Справа № 396/1600/21
Провадження № 2/396/137/22
РІШЕННЯ

Іменем України

22.12.2022 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Пасічник І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу №396/1600/21 за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє представник - адвокат Степаненко Андрій Іванович до Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова О.Є. про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Степанеко А.І., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: земельну ділянку, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належної йому на підставі Державного акта серії II - КР № 026546, площею 5,0243 га, кадастровий номер :02:001:0600.

Про наявність заповіту позивачу не було відомо. Про те, що позивач є спадкоємцем за заповітом вона дізналась 11.10.2021 року випадково від приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Української Н.М., під час оформлення довіреності на управління транспортним засобом.

27.10.2021 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової О.Є. з заявою про прийняття спадщини за заповітом для оформлення своїх спадкових прав і обов`язків. Проте приватним нотаріусом позивачу було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач не звернулась у встановлені строки із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у зв`язку з тим, що була необізнана про наявність заповіту.

Зазначене свідчить про поважність причин пропуску нею строку на прийняття спадщини та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Посилаючись на вищенаведені обставини, представник позивача ОСОБА_3 просить суд встановити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та витребувано докази.

29.09.2022 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової О.Є. через канцелярію суду надійшли витребувані документи, а саме копія спадкової справи № 07/2018, заведеної 29.06.2018 року після смерті ОСОБА_2 та інформаційна довідку зі Спадкового реєстру від 31.08.2018 року за № 53147654 щодо наяних заповітів/спадкових договорів.

Ухвалою суду від 06.10.2022 року до участі у справі залучено співвідповідача ОСОБА_4 та продовжено строк підготовчого провадження у справі.

Ухвалою суду від 15.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник - адвокат Степаненко А.І. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 22.12.2022 року через канцелярію суду від представника надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовільнити.

Представник відповідача Новоукраїнської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься заява від заступника міського голови О.Руденка від 30.12.2021 року про проведення розгляду справи без їхньої участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечують.

Співвідповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова О.Є. в судове засідання з невідомих причин не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 30.06.2018 року відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві серія НОМЕР_1 (а.с. 78).

Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 5,02 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0600, розташованої на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, та належала ОСОБА_2 на праві державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №026546, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності за №107 (а.с. 15).

Згідно копії довідки про причину смерті за № 113, видану 29.06.2018 року лікарем ОСОБА_5 , яка міститься в матеріалах спадкової справи вбачається, що ОСОБА_2 помер внаслідок хронічної серцево-судинної недостатності (а.с. 78).

Згідно копії заповіту, складеного 25.06.2014 року та посвідченого приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Українською Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 882, ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 земельну ділянку площею 5,02 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ІІ-КР №026546 (а.с. 91).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 31.08.2018 року встановлено, що вищевказаний заповіт чинний (а.с. 82).

З копії спадкової справи вбачається, що позивач звернулась 22.10.2021 року з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу (а.с. 99).

Однак, згідно постанови приватного нотаріуса Київського міськоно нотаріального округу Зубкової О.Є. за вих. № 153/02-31 від 04.11.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій позивачу за її заявою, яка надійшла до приватного нотаріуса шляхом кур`єрської доставки, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що вона пропустила встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 12).

Зі спадкової справи також вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової О.Є. звернулась співвідповідач ОСОБА_4 , дочка померлого ОСОБА_2 (а.с. 73).

Відповідно до копії заповіту, складеного 12.05.2015 року та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 832, ОСОБА_2 заповів своїй дочці ОСОБА_4 належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 79).

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За нормами ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не був обізнаний про наявність спадкового майна у вигляді земельної ділянки, заповіту та не мав постійного зв`язку з померлим з об`єктивним причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК Україниякщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які по`вязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року№ 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються поважними в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. при розгляді справи №681/203/17-ц.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 р. зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Згідно постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової О.Є. за № 153/02-31 04 від 04.11.2021 року встановлено, що заява ОСОБА_1 щодо прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 надійшла після спливу 6-ти місячного строку, встановленого ст. 1273 Цивільного кодексу України (а.с. 8).

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через поважні причини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Необізнаність позивача про наявність заповіту на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, та обов`язкове звернення з заявою для прийняття спадщини у строк передбачений законодавством суд вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Суд вважає причину пропуску позивачем строку на прийняття спадщини поважною, оскільки останній є спадкоємцем, який не реалізував належне йому право на прийняття спадщини внаслідок зазначених обставин, пропустивши визначений законом строк через наявність об`єктивних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Отже факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення спадкоємця від спадкування.

Тому суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутність при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави та враховуючи встановлені обставини, які свідчать про наявність поважних причин на час завершення строку прийняття спадщини, тому суд вважає за доцільне встановити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 258-259,263-265 ЦПК України, ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном два місяці з моменту вступу рішення у законну силу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 22.12.2022 року.

Суддя: А. А. Русіна