КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/3488/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 758/10253/16-ц

09 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Шпильовій Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Ларіонової Н.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

в с т а н о в и в:

17 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 10 березня 2016 року сталося залиття квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності. Залиття її квартири сталося з квартири АДРЕСА_2 з вини відповідачки ОСОБА_1 , яка проживає в цій квартирі. За її заявою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» було складено «Акт про залиття» від 24.03.2016 року. При складанні акту, комісією було зафіксовано, що усі кімнати її квартири були пошкоджені. Зокрема, було пошкоджено стелю, стіни, шпалери, з`єднання паркетної дошки, двері, наличники, відбулось деформування меблів, припинив працювати радіотелефон та Інтернет. В акті про залиття від 24.03.2016 року зазначено, що вищезазначені пошкодження в квартирі АДРЕСА_1 виникли з вини мешканців квартири АДРЕСА_2 через халатне відношення до сантехнічного обладнання. Зокрема, відповідачкою було самовільно виконано роботи по встановленню умивальника, в результаті чого була зірвана різьба до кранів, що призвело до залиття. Відповідно до висновку № 5-01 експертного будівельно-технічного дослідження квартири АДРЕСА_1 від 10.05.2016 року, складеного експертом Товариства з обмеженою відповідальністю Експертно-технічний центр " Статус" Кушніром В.В., вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для відновлення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 становить: 79 278,00 гривень. Вартість проведення вказаного експертного дослідження складає 2000 гривень, факт сплати нею вказаних коштів підтверджується квитанцією від 10.05.2016 року.

Окрім матеріальної шкоди їй було завдано відповідачкою і моральних страждань, які полягають у негативних емоціях та переживаннях, що спричинили їй значний душевний дискомфорт та порушили звичний спосіб її життя. Зазначає, що після того, як сталося залиття її квартири вона стала погано себе почувати, у зв`язку з тим, що внаслідок залиття в квартирі була надмірна вологість, вона була змушена на деякий час переїхати жити до сестри. Розмір моральної шкоди нею оцінено у 10 000,00 гривень.

З огляду на вище викладене, просила суд стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду у розмірі 79 278,00 грн., вартість проведення експертного дослідження у розмірі 2000,00 грн. моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та судові витрати у розмірі 5 962,78 грн. які складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. та 962,78 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди - суму в розмірі 81 278,0 грн., на відшкодування моральної шкоди - суму в розмірі 5 000,0 грн., а всього - 86 278,0 грн. (вісімдесят шість тисяч двісті сімдесят вісім грн. 00 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 5 962,78 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дві грн. 78 коп.).

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 13 грудня 2021 року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу суду, що вина відповідачки у завданні матеріальної та моральної шкоди позивачці не підтверджується жодним доказом.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що фактично залиття сталось 10 березня 2016 року, тоді як Акт про залиття був складений 24 березня 2016 року, а висновок експертного будівельного-технічного дослідження щодо вартості відновлювальних робіт № 5-01 був складений лише 10 травня 2016 року.

Вказує на те, що для складання акту про залиття відповідачка не запрошувалась та на момент складання акту працівники технічної ділянці з нею не контактували, а також не робили огляд сантехнічного обладнання в її квартирі, халатне відношення до якого, ніби-то призвело до залиття квартири позивачки.

Звертає увагу, що судом першої інстанції була призначена у даній справі судова будівельно- технічна експертиза, яка була оплачена відповідачкою, проте судом першої інстанції результати даної експертизи не було взято до уваги.

Стосовно моральної шкоди, яка була стягнута судом з відповідачки на користь позивачки, зазначає, що позивачем не було надано доказів щодо заподіяння їй моральної шкоди та щодо розміру вказаної шкоди, а тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивачки 5000,00 грн. у відшкодування завданої їй моральної шкоди, є помилковим .

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 , відповідачка ОСОБА_1 та третя особа: ОСОБА_4 не з`явились, про день та час слухання справи судом повідомлені, причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 . (а.с. 133)

28 вересня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з держаним Центром розвитку сім`ї. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_3 ». (а.с. 134)

Відповідно до акту про залиття від 24 березня 2016 року, складеного комісією в складі заступника начальника дільниці № 4- Круковець І.В., майстра технічної дільниці- ОСОБА_8 , майстра технічної дільниці- ОСОБА_9 , залиття квартири АДРЕСА_1 , сталося з вини мешканців квартири АДРЕСА_2 через халатне відношення до сантехнічного обладнання. Відповідачем було самовільно виконано роботи по встановленню умивальника, в результаті чого була зірвана різьба до кранів.

При складанні акту комісією було зафіксовано, що в коридорі на стелі по всій площі спостерігаються сліди залиття, на стінах шпалери іноземного виробництва відшарувалися від основи, спостерігається порушення з`єднання по всій площі, порушено з`єднання паркетної дошки, плінтус відійшов від основи стіни.

Після залиття вхідні двері в ванну кімнату намокли та не закриваються, деформувалися меблі.

У кладовій на стелі по клейовому пофарбуванню спостерігаються сліди залиття (по всій площині), на стінах шпалери іноземного виробництва відшарувалися від основи, спостерігається порушення з`єднання (по всій площині)

У кімнаті (14,0 кв.м. згідно поверхневого плану) порушено з`єднання паркетної дошки (по всій площі), меблі в кімнаті частково деформовані.

У кімнаті (14,1 кв.м. згідно поверхневого плану) порушено з`єднання паркетної дошки (по всій площі).

У кімнаті (16,0 кв.м. згідно поверхневого плану) на стінах шпалери іноземного виробництва відшарувалися від основи, спостерігається порушення з`єднання (по всій площині) на стінах, які межують з коридором та кімнатою, порушено з`єднання паркетної дошки (по всій площині), меблі в кімнаті частково деформовані.

Окрім того зазначено, що в квартирі не працює радіо телефон та Інтернет. Після залиття вхідні двері в кімнату не закриваються, наличники в кімнаті деформовані. (а.с. 5)

На замовлення ОСОБА_3 10 травня 2016 року експертом Товариства з обмеженою відповідальністю Експертно-технічний центр " Статус" Кушніром В.В. було складено висновок № 5-01 експетного будівельно - технічного дослідження квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до зазначено висновку вартість ремонтно- будівельних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття в квартирі АДРЕСА_1 становить 79 278, 00 грн.

07 травня 2018 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції клопотання про призначення у даній справі судової будівельно- технічної експертизи. (а.с. 76-77)

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про призначення судової будівельно-технічної експертизи задоволено.

На вирішення експертів поставлено такі запитання:

1)Чи може бути технічною причиною руйнування (виходу з ладу) елементів інженерної комунікації (водопроводу) у квартирі АДРЕСА_2 - внутрішній тиск води?

2) Чи відповідає руйнування елементів інженерної комунікації (водопроводу) у квартирі АДРЕСА_2 дії внутрішнього тиску води?

3)Визначити вартість робіт та матеріалів, які необхідні для відновлення після залиття попереднього стану зовнішнього оздоблення приміщень квартири АДРЕСА_1 , які зазнали пошкоджень?

4) Встановити дійсну причину залиття.

Проведення експертизи було доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

27 липня 2020 року на адресу Подільського районного суду м. Києва надійшло повідомлення експертів про неможливість надання висновку експертизи з огляду на те, що листом КНДІСЕ від 07 квітня 2020 року № 9748/19-34/9749/19-31 було направлено клопотання експертів про надання необхідних матеріалів та погодження умов для проведення комплексної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів і трасо - логічної експертизи, проте, станом на 21 липня 2020 року клопотання експертів не виконане, об`єкти дослідження не надані, у зв`язку з чим експерти повідомили про неможливість надання висновку експертизи за поставленими питаннями. (а.с. 112-113)

Протокольною ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року було залучення до участі у справі третю особу ОСОБА_4 . (а.с. 149)

Задовольняючи позовні ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 в частині відшкодування матеріальної шкоди та, стягуючи з відповідачки на користь позивачки 79 278,00 грн. матеріальної шкоди та 2 000,00 грн. витрат на проведення експертного будівельно- технічного дослідження, суд першої інстанції посилався на те, що відповідачка несе обов`язок по забезпеченню схоронності свого житла, санітарно-технічного та іншого обладнання в квартирі, пошкодження якого в даному випадку стало причиною залиття квартири позивачки та заподіяння їй матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачкою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням порушеного права, тобто, з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Факт залиття квартири АДРЕСА_1 , власником якої є позивачка ОСОБА_3 , підтверджується актом про залиття від 24 березня 2016 року, який був складений комісією в складі: заступника начальника дільниці № 4- Круковець І.В., майстра технічної дільниці- ОСОБА_8 , майстра технічної дільниці- ОСОБА_9 .

Відповідно до вказаного акту комісія встановила, що ушкодження квартири АДРЕСА_1 виникли з квартири НОМЕР_1 з вини мешканця, через халатне відношення до сантехнічного обладнання. Мешканцями квартири НОМЕР_1 було самовільно виконано роботи по встановленню умивальника, в результаті чого була зірвана різьба до кранів.

Розмір збитків, завданих позивачці внаслідок залиття її квартири, визначений у висновку № 5-01 від 10 травня 2016 року експетного будівельно - технічного дослідження квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого вартість ремонтно- будівельних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття в квартирі АДРЕСА_1 становить 79 278, 00 грн.

Зазначений розмір збитків та своювину у завданій позивачці шкоді відповідачкою не спростовано.

Таким чином, встановивши, що позивачка довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідачки, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивачки, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що завдана з вини відповідачки матеріальна шкода в розмірі 79 278,00 грн. підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_3 .

Відповідачка не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири АДРЕСА_1 , хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Доводи апеляційної скарги представника відповідачки про те, що суд першої інстанції, задовольняючи позов, не взяв до уваги, що фактично залиття сталось 10 березня 2016 року, тоді як Акт про залиття був складений 24 березня 2016 року, а висновок експертного будівельного технічного дослідження квартири АДРЕСА_1 № 5-01 був складений лише 10 травня 2016 року, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані докази були досліджені судом першої інстанції і їм була надана оцінка, відповідачкою вказані докази не спростовані. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, обов`язкового складання акту про залиття безпосередньо у момент залиття не вимагається.

Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з висновками зробленими Верховним Судом у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 201/658/16-ц.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції була призначена у даній справі судова будівельно- технічна експертиза, яка була оплачена відповідачем, проте судом першої інстанції результати даної експертизи не були взяті до уваги, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи було задоволено.

На вирішення експертів було поставлено такі запитання:

1)Чи може може бути технічною причиною руйнування (виходу з ладу) елементів інженерної комунікації (водопроводу) у квартирі АДРЕСА_2 - внутрішній тиск води?

2) Чи відповідає руйнування елементів інженерної комунікації (водопроводу) у квартирі АДРЕСА_2 внутрішнього тиску води?

3)Визначити вартість робіт та матеріалів, які необхідні для відновлення після залиття попереднього стану зовнішнього оздоблення приміщень квартири АДРЕСА_1 , які зазнали пошкоджень?

4)Встановити дійсну причину залиття.

27 липня 2020 року на адресу Подільського районного суду м. Києва надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експертизи з огляду на те, що листом КНДІСЕ від 07 квітня 2020 року № 9748/19-34/9749/19-31 було направлено клопотання експертів про надання необхідних матеріалів та погодження умов для проведення комплексної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів і трасологічної експертизи, проте, станом на 21 липня 2020 року клопотання експертів не виконане, об`єкти дослідження не надані у зв`язку з чим експерти повідомили про неможливість надання висновку експертизи за поставленими питаннями. (а.с. 112-113)

Після повернення справи з експертної установи відповідачем повторно не заявлялось клопотання про призначення експертизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що для складання акту про залиття відповідачка не запрошувалась та на момент складання акту працівники технічної ділянці з нею не контактували, а також не робили огляд сантехнічного обладнання, халатне відношення до якого, ніби-то призвело до залиття квартири позивачки, колегія суддів відхиляє, так як вказаний акт є письмовим доказом у справі, складений трьома посадовими особами технічної дільниці № 4. На спростування вказаного доказу відповідачкою та її представником жодного доказу не надано.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачкою не було спростовано належними та допустимими доказами свою вину у завданій позивачці шкоді та визначений у висновку № 5-01 від 10 травня 2016 року розмір завданої шкоди.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3 , крім відшкодування майнової шкоди, просила також стягнути з відповідачки на її користь 10 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 та, стягуючи з відповідачки на її користь 5 000,00 грн. моральної шкоди, суд першої інстанції посилався на те, що така сума є співмірною завданим позивачці моральним стражданням у зв`язку із залиттям її, відповідає принципу розумності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З урахуванням обставин і характеру заподіяння шкоди, тривалості моральних страждань позивачки внаслідок залиття її квартири і пошкодження майна ( з моменту залиття пройшло 6 років), вимушених змін у її житті, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню 5 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, оскільки такий розмір моральної шкоди відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, доводи апеляційної скарги вказаного висновку суду першої інстанції не спростовують.

За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, зокрема, щодо розміру матеріального збитку та грошового відшкодування моральної шкоди, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин відповідачем до апеляційної скарги не надано.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 червня 2022 року.

Головуючий: Судді: