КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8381/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2022 року у складі судді Чех Н.А.,

у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року приватного акціонерного товариства Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ АК «Київводоканал») звернулося у суд із позовною заявою про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за надані послуги з водопостачання та водовідведення.

Позов обґрунтовано тим, що 26.04.2014 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10.04.2014, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно даних норм виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг, дана відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.

Відповідачка отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) за адресою: АДРЕСА_1 . Жодних відмов від отримання послуг від неї не надходило. Проте, у період з 01.06.2015 по 30.06.2021 відповідачка не сплачувала кошти за отримані послуги, за що виникла заборгованість у розмірі 90 756 грн 36 коп. У зв`язку з порушенням зобов`язань позивач просив стягнути суму боргу, 3 % річних у розмірі 6 546 грн 20 коп., інфляційні втрати - 20 037 грн 45 коп., судовий збір - 2 270 грн та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2022 року позов ПрАТ АК «Київводоканал» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ АК «Київводоканал» заборгованість за надані послуги з постачання холодної води та водовідведення гарячої та холодної води з урахуванням 3% річних та інфляції у розмірі 117 340 грн 01 коп. Вирішено питання судових витрат.

Під час апеляційного провадження, протокольною ухвалою суду від 01.11.2022 до участі в справі в якості третіх осіб залучено всіх повнолітніх мешканців квартири АДРЕСА_2 , які також є споживачами комунальних послуг, що надаються позивачем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка не була залучена до участі у справі, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Зазначено, що прямим власником особистих рахунків на сплату комунальних платежів та основним квартиронаймачем є апелянт, а не відповідач за позовом, а отже при подані позовної заяви ПрАТ АК «Київводоканал» не було правильно зазначено відповідача по справі.

Вказано, що відповідно до рішення № 758 виконавчого комітету Московського районної ради від 25 квітня 1966, матері апелянта ОСОБА_8 29 квітня 1966 року було видано ордер № 44487 на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Також суд при вирішенні питання про відкритті провадження по справі не розглянув клопотання про витребування документів щодо права власності на квартиру та кількість зареєстрованих у ній осіб, чим допустив помилку при вирішенні справи, оскільки дані документи є необхідним для правильності прийняття рішення по справі.

Крім того, вказано, що заборгованість за житлово-комунальні послуги стягнуто за 6 років, що є підставою для застосування строку позовної давності. Тобто ПрАТ АК "Київводоканал" має право стягувати заборгованість з ОСОБА_2 лише за період з 07 червня 2018 року по 06 червня 2021 рік.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ АК "Київводоканал" просить рішення районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

За змістом вказано, що особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не особу, ані відповідач, ані інші споживачі, зареєстровані в квартирі, не зверталися з заявою про розділення особових рахунків.

Зазначено, що нарахування відповідачці на зазначену адресу пільг підтверджує факт користування нею житлово-комунальними послугами за період з червня 205 року по червень 2021 року, оскільки саме ОСОБА_2 користувалася пільгою, яка дійсна на сьогоднішній день.

Посилання скаржника про застосування строку позовної давності є хибним, оскільки періодична оплата відповідачкою богу є підставою для переривання строку позовної давності.

Відповідачка ОСОБА_2 та треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,, ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час якого, судом повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с. 135 т.2), у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Колегія суддів, заслухавши адвоката Костянтинова О.Г. в інтересах ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, представника позивача, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.

Згідно п. 5ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 23, 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуга з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тобто, споживач послуги має право встановити індивідуальний засіб обліку.

У відповідності до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно з ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки.

Відповідно до вимог ст. ст. 66-68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення.

Як убачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 є зареєстрованою у квартирі АДРЕСА_2 з 02.10.86 по теперішній час, та є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення гарячої та холодної води, які надаються ПрАТ "АК "Київводоканал".

Звертаючись у суд із позовом ПрАТ АК «Київводоканал» посилалося на те, що відповідач не сплачує вчасно кошти за надані послуги з постачання холодної води та водовідведення за період з 01.06.2015 по 30.06.2021 у зв`язку з чим утворилася заборгованість (а.с. 10-11).

Крім того, встановлено, що відповідачка отримує пільгу на оплату послуг з водопостачання та водовідведення як багатодітна мати, що підтверджується доданим до позову розрахунком (10-11). Вказана обставина учасниками справи не заперечується.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно із п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до п. 20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що відповідач, як споживач комунальних послуг, в порушення вищевказаних норм діючого законодавства належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо оплати комунальних послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 90 756 грн 36 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

З огляду на що, районний суд обґрунтовано стягнув також 3 % річних у розмірі 6 546 грн 20 коп., інфляційні втрати - 20 037 грн 45 коп.

Також погоджується колегія суддів з висновком суду про відсутність підстав для стягнення витрат за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35 грн, з огляду на недоведеність.

Крім того варто зазначити наступне.

Відповідно до ст. 67,68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житла. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що наймач і всі повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за зобов`язаннями, пов`язаними з найманням житла.

Як вбачається з матеріалів справи, за адресою відповідача закріплено особовий рахунок на № НОМЕР_1 .

Особовий рахунок є номерним, що дозволяє ідентифікувати його відповідно до конкретного житлового приміщення та являє сукупність даних про житлове приміщення. Особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу. Виходячи з цього, відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку на іншого квартиронаймача або власника.

У зв`язку з тим, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням, переоформлення відбувається лише в частині прізвища, імені та по батькові власника або квартиронаймача.

Таким чином, обов`язок щодо своєчасного інформування комунальні служби про зміни споживачів комунальних послуг покладається на самих споживачів таких послуг.

Отже, законодавством передбачено, обов`язок переоформлення особистого рахунку покладається саме на власника квартири.

Встановлено, що відповідачка та інші члени її родини, які проживають в квартирі, в яку надавалися позивачем послуги з водопостачання і водовідведення, жодного разу не зверталася до позивача з письмовою заявою про переоформлення або розділення особових рахунків за власною ініціативою або рішенням суду.

З огляду на що доводи апеляційної скарги, що прямим власником особистих рахунків на сплату комунальних платежів та основним квартиронаймачем є ОСОБА_1 , а не відповідач - безпідставні.

Не спроможними колегія суддів визнає й доводи про те, що суд при вирішенні питання про відкритті провадження по справі не розглянув клопотання про витребування документів щодо права власності на квартиру та кількість зареєстрованих у ній осіб, оскільки вказане було з`ясовано в суді апеляційної інстанції.

Також колегія суддів відхиляє доводи про наявність підстав для застосування строку позовної давності за період з 2015 по 2021 роки, оскільки, як убачається з розрахунку заборгованості, відповідачка частково сплачувала за послуги водопостачання та водовідведення, що свідчить про визнання боргу, остання оплата відбулася у червні 2021 на суму 2 165 грн 82 коп. (а.с. 11).

Під час провадження справи в суді апеляційної інстанції, було з`ясовано, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано десять осіб, які є споживачами послуг, в тому числі й діти відповідачки, яка є багатодітною матір`ю (а.с. 158).

Відповідно до справи протокольною ухвалою апеляційного суду від 01 листопада 2022 року до участі у справі у якості третіх осіб залучено повнолітніх мешканців: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 160).

За таких обставин, ОСОБА_2 не позбавлена можливості звернутися до указаних осіб з відповідним позовом про стягнення сплачених нею грошових коштів на погашення заборгованості за отримані ними послуги водопостачання і водовідведення у порядку регресу.

За наведених підстав колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення судом під час розгляду справи процесуальних прав та неправильне застосування положень матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: