Постанова

Іменем України

14 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 610/1154/21

провадження № 61-5983св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 15 вересня 2021 року у складі судді Храмцова В. Б. та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2022 року у складі колегії суддів: Триголова В. М., Дорош А. І., Лобова О. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 23 березня 2017 року відбулися вибухи боєприпасів на території військової частини НОМЕР_1 . Під час розльоту боєприпасів було пошкоджено об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності.

Вказаною подією йому було завдано матеріальної та моральної шкоди.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на його користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 218 058 грн та моральної шкоди у розмірі 7 500 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 15 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, мотивовано тим, що позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування наслідків спливу якого заявлено відповідачем. Позивач дізнався про порушення свого права 23 березня 2017 року, трирічний строк позовної давності сплинув 23 березня 2020 року. При цьому, карантин був установлений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року, а отже позивач мав достатньо часу для звернення до суду з відповідним позовом до введення на території України карантину.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2022 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 15 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2022 року скасувати та направити справу на новий розгляд до районного суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про неповажність причин пропуску позовної давності, не врахувавши відповідну практику Верховного Суду.

Крім того, суди взагалі не дослідили обґрунтованості позову, не врахувавши, що пропуск строку позовної давності може бути підставою для відмови у задоволенні виключно обґрунтованих позовних вимог.

Щодо відзиву на касаційну скаргу

У грудні 2022 року Військова частина НОМЕР_1 подала відзив на касаційну скаргу.

Доказів направлення копії відзиву на адресу позивача Військова частина НОМЕР_1 не надала.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 395 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

До відзиву додаються докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

З огляду на відсутність доказів направлення копії відзиву на касаційну скаргу на адресу позивача, колегія суддів залишає відзив Військової частини НОМЕР_1 на касаційну скаргу без розгляду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції.

14 листопада 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

23 березня 2017 року на території 65-го ракетно-артилерійського арсеналу боєприпасів військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України у м. Балаклія Харківської області почалася пожежа, яка призвела до детонування частини боєприпасів та подальших вибухів боєприпасів.

Рішенням засідання регіональної комісії з питань ТЕБ та НС Харківської облдержадміністрації (протокол від 23 березня 2017 року № 4) подія класифікована як надзвичайна ситуація техногенного характеру (код НС 10260 - НС унаслідок пожежі, вибуху на арсеналі, складі боєприпасів або іншому об`єкті військової призначеності) регіонального рівня.

Внаслідок зазначеної надзвичайної ситуації позивачу спричинено майнову та моральну шкоду, оскільки внаслідок дії вибухової хвилі від вибухів боєприпасів пошкоджено квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є позивач.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 373/651/20, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також ОСОБА_1 вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. У разі, коли суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги, є необґрунтованими, суд повинен відмовити у задоволенні такого позову саме з цієї підстави.

Верховний Суд погоджується з доводами касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що у справі, яка переглядається, як суд першої інстанції, так і апеляційний суд висловили висновки тільки щодо пропуску строку позовної давності. При цьому, питання щодо обґрунтованості позову суди взагалі не досліджували, фактично не розглянувши заявлених позовних вимог по суті спору.

Крім того, суди попередньої інстанції не надали належної правової оцінки доводам позивача про поважність причин пропуску ним строку позовної давності з посиланням на те, що закінчення цього строку припало на карантин на всій території України.

Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскільки суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості під час розгляду справи в касаційному порядку встановлювати нові обставини або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, суди попередніх інстанцій не забезпечили повного та всебічного розгляду справи, не розглянувши позов ОСОБА_1 по суті позовних вимог взагалі, то усунути вказані недоліки розгляду справи на стадії касаційного перегляду неможливо, тому справу необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 15 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2022 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк