Справа № 758/616/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Петрова Д.В. при секретарі судового засідання Крікоровій Е.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНДЕЛ» про стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «РАНДЕЛ» про стягнення коштів.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24.01.2022 було відкрито провадження у справі.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10.08.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У призначені судом судові засідання на 14.11.2022 о 10:00 год та 06.12.2022 о 10:00 год. позивач ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Статтею 223 ЦПК України передбачено наслідки неявки в судове засідання учасника справи. Так, у разі повторної неявки позивача (його представника) в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Отже, позивач по справі повторно, а саме 14.11.2022 та 06.12.2022 не з`явився в судові засідання, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.

Отже позивач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання неодноразово, про причину неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.

Судом позивач особисто повідомлявся за адресою, вказаною ним у позовній заяві та заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

За таких обставин, враховуючи, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «РАНДЕЛ» про стягнення коштів, підлягає залишенню без розгляду.

За таких обставин, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 258-260 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНДЕЛ» про стягнення коштів - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України залишення заяви без розгляду не позбавляє його права повторно звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяД.В. Петров