КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/15497/15-ц

30 листопада 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Ящук Т.І.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Шпильовій Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 19 серпня 2022 року, постановлену під головуванням судді Диби О.В., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач : ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

08 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою на дії головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач : ОСОБА_1

На обґрунтування заявлених вимог зазначала, що на виконанні Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження №52064055 з виконання виконавчого листа №2/756/1675/16 від 19.08.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 усіх видів ОСОБА_4 щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер та після його смерті відкрилася спадщина, яку в розмірі 1/3 частки успадкувала донька померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та мати померлого ОСОБА_5 в розмірі 2/3 частки.

Зазначає, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі №756/16181/19 судом було замінено померлого ОСОБА_2 правонаступником - його матір`ю ОСОБА_6 . Проте, 09 липня 2022 року їй стало відомо, що постановою державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Гаркавенко A.B. від 14 липня 2020 року було закінчено виконавче провадження №52064055.

Вказує на те, що жодної постанови державного виконавця у виконавчому провадженні №52064055 за період часу з 2020 року по липень 2022 року на її адресу не надходило, а у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено помилково її адресу, як стягувача у виконавчому провадженні, за якою вона давно не мешкає.

Зазначає, що 11 липня 2022 року вона звернулась до начальника Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції з клопотанням про скасування постанови головного державного виконавця Гарковенко А.В. від 14 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження № 52064055, проте, 29 липня 2022 року вона отримала постанову від 22 липня 2022 року про відмову у задоволенні вище зазначеного клопотання.

Вважає, що постанова державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Гаркавенко A.B. від 14 липня 2020 року про закриття виконавчого провадження порушує її право на неупереджене, ефективне, своєчасне та в повному обсязі виконання судового рішення та позбавляє її доньку засобів до існування, залишаючи її без права на отримання аліментів.

З огляду на вище викладене, просила суд поновити їй строк на оскарження постанови державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Гаркавенко A.B. від 14 липня 2020 року про закриття виконавчого провадження та постанови начальника Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції м. Київ) від 22 липня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування постанови державного виконавця Гарковенко А.В. щодо закінчення виконавчого провадження № 52064055, визнати неправомірними дії головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гарковенко А.В. щодо закінчення виконавчого провадження № 52064055 та начальника Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у задоволенні клопотання про скасування постанови державного виконавця Гарковенко А.В. щодо закінчення виконавчого провадження № 52064055; визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Гарковенко А.В. від 14 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження № 52064055, зобов`язати головного державного виконавця Гарковенко А.В. відновити виконавче провадження № 52064055 не пізніше наступного робочого дня з дня одержання ухвали про скасування постанови від 14 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження № 52064055.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 серпня 2022 року скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Оболонський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції на дії державного виконавця залишено без задоволення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 01 вересня 2022 року скаржник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 19 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що не погоджується з висновками суду першої інстанції про неможливість вчинення державним виконавцем будь- яких інших процесуальних дій, прийняття рішень у виконавчому провадженні № 52064055 про стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь стягувача ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку зі смертю боржника, так як заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона, державний або приватний виконавець, проте, в даному випадку державний виконавець не вчинив жодної дії направленої на встановлення правонаступників боржника .

Також не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність в матеріалах справи доказів того, що вона, як стягувач, повторно зверталась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, так як, на її думку, для звернення до суду з такою заявою, необхідно спочатку відновити виконавче провадження шляхом скасування постанови держаного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Не погоджується також з висновком суду першої інстанції про те, що обов`язок боржника по сплаті щомісячно аліментів на утримання доньки нерозривно пов`язаний з його особою і припинився у зв`язку зі смертю боржника, а тому державний виконавець виніс законну постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження, а заборгованість за аліментами може бути стягнута зі спадкоємців відповідно до вартості успадкованого ним майна в судовому порядку. Вказаний висновок суду визначає необхідність проходження нею процедури звернення до суду з новим позовом, в усіх судових інстанціях, на що потрібно витрати багато часу та коштів, тоді як цю заборгованість можливо стягнути зі спадкоємців боржника в рамках уже відкритого виконавчого провадження.

В судове засідання стягувач ОСОБА_1 та представник Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явились, про день та час слухання справи апеляційним судом повідомлені, ОСОБА_1 21 листопада 2022 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, свої вимоги підтримала повністю. Представник Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) причину своєї неявки суду не повідомив. З огляду на зазначене, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у відсутності вказаних учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Позбавлено ОСОБА_4 батьківських прав відносно ОСОБА_7 .

Збільшено розмір аліментів, який було встановлено рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 600,00 грн. щомісячно до ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

19 серпня 2016 року Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на виконання рішення суду від 10 червня 2016 року (а.с. 143). 29 серпня 2016 року вказаний виконавчий лист на дійшов на виконання до Оболонського відділу державної виконавчої служби. Постановою державного виконавця від 29 серпня 2016 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого документа.

14 липня 2020 року головним державним виконавцем Оболонського районного відділу виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаркавенко Анною Валеріївною було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 52064055. Підставою для закінчення виконавчого провадження стала смерть боржника ОСОБА_4 , що підтверджується актовим записом № 3093 від 20 лютого 2020 року. Зазначено, що заборгованість зі сплати аліментів станом на 20 лютого 2020 року складає 177 656,90 грн. (а.с. 140)

14 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження повернуто заявнику без розгляду.

Постановою начальника Оболонського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції ( м.Київ) Слободчика Дмитра Григоровича від 22 липня 2022 року визнано дії головного державного виконавця відділу Гаркавенко А.В. з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м.Києва по справі № 2/756/1675/2016 від 19.08.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття, такими, що вчинені у відповідності до Закону України " Про виконавче провадження".

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без задоволення , суд першої інстанції посилався на те, що державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції ( м.Київ) було правомірно закінчено виконавче провадження № 52064055 зі стягнення з боржника ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки у зв`язку зі смертю боржника 19 лютого 2020 року відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 39, ст.40 Закону України " Про виконавче провадження".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно вимог ч.1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Частина друга статі 449 ЦПК України визначає, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова державним виконавцем була винесена 14 липня 2020 року. ОСОБА_1 посилається на те, що копію вказаної постанови державного виконавця вона отримала безпосередньо у відділ ДВС 11.07.2022 року нарочно, інших доказів направлення та отримання стягувачем копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять. Після отримання копії цієї постанови державного виконавця, в цей же день, 11.07.2022 року стягувач звернулась з клопотання про скасування даної постанови до начальника начальника Оболонського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції ( м.Київ) Слободчика Дмитра Григоровича, який постановою від 22 липня 2022 року визнано дії головного державного виконавця відділу Гаркавенко А.В. з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м.Києва по справі № 2/756/1675/2016 від 19.08.2016 року правомірними. 29 липня 2022 року стягувач отримала копію вказаної постанови начальника Оболонського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції ( м.Київ) і 06 серпня 2022 року поштою направила на адресу Оболонського районного суду м.Києва скаргу на дії, тобто, протягом десяти днів з дня, коли дізналась про її порушене право.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

За змістом статті 194 СК України від погашення заборгованості за аліментами боржника не може звільнити жодна обставина. У випадку смерті платника аліментів його спадкоємці за рахунок наявних активів спадкової маси зобов`язані погасити заборгованість за аліментами на дитину. Обов`язок платника аліментів по їх сплаті після його смерті припиняється як нерозривно пов`язаний з його особою батька і не може бути виконаний іншою особою (стаття 608 ЦК України).

Тобто, зобов`язання зі сплати аліментів на утримання дитини (дітей) є нерозривно пов`язаним з особою платника аліментів (батьком дитини), а відповідно, у разі смерті платника аліментів, зобов`язання щодо їх сплати припиняється і не входить до складу спадщини.

З огляду на те, що головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаркавенко Анною Валеріївною здійснювались виконавчі дії з виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно на утримання доньки ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте, відповідно до копії свідоцтва про смерть,виданого Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, а правовідносини зі сплати аліментів нерозривно пов`язані з особою платника аліментів та не допускають правонаступництва, державний виконавець прийшов до вірного висновку про наявність підстав для закінчення вказаного виконавчого провадження.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відповідність дій головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаркавенко Анни Валеріївни щодо закінчення виконавчого провадження № 52064055 вимогам п.3 ч.1 ст. 39 та ст. 40 Закону України " Про виконавче провадження" та відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 про скасування постанови головного державного виконавця Гарковенко А.В. від 14 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження № 52064055 та про зобов`язання головного державного виконавця Гарковенко А.В. відновити виконавче провадження № 52064055.

З огляду на зазначене, відсутні підстави і для визнання неправомірними дій начальника Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у задоволенні клопотання про скасування постанови державного виконавця Гарковенко А.В. щодо закінчення виконавчого провадження № 52064055.

Доводи апеляційної скарги стягувача ОСОБА_1 про те, що вона не погоджується з такими висновками суду першої інстанції так як у даному випадку державний виконавець не вчинив жодної дії, направленої на встановлення правонаступників боржника, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують,так як боржник у виконавчому провадженні № 52064055 ОСОБА_4 помер, а правовідносини зі сплати аліментів нерозривно пов`язані з особою платника аліментів та не допускають правонаступництва .

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо наявної на момент смерті у ОСОБА_4 заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 177 656,90 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Виходячи зі змісту указаної норми це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування. Для всіх спадкоємців існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця, зокрема, часткова відповідальність.

Тобто, ОСОБА_1 , як кредитор у стягненні заборгованості спадкодавця ОСОБА_4 по сплаті аліментів, яка виникла на момент його смерті, відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України після з`ясування кола спадкоємців та вартості спадкового майна, має можливість звернутись з вимогою до спадкоємців боржника ОСОБА_4 про стягнення вказаної заборгованості.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 19 серпня 2022 року постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 19 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2022 року.

Головуючий: Судді: