. 215-216).

Суд не вважає ці докази підтвердженням того, що ОСОБА_5 проживала окремо від свого чоловіка, оскільки ОСОБА_5 дійсно була зареєстрована в іншій квартирі. До того, як пояснила свідок ОСОБА_19 її померла сестра ОСОБА_5 зберігала реєстрацію у квартирі сина, оскільки не хотіла втрачати пільги.

Переконливих доказів того, що ОСОБА_5 дійсно постійно проживала окремо від свого чоловіка ОСОБА_6 на час своєї смерті суду надано не було. У зв`язку із цим суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_6 із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.

У зв`язку із цим, зустрічний позов ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини підлягає задоволенню, а первісний позов ОСОБА_1 про визнання права власності на частку квартиру підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_6 разом із його дружиною ОСОБА_5 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 03.06.2022 р.

Суддя: А.М. Котляр