Справа № 203/2607/22
Провадження № 2/0203/1050/2022
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого судді Колесніченко О.В., розглянувши у спрощеному порядку у письмовому провадженні в м. Дніпрі цивільну справу у паперовій формі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року позивач, АТ КБ «ПриватБанк» (, м. Київ), за зміненою підсудністю у відповідності до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» згідно розпорядженню Голови Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 внаслідок припинення роботи Іллічівським районним судом м. Маріуполя з об`єктивних причин неможливості здійснення ним правосуддя в умовах воєнного стану, продовженого до 19 лютого 2023 року, з підстав прострочення зобов`язання за договором пред`явив вимоги на предмет стягнення з відповідача ОСОБА_2 , заборгованості на суму 7 159,91 грн., що утворилася за ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову зазначається, що ОСОБА_3 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 27 вересня 2007 року, відповідно до якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, підтвердивши свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачені порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом та сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків.

Однак ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 померла та 03 вересня 2021 року позивачем направлялася претензія кредитора до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори, у відповідь на яку 10 жовтня 2021 року отримана відповідь, що спадкоємцем позичальника є відповідач ОСОБА_2 .

Таким чином, оскільки спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є відповідач ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника, 25 жовтня 2021 року банком направлявся відповідачу лист-претензію, в якому позивачем була пред`явлена вимога щодо необхідності сплати боргу за кредитним договором ОСОБА_3 від 27 вересня 2007 року, однак жодних дій із боку відповідача на сплату боргу здійснено не було.

Станом на дату смерті позичальника у неї перед позивачем утворилася заборгованість за кредитним договором б/н від 27 вересня 2007 року у розмірі 7 159 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача суму заборгованості в розмірі 7 159,91 грн та сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2 481 грн.

Відповідач свій відзив не подала, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляла.

З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 03 серпня 2022 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином.

Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з відмовою у позові, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 27 вересня 2007 року, на підставі якої нею була отримана кредитна картка № НОМЕР_1 з терміном дії до 09/15, а також відкрито кредитний рахунок із встановленням кредитного ліміту, який у подальшому змінювався. У наданій заяві ОСОБА_3 висловила згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 58, 59-60, 61-62, 82).

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язується на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 користувалася наданими банком кредитними коштами та порушила умови вказаного договору, у зв`язку з чим має прострочену заборгованість. Так, станом на 20 листопада 2020 року заборгованість ОСОБА_3 перед позивачем за кредитним договором б/н від 27 вересня 2007 становить 7 159,91 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту (а.с. 12-25, 26-29, 30-33, 34-35, 36-57).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивачем доведено, що ОСОБА_3 припустилася порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за нею утворилася зазначена заборгованість.

Разом із тим, зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 23 листопада 2020 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Сартана міста Маріуполя Кальміуського району Донецької області у віці 70 років, про що було складено відповідний актовий запис № 1727 (а.с. 85).

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З матеріалів справи вбачається, що 03 вересня 2021 року позивачем надіслана претензія кредитора Третій маріупольській державній нотаріальній конторі, в якій позивач просив нотаріуса: 1) включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» у спадкову масу, що залишилася після смерті ОСОБА_3 , про що зробити запис у книзі обліку спадкових справ; 2) повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 7 159,91 грн; 3) повідомити АТ КБ «ПриватБанк» про те, чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; 4) повідомити АТ КБ «ПриватБанк» відомості про осіб (ПІБ та адреса), які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника ОСОБА_3 ; 5) повідомити АТ КБ «ПриватБанк» відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримували (за наявності) (а.с. 86-87, 88-89).

Згідно відповіді Третьої маріупольської державної нотаріальної контори № 2619/02-14 від 13 вересня 2021 року у зазначеній нотаріальній конторі наявна спадкова справа № 477/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Із заявою про прийняття спадщини зверталася донька померлої ОСОБА_1 , 1989 року народження. Також у листі зазначається, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцям буде пред`явлена вимога кредитора щодо суми заборгованості та повідомлено кредитора про право на спадщину спадкоємцям боржника (а.с. 91).

Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

За змістом ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У той же час у правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 640/6274/16-ц, який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України наголошується, що надавати докази щодо обсягу спадкового майна та його вартості повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора.

25 жовтня 2021 року позивачем на адресу відповідача був направлений лист-претензія, в якому зазначалося про необхідність звернення відповідача до будь-якого відділення банку міста для сплати заборгованості за кредитом, яка утворилася за ОСОБА_3 та на момент смерті останньої становила 7 159,91 грн (а.с. 92-94).

Як вбачається з абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки судом було встановлено, що за померлою ОСОБА_3 утворилася заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» за договором про надання банківських послуг від 27 вересня 2007 року у загальному розмірі 7 159,91 грн, а спадщину після її смерті прийняла відповідач ОСОБА_2 , яка добровільно цю заборгованість не виплатила, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача зазначену заборгованість.

Судові витрати з урахуванням безпідставного завищення позовних вимог відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України лише в частині відшкодування справленого судового збору пропорційно розміру задоволених вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4,11-13, 81, 209, 265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованість у розмірі 7 159,91 грн. (сім тисяч сто п`ятдесят дев`ять гривень 91 коп.).

Стягнути на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 2 481 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене і підписане 03.01.2023.

Суддя О.В. Колесніченко