КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/2402/22 Головуючий у І інстанції Чірков Г.Є.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 листопада 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.А.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» - адвоката Остащенко Олесі Миколаївни на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 25 серпня 2022 року у справі за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» на постанову старшого державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Картошкіної Марини Михайлівни про закінчення виконавчого провадження, боржник - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Картошкіної Марини Михайлівни про закінчення виконавчого провадження, в якій просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Картошкіної М.М. щодо закінчення виконавчого провадження №53690332, визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця від 03.08.2022 року про закінчення виконавчого провадження №53690332.

На обґрунтування своїх вимог вказав, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2016 у справі №363/505/15-ц з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/9408/74/49702 від 30 листопада 2006 року в розмірі 68 445,07 доларів США, що еквівалентно 857 624,62 грн та судовий збір у розмірі 3 654,00 грн, а всього 861278,62 грн.

07 червня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області своєю ухвалою розстрочив ОСОБА_1 виконання вказаного судового рішення за виконавчим листом №363/505/15-ц від 23 березня 2017 року на строк 4 роки 9 місяців шляхом стягнення щомісячних платежів (до 5 числа кожного місяця) рівними частинами від загальної суми заборгованості зазначеної у вказаному виконавчому листі з кінцевим терміном сплати заборгованості 05 лютого 2022 року.

Заявник вказував, що при відкритті виконавчого провадження виконавець помилково зазначив в постанові суму до стягнення в національній валюті - гривні, що не відповідає резолютивній частині рішення суду та виконавчому документу.

28.07.2022 року постановою Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) змінено резолютивну частину виконавчого документу на підставі якого здійснювалося виконавче провадження, зазначено: «стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором № 014/9408/74/49702 від 30.11.2006 в розмірі 68 445,7 доларів США, що еквівалентно 857 624 грн 62 коп. та судовий збір в розмірі 3 654 грн, а всього 861278 грн. 62 коп».

03.08.2022 року старший державний виконавець Вишгородського ВДВС Картошкіна М.М. постановила закінчити виконавчого провадження №53690332 у зв`язку зі сплатою заборгованості в повному обсязі, керуючись виключно сумою у розмірі 861 278,62 грн., що на думку заявника є помилковим, оскільки кошти, зазначені у виконавчому документі, на рахунок стягувача в повному обсязі не перераховані.

Вважав, що оскільки ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07.062017 року виконання рішення суду про повернення 68 445,70 доларів США розстрочено на 4 років та 9 місяці, тобто поділено на 57 рівних платежів, кожен з них мав складати не менше 1200,80 доларів США. Кожен платіж, якщо він здійснюється в національній валюті - гривні, мав бути конвертований за курсом НБУ на дату платежу, що узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду,викладеними в постановах від 01.11.2017 року в справі №№697/307/15-ц та від 16.01.2019 року в справі №373/2054/16-ц.

Таким чиномзалишок боргу на момент закінчення виконавчого провадження становить більше 45 тис. доларів, що в еквіваленті до гривні складає більше 1 млн. грн.

З огляду на вказане, рішення суду, на підставі якого здійснювалось виконавче провадження №53690332, фактично не виконане, а тому дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження №53690332 є неправомірними, оскільки боржником не сплачено повної суми боргу, визначеної за рішенням суду.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25 серпня 2022 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, адвокат Остащенко О.М. звернулась з апеляційною скаргою в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест». Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити вимоги скарги, а також стягнути з відділу ДВС витрати на професійну правничу допомогу, понесені скаржником у суді апеляційної інстанції.

В доводах апеляційної скарги зазначила, що відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції залишив поза своєю увагою те, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23.11.2016 року у справі 363/505/15-ц позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ ФК «Гефест», задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 014/9408/74/49702 від 30.11.2006 в розмірі 68 445,7 доларів США, що еквівалентно 857 624 грн 62 коп.

Апелянт вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що перерахунок суми боргу в еквівалент до долару США на момент виконання рішення суду вимогами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачений та звертає увагу на необхідність застосування правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 15.03.2018 року у справі №638/1841/14-ц, від 05.02.2020 у справі №750/2000/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №761/12665/14-ц.

Вишгородській відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у відзиві на апеляційну скаргу посилається на безпідставність її доводів, просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що первісний стягувач, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», звертаючись 27.03.2017 року до відділу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.11.2016 року у справі 363/505/15-ц, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість в загальній сумі 861 278, 62 грн. Разом із заявою стягувач долучив оригінал виконавчого листа та платіжне доручення про сплату авансового внеску в розмірі 17 225,57 грн., що дорівнює 2% саме від суми 861 278, 62 грн. Ні первісний стягувач, ні його правонаступники не оскаржували постанову державного виконавця Булавчик Н.М. про відкриття виконавчого провадження №53690332 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у сумі 861 278, 62 грн., із заявами про проведення перерахунку боргу або про стягнення боргу в валюті до виконавчої служби не зверталися.

Боржник ОСОБА_1 також подав відзив на апеляційну скаргу. Зазначив, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах закону та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, який докладно дав оцінку обставинам справи, зазначивши, що ТОВ ФК «Гефест» не набувало прав вимоги до ОСОБА_1 на суму 68 447,7 доларів США. Вказує, що обставинам, які є предметом даної скарги, вже було надано оцінку в ухвалі Вишгородського районного суду Київської області у справі №363/316/22.

В судовому засіданні представник ТОВ ФК «Гефест» - адвокат Остащенко О.М. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, підтримавши доводи, викладені ним у відзиві.

Заслухавши доповідача, учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах визначених ст.367 ЦПК України, апеляційним судом встановлені такі обставини.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області 23 листопада 2016 року позовну заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором №014/9408/74/49702 від 30 листопада 2006 року в розмірі 68 445,7 доларів США, що еквівалентно 857 624 грн 62 коп та судовий збір в розмірі 3 654 грн, а всього 861 278 грн 62 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Кредитний договір №014/9408/74/49702 від 30 листопада 2006 року та додаткову угоду №96-05/13/1105 до нього від 19 липня 2010 року укладені між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_1 розірвано.

23 березня 2017 року на підставі вказаного рішення Вишгородський районний суд Київської області видав виконавчий лист №363/505/15-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми заборгованості за кредитним договором №014/9408/74/49702 від 30 листопада 2006 року в розмірі 68 445,7 доларів США, що еквівалентно 857 624 грн 62 коп та судовий збір в розмірі 3 654 грн, а всього 861 278 грн 62 коп.

03 квітня 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подав до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області заяву про примусове виконання рішення суду, в якій просив прийняти до виконання вищезазначений виконавчий лист, розпочати його примусове виконання, винести відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження по справі та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість в загальній сумі 861 278,62 грн.

04 квітня 2017 року постановою державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Булавчик Н.В. відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №363/505/15-ц, виданого 23 березня 2017 року Вишгородським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 861 278,62 грн.

Вишгородський районний суд Київської області ухвалою від 07 червня 2017 року розстрочив виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2016 року за виконавчим листом №363/505/15-ц від 23 березня 2017 року на строк - 4 (чотири) роки 9 (дев`ять) місяців шляхом стягнення щомісячних платежів (до 5 числа кожного місяця) рівними частинами від загальної суми заборгованості, зазначеної у вказаному виконавчому листі, з кінцевим терміном сплати заборгованості 05 лютого 2022 року.

Ухвалою від 18 січня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області замінив сторону стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Авістар».

11 вересня 2018 року державнийвиконавець своєю постановою замінив сторону виконавчого провадження, а саме стягувача, з ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Авістар».

В подальшому на підставі ухвалиВишгородського районного суду від 19 травня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження з ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «ГЕФЕСТ».

Постановою державного виконавця від 23 лютого 2021 року внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: Реєстраційний номер виконавчого провадження: 53690332 замість Назва: ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» зазначено Назва: Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Гефест».

13 січня 2022 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), в якій просив визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною і зобов`язати виправити помилку у постанові про відкриття виконавчого провадження №53690332 від 04 квітня 2017 року, а саме вірно зазначити резолютивну частину виконавчого листа на підставі якого здійснюється виконавче провадження, вказавши: «стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник - ТОВ «ФК «Гефест») заборгованість за кредитним договором в розмірі 68 445,07 доларів CШA».

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15 лютого 2022 року в задоволенні вказаної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» на бездіяльність старшого державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) відмовлено.

Начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувало М.С., в порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», з метою здійснення контролю за законністю виконавчого провадження №53690332 з примусового виконання виконавчого листа Вишгородського районного суду Київської області №363/505/15-ц від 23.03.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми заборгованості за кредитним договором №014/9408/74/49702 від 30.11.2006 в розмірі 68 445,70 доларів США, що еквівалентно 857 624,62 грн та судового збору у розмірі 3 654 грн, а всього 861 278,62 грн, з власної ініціативи на підставі постанови про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів №3 від 31.01.2022 року, у період з 04.02.2022 року по 17.02.2022 року проведено перевірку матеріалів виконавчого провадження № 53690332.

За результатами вказаної перевірки винесено постанову №3 від 17 лютого 2022 року, з якої вбачається, що при винесенні державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження №53690332 від 04.04.2017 року будь-яких арифметичних помилок, в розумінні вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не допущено, вірно зазначено розмір грошових коштів, що підлягають стягненню з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в сумі 861 278,62 грн., що відповідає як рішенню Вишгородського районного суду Київської області 23.11.2016 року, так і заяві стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про примусове виконання рішення суду від 27.03.2017 №114-40/23/169. Разом з тим, відповідальною особою в порушення вимог пункту 2 розділу II Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження при реєстрації виконавчого документа не зазначено повністю резолютивну частину виконавчого документу.

Вказаною постановою визнано дії старшого державного виконавця Вишгородському відділі державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Картошкіної М.М. та начальника Вишгородському відділі державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попок В.В. такими, що здійснені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Начальника Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попок В.В. зобов`язано винести постанову про доповнення (зміну) реєстраційних даних, якою зазначити повністю резолютивну частину виконавчого документу.

28 липня 2022 року постановою старшого державного виконавця Вишгородському відділі державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Картошкіною М.М. внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість Резолютивна частина: «стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором в розмірі 861 278,62 грн» зазначено Резолютивна частина: «Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором №014/9408/74/49702 від 30 листопада 2006 року в розмірі 68 445,7 доларів США, що еквівалентно 857 624 грн 62 коп та судовий збір в розмірі 3 654 грн, а всього 861 278( вісімсот шістдесят одну тисячу двісті сімдесят вісім) грн 62 (шістдесят дві) коп».

Постановою старшого державного виконавця Вишгородському відділі державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Картошкіною М.М. від 03 серпня 2022 року виконавче провадження №53690332 з примусового виконання виконавчого листа №363/505/15-ц закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повною сплатою заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні скарги ТОВ ФК «Гефест», суд першої інстанції керувався тим, що на момент ухвалення Вишгородським районним судом Київської області рішення від 23 листопада 2016 року, в межах заявлених позовних вимог (коли предметом позову самим позивачем визначено суму стягнення в еквіваленті до іноземної валюти) та на підставі чинного на той час законодавства України і правових висновків Верховного Суду України визначено суму заборгованості, яка підлягала стягненню з боржника ОСОБА_1 в національній валюті в еквіваленті до долару США. Перерахунок суми боргу в еквівалент до долару США на момент виконання рішення суду вимогами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачений. Відтак сума стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/9408/74/49702 від 30 листопада 2006 року в розмірі 861 278 грн 62 коп остаточно визначена в рішенні Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2016 року, яка зміні чи перерахунку не підлягає.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони не відповідають встановленим по справі обставинам та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

У відповідності до положень статей526 та 599 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язання припиняються виконанням проведеним належним чином.

Згідно з частинами першою, другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Результат аналізу статей 526, 599 ЦК України дає підстави для висновку, що зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання у відповідності до статті 533 ЦК України передбачають, що у випадку коли зобов`язання визначено грошовий еквівалент у іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів у іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках та порядку і на умовах, встановлених законом.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені устатті 49 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на день відкриття виконавчого провадження у даній справі.

Відповідно до частини третьої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Ухвалюючи рішення від 23 истопада 2016 року у справі №363/505/15-ц, Вишгородській районний суд Київської області визначив суму боргу в іноземній валюті з відображенням її еквіваленту у гривні за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення.

Тобто, враховуючи характер грошового зобов`язання, суд визначив стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України. Зазначення судом у рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця.

У разі зазначення в судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана в резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми в національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18).

Встановивши, що на виконання судового рішення про стягнення заборгованості 68 445,7 доларів США ОСОБА_1 сплатив 861278,62 грн, тобто визначений судом на час ухвалення рішення еквівалент заборгованості у гривнях, а не в доларах США, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку, що боржник в повному обсязі виконав зобов`язання за кредитним договором.

З огляду на те, що боржник не довів фактичного повного погашення заборгованості за рішенням Вишгородського районного суду Київської області 23 листопада 2016 року,суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість доводів скарги ТОВ «ФК «Гефест».

Доводи суб`єкта оскарження та боржника про те, що стягувачем не оскаржувалась постанова державного виконавця Булавчик Н.М. про відкриття виконавчого провадження №53690332 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у сумі 861 278, 62 грн., що із заявами про проведення перерахунку боргу або про стягнення боргу в валюті стягував не звертався, не можуть бути взяті до уваги, оскільки зазначені обставини не впливають на обов`язки державного виконавця здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчого документу), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і ЗакономУкраїни «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, державний виконавець був зобов`язаний під час примусового виконання виконавчого листа №363/505/15-ц від 23.03.2017 року, керуватися положеннями частини 3 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження, оскільки між стягувачем і боржником існувало валютне зобов`язання і заборгованість за рішенням суду була стягнута в іноземній валюті.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення скарги та не дотримався положень ст. 447, 451 ЦПК України при постановленні оскаржуваної ухвали.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення поданої ТОВ «ФК «Гефест» скарги у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

У апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Гефест» просить вирішити питання про відшкодування судових витрат, зокрема, понесених заявником витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки наслідком апеляційного перегляду справи є задоволення скарги та скасування ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 25 серпня 2022 року, судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені ТОВ «ФК «Гефест» у зв`язку за апеляційним переглядом справи в розмірі 28 981, 00 грн, які підтверджені належними доказами, підлягають відшкодуванню за рахунок Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» - адвоката Остащенко Олесі Миколаївни - задовольнити.

Скасувати ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 25 серпня 2022 року.

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» на постанову старшого державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Картошкіної Марини Михайлівни про закінчення виконавчого провадження, боржник - ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Картошкіної М.М. щодо закінчення виконавчого провадження №53690332.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Картошкіної М.М. від 03.08.2022 року про закінчення виконавчого провадження №53690332.

Стягнути з Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» витрати, понесені останнім на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 28 981 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят одну) гривень 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.А.