Справа № 132/1414/22
Ухвала

Іменем України

29 грудня 2022 року місто КАЛИНІВКА

Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді СЄЛІНА Є.В., при секретарі судового засідання ГОРДІЄНКО А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області матеріали цивільної справи №132/1414/22 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення надлишково виплачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2022 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернулося Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь загальну заборгованість в розмірі 9307грн.26коп., з якої: 6204грн.52коп. надлишково використана основна щорічна відпустка за поточний рік (20 календарних днів); 3102грн.74коп. надлишково нараховане грошове забезпечення за фактичні невиходи на службу з 16.04.2019 року, а також судовий збір в розмірі 2481грн.00коп.

Позов мотивовано тим, що молодший сержант служби цивільного захисту ОСОБА_1 проходив службу в підрозділах цивільного захисту на посаді водія відділення автотранспортного забезпечення підрозділів групи автотранспортного забезпечення 22-ДПРЧ загону технічної служби ГУ ДСНС України у м. Києві, з 22.02.2016 року на підставі наказу «Про кадрові питання» від 22.02.2016 року № 121. Між ГУ ДСНС України у м. Києві та ОСОБА_1 було укладено перший контракт про проходження служби від 22.02.2016 року №42/16, строком на п`ять років, згідно з яким останній взяв на себе зобов`язання сумлінно виконувати вимоги Присяги служби цивільного захисту, наказів чи розпорядження керівників, свої службові обов`язки. За допущені невиходи на службу без поважних причин (прогули), у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, згідно ст.ст.58, 68 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, п.п.2, 3 розділу XVI Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України від 20.07.2018 року № 623, ОСОБА_1 наказом ГУ ДСНС України у м. Києві «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 01.07.2019 року № 434, притягнуто до дисциплінарної відповідальності, у вигляді звільнення зі служби з утриманням грошового стягнення за фактичні невиходи на службу з 18.05.2019 року. Наказом ГУ ДСНС України у м. Києві «Про кадрові питання» від 04.07.2019 року № 447, ОСОБА_1 звільнено зі служби та виключено з кадрів ДСНС України у запас Збройних сил України за п.п.11, 12, 56, 173 та пп.6 п.176 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу), з постановкою на військовий облік та відрахуванням коштів за надлишково використану основну щорічну відпустку за поточний рік (20 календарних днів). Згідно довідки ГУ ДСНС України у м.Києві від 22.06.2022 року № 103, з ОСОБА_1 підлягають утриманню кошти за надлишково нараховане грошове забезпечення за фактичні невиходи на службу з 16.04.2019 року в розмірі 3102грн.74коп., та за надлишкову використану щорічну основну відпустку (20 календарних днів) в розмірі 6204грн.52коп. Оскільки ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати витрати у разі звільнення зі служби за надлишково виплачені йому кошти відповідно до чинного законодавства України, проте ігнорує вимоги закону, а тому ГУ ДСНС України у м. Києві з метою врегулювання спору змушене звернутися до суду із вказаним позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Калинівського районного суду Вінницької області від 05.07.2022 року, вказаний цивільний позов переданий на розгляд судді Сєліну Є.В., який своєю ухвалою від 19.07.2022 року відкрив за ним провадження, розгляд якого визначив здійснити за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 11.10.2022 року, закрите підготовче провадження у даній цивільній справі, призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в передбаченому законом порядку, із заявами та/або клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталися.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з абзацом 1 частини першою статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України).

Частиною першою статті 101 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

За правилами пункту 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Судом встановлено, що між Державною службою України з надзвичайних ситуацій в особі начальника Головного управління ДСНС України у м. Києві Ватоліним А.Г., і ОСОБА_1 було укладено контракт № 42/12 про проходження служби цивільного захисту строком на п`ять років. Контракт набрав чинності з 22.02.2016 року.

Згідно з параграфом 5 наказу начальника Головного управління ДСНС України у місті Києві Ватоліна А.Г. від 22.02.2016 року № 121, ОСОБА_1 було зараховано в кадри Державної служби України з надзвичайних ситуацій та за його згодою призначено на посаду водія відділення автотранспортного забезпечення підрозділів групи автотранспортного забезпечення 22-ДПРЧ (транспортно-господарської) загону технічної служби Головного управління ДСНС України у м. Києві, з 22.02.2016 року. Присвоєно ОСОБА_1 перше спеціальне звання «молодший сержант служби цивільного захисту».

З наказу начальника Головного управління ДСНС України у м. Києві ОСОБА_2 від 01.07.2019 року № 434 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» вбачається, що за допущені невиходи на службу без поважних причин (прогули) старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , водія чергової зміни частини спеціальної пожежної техніки загону технічної служби Головного управління ДСНС України у м. Києві, звільнено зі служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу. Управлінню економіки та фінансів Головного управління ДСНС України у м. Києві доручено утримати з ОСОБА_1 грошове забезпечення за фактичні невиходи на службу, з 18.05.2019 року.

Наказом начальника Головного управління ДСНС України у м. Києві Ватоліна А.Г. від 04.07.2019 року № 447, старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , водія чергової зміни частини спеціальної пожежної техніки загону технічної служби Головного управління ДСНС України у м. Києві, з 08.07.2019 року звільнено зі служби та виключено з кадрів ДСНС України у запас Збройних сил України за п.п.11, 12, 56, 173 та пп.6 п.176 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту рядового і начальницького складу), з постановкою на військовий облік. Визначено відрахувати кошти за надлишкову невикористану основну щорічну відпустку за поточний рік (20 календарних днів).

З довідки Головного управління ДСНС України у м. Києві від 22.06.2022 року № 103 слідує, що з ОСОБА_1 підлягають утриманню кошти за надлишкове нарахування грошового забезпечення за фактичні невиходи на службу з 16.04.2019 року в сумі 3102грн.74коп. та за надлишково використану щорічну основну відпустку (20 календарних днів) в сумі 6204грн.52коп.

Пунктом 6 розділу XXVI Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 20.07.2018 року № 623, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.08.2018 року за № 936/32388, у разі звільнення особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту зі служби до закінчення календарного року, за який вона вже використала щорічну основну відпустку (крім звільнених за віком, станом здоров`я та у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), проводиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту.

За пунктом 7 розділу І цієї ж Інструкції, за час відсутності особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту на службі без поважних причин (прогул) грошове забезпечення не виплачується.

Встановивши, що позов пред`явлено з приводу спору щодо проходження ОСОБА_1 служби цивільного захисту на підставі контракту з Головним управлінням ДСНС України у місті Києві відповідно до Кодексу цивільного захисту України та Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, врахувавши суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склалися між ними, суд дійшов висновку про те, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є публічно-правовими, у зв`язку з чим справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Такий висновок узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16, в якій зазначено, що спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Дана позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 22.11.2022 року у справі №133/1853/22 (номер провадження 61-11164ск22), та зокрема в постанові Рівненського апеляційного суду від 29.11.2022 року у справі № 565/901/22 (номер провадження 22-ц/4815/1411/22).

Суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.255, 258-260, 268, 272-273, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення надлишково виплачених коштів - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати сторонам судового провадження для відома.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя