УХВАЛА

5 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 726/720/17

провадження № 61-1938св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М.,

Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - державний реєстратор Чернівецької міської ради, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження з власної ініціативи питання зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Чернівецької міської ради, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 жовтня 2017 року, ухвалене у складі судді Проскурняка І. Г., та постанову апеляційного суду Чернівецької області від 22 березня 2018 року, прийняту колегією у складі суддів:

Владичана А. І., Височанської Н. К., Перепелюк І. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 рокуОСОБА_1 звернулася з позовом до державного реєстратора Чернівецької міської ради, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію.

На обґрунтування своїх вимог зазначала, що з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором нею та ПАТ КБ «ПриватБанк»

20 жовтня 2006 року укладено договір іпотеки № Е/V062712-1, згідно з яким вона передала в іпотеку житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі - житловий будинок).

7 листопада 2016 року державним реєстратором Чернівецької міської ради Карвацькою Г. Ф. було зареєстровано право власності на спірний будинок за ПАТ КБ «ПриватБанк».

Позивач вважає, що вказана реєстраційна дія щодо реєстрації права власності на спірний будинок за банком вчинена державним реєстратором з порушенням норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки державним реєстратором не було належним чином перевірено факт отримання іпотекодавцем копії письмової вимоги про усунення порушень зобов`язання за кредитним договором.

Позивач вказує, що вона у січні 2014 року виїхала за кордон і в Україну не поверталась, вимогу про усунення порушень не отримувала. Зазначену вимогу також не отримував і боржник ОСОБА_2 , що є порушенням вимог законодавства.

Державним реєстратором не було враховано того факту, що на час переходу права власності на будинок до ПАТ КБ «ПриватБанк» в Україні діє Закон

України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Крім того, на час прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були наявні обтяження від 26 жовтня 2009 року та

від 23 вересня 2010 року у виді арешту нерухомого майна, яке належить позивачу. Обтяжувачем є Садгірський відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції. Накладені арешти на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення та подання позовної заяви не скасовані. Вважає, що наявність в реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Посилаючись на зазначене, позивач просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 9 листопада 2016 року індексний номер 32283394, прийняте державним реєстратором Чернівецької міської ради Карвацькою Г. Ф.;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 17347113, який був внесений на підставі зазначеного рішення.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 жовтня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради про державну реєстрацію та їх обтяжень, індексний номер 32283394, від 9 листопада 2016 року.

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 17347113, який був внесений на підставі рішення

від 9 листопада 2016 року індексний номер 32283394.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при прийняті оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державним реєстратором було порушено вимоги законодавства, зокрема, не було належним чином перевірено факт отримання позивачем копії письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, а також документів, що підтверджують завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя. Крім того, суд виходив з того, що оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято державним реєстратором під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Постановою апеляційного суду Чернівецької області від 22 березня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення. Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 жовтня 2017 року - без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про порушення державним реєстратором вимог законодавства та порядку державної реєстрації права власності на предмет іпотеки при прийнятті оскаржуваного рішення, оскільки банк не надав належних доказів отримання копії письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві.

У січні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення процесуального права, просить скасувати рішення Садгірського районного суду м. Чернівці

від 11 жовтня 2017 року і постанову апеляційного суду Чернівецької області

від 22 березня 2018 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що умови укладеного сторонами договору іпотеки містять згоду іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя й, відповідно, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги у повному обсязі.

Заявник звертає увагу на те, що реєстрація права власності на предмет іпотеки була здійснена відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно з наданням всіх необхідних документів, зокрема, вимоги-повідомлення про усунення порушень, надісланої банком позивачу та третій особі, в якій зафіксовано особисте вручення цієї вимоги позивачу та третій особі працівником поштового зв`язку Разумовською відповідно до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270.

Заявник вважає помилковим посилання судів попередніх інстанцій на копію закордонного паспорту позивача на підтвердження відсутності позивача

з 2014 року в Україні та неможливості отримання нею повідомлення банку, оскільки до позову додано копії лише двох сторінок паспорту, однак відмітка про в`їзд на територію України може знаходитися на іншому аркуші.

Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали справи із Садгірського районного суду м. Чернівці.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 серпня 2022 року справу № 759/5454/19 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначено, що в доктрині приватного права та судовій практиці є усталеним, що для застосування віндикації між відповідачем та позивачем мають бути відсутні зобов`язально-правові відносини, порушення яких і стало причиною позбавлення позивача володіння своєю річчю, тобто право на віндикаційний позов надається лише суб`єкту речово-правових правовідносин. Тобто віндикація як спосіб захисту застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оспорено іпотекодавцем у суді, що є для іпотекодавця гарантією дотримання іпотекодержателем вимог закону щодо підстав та процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку. Тому належним та ефективним способом захисту позивача, який вважає, що його право порушене тим, що право власності на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, зареєстроване за відповідачем (іпотекодержателем) на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі), є позов про скасування рішення про державну реєстрацію права власності іпотекодержателя на це майно. Питання належного та ефективного способу захисту в контексті статті 37 Закону України «Про іпотеку», з урахуванням впливу принципу реєстраційного підтвердження володіння нерухомим майном відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є першочерговим для вирішення позову про скасування рішення про державну реєстрацію права власності іпотекодержателя на це майно. Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що з огляду на обставини цієї справи є підстави для уточнення висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у її постанові

від 13 липня 2022 року у справі № 199/8324/19 (провадження № 14-212цс21).

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 2 листопада 2022 року

справу № 759/5454/19 (провадження № 14-81цс22) прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Судові рішення у справі, які є предметом перегляду, та судове рішення

у справі, яку передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що

у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої

статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 759/5454/19

(провадження № 14-81цс22).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 726/720/17 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Чернівецької міської ради, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстраціюдо закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 759/5454/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:С. О. Карпенко
В. М. Ігнатенко
В. А. Стрільчук