Справа №:754/6328/22
Провадження №: 2/755/6152/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд у загальному позовному провадженні справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Київський міський пологовий будинок №6» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до Деснянського районного суду міста Києва із даною позовною заявою.

Відповідно до ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року вказану позовну заяву було направлено за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2022 року дану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Разом з тим, 14 грудня 2022 року до суду надійшла заява позивачки про розгляд вказаної справи в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Свою заяву позивачка мотивує тим, що даний спір, який виник з трудових правовідносин, на її думку, потребує детального розгляду та вивченню по суті, а також з`ясування усіх необхідних обставин справи, саме в судовому засіданні в присутності сторін, оскільки прийняте судом рішення матиме суттєве значення для позивачки, яке вплине на її права та обов`язки, а тому в даному випадку, як стверджує заявниця, є всі підстави для розгляду наведеної справи за правилами загального позовного провадження. Крім того, позивачка зазначає, що задля встановлення у повній мірі спричиненої їй моральної шкоди, щодо якої вона також заявляє позовні вимоги про її відшкодування - заявниця має намір пройти психологічну експертизу, за результатами якої буде складений відповідний висновок, який в подальшому буде долучений до матеріалів справи. Таким чином, як стверджує позивачка, з урахуванням викладених обставин, дану справу слід розглядати в порядку загального позовного провадження, з викликом усіх учасників судового процесу.

Вивчивши матеріали справи та клопотання, суд дійшов до наступного.

Частиною 2 ст. 19 та п.4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

У відповідності до ст. 19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

В той же час, згідно ч.ч. 4-6 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду:

1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

За ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Отже, чинним процесуальним законодавством України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - є малозначними.

За змістом ч. 9 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Як вбачається, прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року становить 2481,00 грн.

Крім того, відповідно до матеріалів справи, ціна позову в частині майнової вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди складає - 150000,00 грн.

Тобто в розумінні положень ст. 19 ЦПК України, ціна даного позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а отже справа є малозначною.

Крім того, слід зауважити, що заявлені вимоги позивачки немайнового характеру стосуються спору, який виник з трудових правовідносин, тобто у відповідності до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України, дана справа має розглядатись виключно за правилам спрощеного позовного провадження.

В то й же час, з огляду на норми закону, підстави для розгляду даної категорії справи у загальному позовному провадженні - відсутні.

Разом з тим, згідно ст. 277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин. Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається. Частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що для розгляду спорів, які згідно положень цивільного процесуального законодавства є малозначними (тобто малозначність встановлена законом, а не визнана судом з урахуванням положень ч.ч. 2, 3 ст. 274 ЦПК України), передбачений розгляд справи лише за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 6 ст. 277 ЦПК України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, оскільки на даний спір не розповсюджуються положення ч. 4 ст. 274 ЦПК України, при цьому останній стосується трудових правовідносин, то така справа у відповідності до вимог закону, має розглядатись лише за правилами спрощеного позовного провадження, і за таких умов відсутні правові підстави для задоволення клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В той же час, дана справа за своїм предметом та характером спірних правовідносин, в розумінні положень закону, не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Крім того, слід зазначити, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлені можливості надавати суду свої докази на спростування вимог позову та на підтвердження обставин, викладених у такому позові, у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується своїми правами, передбаченими ЦПК України.

Усі наявні у справі докази на спростування вимог позовної заяви або на її підтвердження, безперешкодно можуть бути надані учасниками справи до суду в межах розгляду такої справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, в тому числі і висновки будь-яких з експертиз, про що зазначає позивачка у своєму клопотанні.

Отже, з огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні клопотання позивача щодо розгляду даної справи в судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 223, 274, 277, 279 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд у загальному позовному провадженні справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Київський міський пологовий будинок №6» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.В. Слободянюк