ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6013/22 Справа № 185/3469/22 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченкао О.А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Лопакової А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2022 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про вставлення факту перебування на утриманні чоловіка, за участі заінтересованої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області.

В обґрунтування заяви зазначила, що з 16.06.1972 року по 11.07.2021 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер в м.Павлограді Дніпропетровської області, про що свідчить відповідна копія свідоцтва про його смерть.

Чоловік, як потерпілий від професійного захворювання, знаходився на обліку у Павлоградському відділенні Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, де отримував щомісячні страхові виплати у зв`язку з частковою втратою працездатності, що підтверджується довідкою МСЕК про причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням №0000263 від 22.03.2022 року. 07.04.2022 року звернулась до Павлоградського відділення Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області із заявою на одержання щомісячних страхових виплат у разі смерті потерпілого, який відмовив у призначенні щомісячних страхових виплат та роз`яснив необхідність додати ще й підтвердження знаходження на утриманні чоловіка за його життя. За життя її чоловік отримував пенсію в розмірі близько 18000 грн. та щомісячні страхові виплати у Фонді приблизно в розмірі 10000 грн., що дозволяло ОСОБА_2 повністю утримувати матеріально та забезпечувати всі її грошові потреби. Вона є непрацездатною пенсіонеркою з 20.05.2014 року, розмір її пенсії до моменту смерті чоловіка складав близько 3000 грн. на місяць. Доходи померлого чоловіка були її основним джерелом існування, чоловік майже повністю утримував її, а отримувана чоловіком пенсія та страхові виплати були практично єдиними та основними джерелами існування їх родини та її особисто. Вони були зареєстровані разом до дня його смерті у АДРЕСА_1 , вели спільне господарство.

Враховуючи зазначене, заявник просила суд встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено.

Встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись з рішенням суду, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким заяву залишити без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.06.1972року, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 (а.с.10).

Згідно з довідки ОСББ «Підгірна» м.Павлоград №18 встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживала та вела спільне майно з чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та як особа пенсійного віку з 05.11.1987 року була на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Згідно довідки №4363 від 29.07.2021 про реєстрацію та склад сім`ї, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , також за цією адресою разом з нею був зареєстрований ОСОБА_2 , 1951 р.н., до дня смерті (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 19.07.2021, ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Згідно з довідки про доходи №370175 від 03.05.2021 виданої пенсіонеру ОСОБА_1 , остання перебуває на обліку в Павлоградському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію в разі втрати годувальника з серпня 2021 року.

ОСОБА_1 7 квітня 2022 року звернулася до відділення Фонду із заявою про призначення на її користь страхових виплат у зв`язку зі смертю чоловіка, проте відділення Фонду повідомило її про відсутність підстав для призначення відповідних виплат, оскільки нею не надано документів, які б підтверджували факт перебування її на утриманні померлого чоловіка.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки вони були у зареєстрованому шлюбі, проживали разом з моменту реєстрації шлюбу і до смерті чоловіка, вели спільне господарство, ОСОБА_2 отримував дохід в більшому розмірі в порівнянні з доходами заявниці, та вважав доведеним факт того, що чоловік надавав систематично допомогу дружині, яка носила постійний характер і була її основним джерелом для існування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Пунктом 2 частини сьомої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що страхові виплати складаються, зокрема, зі страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого).

Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затверджений Постановою Правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11 (далі Порядок № 11).

Дія цього Порядку поширюється на потерпілих від нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання та осіб, які мають право на страхові виплати в разі втрати годувальника.

Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Перелік документів для розгляду справ про страхові виплати передбачений, зокрема, статтею 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Так, відповідно до частини другої зазначеної статті Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк із моменту звернення заявника:

1) копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого;

2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду;

3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім`ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли восьмирічного віку;

4) довідки навчального закладу про те, що член сім`ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання;

5) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім`ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу.

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» факт перебування на утриманні потерпілого у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення встановлюється в судовому порядку.

Вказана норма кореспондується пунктом 5.1 розділу V Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, у якому зазначено перелік документів, необхідних для призначення одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат, де крім того зазначено, що у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення факт перебування на утриманні потерпілого встановлюється в судовому порядку.

Право осіб, які перебували на утриманні потерпілого, який одержував щомісячну страхову виплату, настає з дати встановлення МСЕК причинного зв`язку смерті потерпілого з раніше одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в Постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16-ц, від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19 та від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18.

Як вбачається з матеріалів справи, допомога, яка надавалась ОСОБА_2 ОСОБА_2 була для неї хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції, ухвалено відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: