Справа № 369/8509/22
Провадження № 2-о/369/267/22
РІШЕННЯ

Іменем України

09.12.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.

секретаря судових засідань Смушко К.В.

з участю

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний нотаріус Боярської державної нотаріальної контори Панікар Валентина Миколаївна, Забірський Старостинський округ Боярської міської ради Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

встановив:

У вересні 2022 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із зазначеною заявою. В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Померлий перебував з нею у фактичних шлюбних відносинах, а саме з 1993 року проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу до дня смерті ОСОБА_3 . Весь цей час проживали як подружжя у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до Будинкової книги № 50, вона разом були зареєстровані у вищевказаному будинку.

З померлим ОСОБА_3 за весь час спільного проживання вони вели господарство, мали спільний бюджет, купували для сумісного проживання речі, дбали один про одного, підтримували морально та матеріально, жили в мирі та злагоді, вважали себе подружжям, яке було пов`язане спільним побутом та взаємними правами та обов`язками. Крім того, разом планували та сумісно формували бюджет сім`ї, разом спілкувалися з їхніми родичами та друзями. На весілля, дні народження, хрестини, поховання їх запрошували як подружжя. Всім знайомим, друзям, колегам, сусідам, в державних установах, лікарнях вони представлялися як подружжя, майже ніхто не знав, що шлюб між ними не зареєстровано.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. 16.07.2022 року та вона звернулася із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса, але видати свідоцтво про право на спадщину не можливо, оскільки відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин між ним та спадкодавцем. Встановлення вищезазначеного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, необхідно ОСОБА_1 для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Просила суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та жінки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації шлюбу.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2022 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2022 року витребувано з Боярської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 153/2022, що була заведена після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні заявник та його представник подану заяву підтримали, у подальшому просили слухати справу за їх відсутності. Просили задоволити.

У судове засідання державний нотаріус Боярської державної нотаріальної контори Панікар Валентина Миколаївна, представник Забірського Старостинського округу Боярської міської ради Київської області не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи провів у відсутність сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Отже, предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу передусім складає сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї; спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09.03.2022 року, виданого Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області ЦМРУ МЮ (м.Київ).

Відповідно до Довідки № 33 від 10.03.2022 року виданої виконавчим комітетом Забірським Старостинським округом Боярської міської ради, згідно даних, наявних в матеріалах справи виконавчого комітету Боярської міської ради по селу Забір`я, громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був цивільним чоловіком ОСОБА_1 , 1954 року народження, увесь час проживали разом, вели спільно господарство за адресою: АДРЕСА_1 , до дня смерті ОСОБА_3 , яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , та поховала, ОСОБА_3 , за власні кошти.

Відповідно до Довідки виконавчого комітету Забірського старостинського округу № 655/02-14 від 20.07.2022 року, що підтверджує факт проживання однією сім`єю заявника з померлим ОСОБА_3 , в якості цивільної дружини з 1993 року по день смерті.

Після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилась спадщина. 16.07.2022 року, заявник звернувся із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Боярської державної нотаріальної контори Панікар Валентини Миколаївни, якою було заведено спадкову справу № 153/2022 до майна померлого, що підтверджується Витягом про реєстрації в спадковому реєстрі № 69486434 від 16.07.2022 року.

Заявник за час спільного проживання із померлим не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Перебувала у шлюбі один раз, що підтверджується Витягом з ДРАЦС громадян щодо актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу заявника № 1 від 08.09.2022 року. Відповідно до даного Витягу вбачається, що 11.06.1993 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , актовий запис № 878, розірвано.

Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 03.06.1999 року №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Підчас розгляду справи була допитана свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка повідомила, що з 1993 року заявник і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почали жити разом в АДРЕСА_1 , разом проживали до його смерті постійно як чоловік і жінка, вона як сусідка приходила до них та бачила, що живуть вони однією сім`єю, вели спільне господарство, доглядали за житловим будинком разом, обробляли огород тощо.

Підчас розгляду справи був допитаний свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка повідомила, що з 1993 року знайома з померлим ОСОБА_3 , товаришували і підтримували відносини з ним до його смерті, знають його та заявницю як подружжя, яке проживало почав проживати із заявницею з кінця 2014 року в АДРЕСА_1 . Вони жили як чоловік та жінка, вели спільне господарство, приймала участь у похованні.

Разом з цим, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей Кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01.01.2004 року.

Отже, до відносин, які виникли до 01.01.2004 року, застосовуються положення Кодексу про шлюб та сім`ю України, який не передбачав можливості визнання факту спільного проживання без реєстрації шлюбу чоловіка та жінки.

Тому суд вважає за можливе встановити факт що заявниця та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 по 05.03.2022 роки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що із наявних матеріалів справи вбачається,що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели спільний побут, виконували взаємні прав та обов`язки та відповідно проживали однією сім`єю.

Встановлюючи факт проживання однією сім`єю суд, крім вищезазначених письмових доказів, бере до уваги показання свідків, які підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Спору щодо права в даному судовому розгляді не встановлено.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може довести факт родинних відносин і зазначені обставини перешкоджають подальшому оформленню нею спадкових прав у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню частково.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом.

Відтак, сплачений заявником при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 5 ч. 1ст. 315, ст. 318 Цивільного процесуального кодексу України , суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний нотаріус Боярської державної нотаріальної контори Панікар Валентина Миколаївна, Забірський Старостинський округ Боярської міської ради Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), та жінки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 05 березня 2022 року.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 09 грудня 2022 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ