Провадження №2-о/752/1019/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Венгерчук В.В.,

представника заявника Акопян М.А. ,

представника заінтересованої особи Шульженка Д.Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , заінтересована особа ОСОБА_6 , Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_6 , Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

В обґрунтування заяви зазначено, що вона перебувала в шлюбу з ОСОБА_7 . Під час шлюбу народилось двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між ними розірвано на підставі рішення суду від 21.10.2022 по справі №752/10938/22.

Вона разом з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка у рівних частках належить їй та ОСОБА_6 .

Під час спільного проживання ОСОБА_6 постійно висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, через що вона викликала поліцію.

Факт домашнього насильства щодо неї підтверджується постановами суду по справам №752/21046/21 та №752/25530/21.

Проте ОСОБА_6 все одно не залишає її та дітей у спокої, весь час принижує, ображає, залякує, погрожує фізичною розправою. Він пише їй та дітям неприємні повідомлення на телефон, які надходять пізно вночі. Через це вона та діти не можуть спокійно перебувати в квартирі. Коли вона бачить його у нетверезому стані чи збудженим, то змушена тікати з квартири. Через неодноразові побиття її ОСОБА_6 . Вона розуміє, що його погрози вбивством можуть стати реальними.

Її приниження, погрози, штовхання, удари ОСОБА_6 здійснює в присутності дітей. Діти не мають змоги спокійно навчатись, до них не приходять друзі, він самовільно приймає рішення щодо навчального процесу дітей, вдома дітям роздає вказівки, що робити, діти не мають змоги робити домашнє завдання.

Через ненормальну поведінку ОСОБА_6 діти є постраждалими від домашнього насильства та потребують захисту.

В вересні 2022 року вона звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на утримання дітей, після чого він став постійно виганяти її з дому, погрожувати вбивством, вимагати підписати згоду на проживання дітей з ним, відмовитись від прав на майно, причиняти тілесні ушкодження.

01.12.2022 в суді розглядалась заява ОСОБА_6 про визнання судового наказу про стягнення з нього аліментів, таким, що не підлягає виконанню, у задоволенні цієї заяви було відмовлено.

Після цього ОСОБА_6 вчинив вдома лайку, а вона з дітьми була змушена переїхати проживати до батьків.

Просила суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_6 на строк 6 місяців, яким:

- заборонити ОСОБА_6 перебувати в місці спільного проживання ОСОБА_3 та неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_6 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 та неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

07.12.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи без участі заінтересованої особи ОСОБА_6 , залучено до участі в справі заінтересовану особу Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

09.12.2022 адвокат Шульженко Д.Ю. надав заперечення на заяву про видачу обмежувального припису, в яких просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що заявниця намагається за допомогою застосування безпідставного обмежувального припису вирішити спори про поділ майна подружжя та визначення місця проживання дитини. Шлюб між сторонами було розірвано за ініціативою чоловіка через вживання ОСОБА_3 алкогольних напоїв та тривале ухилення нею від виконання батьківських обов`язків. Заявниця не надала жодних доказів на підтвердження доводів, викладених нею у заяві, натомість приховала факти притягнення її до відповідальності за вчинення домашнього насильства. Звукозаписи телефонних розмов не можуть бути розголошені через їх таємницю. Електронне листування не було засвідчено електронним підписом. Сам по собі факт наявності сварок між ними не є доказом вчинення домашнього насильства.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала подану заяву та пояснила, що ОСОБА_6 - це її колишній чоловік, з яким вона розлучилась. Він кричить на неї в присутності дітей. 01.12.2022 після судового засідання, в якому розглядалась його заява про скасування аліментів, в задоволенні якої суд відмовив, він закрив її в квартирі та не випускав. 05.10.2022, коли вона вчила уроки з сином, у них з ОСОБА_6 почалась сварка, оскільки останній вимагав у неї встати, бо він прибирає. Вона відмовилась, він її вдарив. Вона звернулась до лікарні, де було зафіксовано наслідки побиття. Все це відбувалось на очах у дітей. Наприкінці серпня, вересня, жовтня 2022 року ОСОБА_6 виганяв її з квартири. Знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, він кричить на неї, виганяє, телефонує вночі. Вона боїться залишатись з ним наодинці, бо він кричить на неї і може побити, погрожує, що виштовхне її з 13 поверху.

Представник заявника адвокат Акопян М.А підтримала заяву та пояснила, що протягом тривалого часу ОСОБА_6 вчиняє відносно заявниці домашнє насильство. Він зламав потерпілій пальці на нозі. Також ОСОБА_6 вчиняє домашнє насильство щодо неповнолітніх дітей, особливо відносно дочки, яка викликала поліцію, коли він бив її матір ОСОБА_3 . В грудні 2022 року після судового засідання, в якому його заяву не було задоволено, він погрожував заявниці, став агресивним. В цей день він кричав і на дочку. Факти домашнього насильства мали місце в присутності дітей. Старша донька хоче жити з матір`ю, бо боїться батька, менша дитина боїться батька, проте в силу віку не може висловити свою думку з цього приводу. ОСОБА_3 боїться проживати з колишнім чоловіком в одній квартирі, він забрав у неї документи, обшукує її речі, постійно погрожує. В жовтні 2022 року він вдарив її. Психічного насильства та агресії відносно заявниці та дітей стало більше. Вона, як представник ОСОБА_3 , не надає згоди на перегляд відеозапису за участю заявниці, бо остання не надавала своєї згоди на здійснення цього запису та доступ до нього іншим особам.

Представник заінтересованої особи адвокат Шульженко Д.Ю. суду пояснив, що є рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Також є судові справи про поділ майна подружжя та визначення місця проживання сина. ОСОБА_3 тривалий час не зверталась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, а тому це звернення є маніпуляцією з її боку. Заявниця поводить себе аморально, у месенджері повідомила ОСОБА_6 про подружні зради. Доказів домашнього насильства заявниця не надала. Сварки між колишнім подружжям дійсно були, проте це не підтверджує факту домашнього насильства. Він, як представник ОСОБА_6 , не надає згоди на прослуховування аудіо запису телефонних розмов за його участю, бо це є таємницею. Електронні докази подані з порушенням встановленого порядку їх подання та не засвідчені електронним підписом, а відтак є недопустимими.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що ОСОБА_3 - це його невістка, з якою він має нормальні стосунки, ОСОБА_6 - це його син. З приводу домашнього насильства йому нічого невідомо. ОСОБА_3 жалілась йому з приводу конфліктів з чоловіком через ревнощі з боку останнього. ОСОБА_3 вживає алкогольні напої. 19.09.2021 він приїздив привітати онука ОСОБА_5 з Днем народження без попередження, ОСОБА_3 була вдома в стані сп`яніння та перекинула торт. Коли вони поїхали разом з онуком, останні в дорозі показав йому свій телефон, на який його матір надіслала відеозапис, де вона порізала повітряні кулі та диван ножом. Він не був свідком подій 29.09.2022 та 05.10.2022. На фото на аркуші 27 справи зображена ОСОБА_3 у нього в будинку. В квітні 2022 року в комендантську годину ОСОБА_3 прийшла до будинку в стані сп`яніння. Йому відомо, що один раз ОСОБА_4 викликала поліцію до себе додому.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_3 - це колишня дружина її рідного брата ОСОБА_6 .. 24.02.2022 брат з усією родиною приїхали до неї проживати. ОСОБА_6 забезпечував родину продуктами харчування, займався дітьми. Скандали у брата з дружиною виникали через питання виховання дітей. ОСОБА_3 палила разом з донькою, це обурювало ОСОБА_6 . ОСОБА_3 вживає алкоголь. 29.08.2022 родина брата повернулась до м. Києва. Про всі події, які відбувались у м. Києві, їй відомо зі слів брата. Чи застосовував ОСОБА_6 домашнє насильство до ОСОБА_3 та дітей їй невідомо. Її брат розлучився з дружиною через вживання останньою алкоголю. 19.09.2021 її брат викликав поліцію, бо ОСОБА_3 побила вдома меблі та посуд. Їй відомо, що ОСОБА_3 вилила на голову її брату тарілку супу. Зі слів брата їй відомо, що одного разу поліцію викликала ОСОБА_4. Їй нічого невідомо щодо подій 29.09.2022 та 05.10.2022.

Свідок ОСОБА_15 на початку свідчень читала їх з телефону, після зауваження суду відклала телефон та пояснила, що живе у сусідньому будинку з родиною ОСОБА_3 . ОСОБА_6 - це її дядько. Одного разу вона забирала ОСОБА_5 до себе на ночівлю, бо ОСОБА_3 з вікна викидала речі. Зі слів ОСОБА_6 він заспокоїв дружину, проте що між ними відбувалось, вона не знає. На День народження ОСОБА_5 ОСОБА_3 перекинула стіл, порізала диван, кульки, лаялась на родичів нецензурною лайкою. У ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були суперечки з приводу виховання дітей. ОСОБА_3 ображала ОСОБА_6 через купівлю нового телефона молодшому сину. 29.09.2022 сталась сварка, про що їй повідомив ОСОБА_6 . Побиття ОСОБА_3 в с. Чаплинці не було.

Вислухавши свідчення свідків, пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_6 та ОСОБА_3 є колишнім подружжям, шлюб, зареєстрований між ними 20.01.2007, був розірваний на підставі рішення суду від 21.10.2022 по справі №752/10938/22.

ОСОБА_6 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які народились під час шлюбу.

02.07.2021 ОСОБА_3 встановлено діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку, що підтверджується копією довідки КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» №9156 від 02.07.2021.

10.10.2021 о 14 год. зафіксовано звернення неповнолітньої ОСОБА_4 , яка викликала поліцію через те, що за адресою: АДРЕСА_1 , батько б`є матір, що підтверджується копією рапорту.

15.11.2021 Голосіївським районним судом міста Києва було закрито справу відносно ОСОБА_6 за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за фактом вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_3 у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (справа №752/21046/21).

22.11.2021 Голосіївським районним судом міста Києва ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за фактом вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_3 (справа №752/25530/21).

05.10.2022 ОСОБА_3 звернулась до Голосіївського УП ГУНП у місті Києві з заявою за фактом побиття її ОСОБА_6 , яка була зареєстрована за №38438.

06.10.2022 ОСОБА_3 встановлено діагноз забій грудної клітини по задній поверхні, що підтверджується копією довідки КНП «Консультативно-діагностичний центр Голосіївського району м. Києва» (травматологічний пункт) №7581 від 06.10.2022.

Заявник, звертаючись до суду з даною заявою, посилалась на те, що колишній чоловік застосовує до неї психічне та фізичне насильство в присутності дітей, а також застосовує психічне насильство щодо неповнолітніх дітей.

Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Пунктом 2 ч.1 ст. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Пунктами 2, 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Згідно з п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» захист прав та інтересів постраждалої дитини, у тому числі звернення до суду, представництво її прав та інтересів у суді, крім батьків та інших законних представників дитини, можуть здійснювати родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, якщо вони не є кривдниками дитини, а також орган опіки та піклування.

В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (передування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_3 має право здійснювати захист прав неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , матір`ю яких вона є.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 є колишнім подружжям, то на них поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

В суді заявниця пояснила, що ОСОБА_6 застосовує до неї фізичне насильство, б`є, зокрема, факт побиття мав місце 05.10.2022, що змусило її звернутись до лікарні. Він застосовує до неї фізичне насильство при дітях.

З урахуванням приписів ст. 96 ЦПК України суд не бере до уваги паперову копію електронного доказу (переписку подружжя між собою у телефонному додатку), оригінал цього електронного доказу не був поданий, а при цьому представник заінтересованої особи заперечував дійсність цих доказів, а сторона заявниці не звернулась до суду з клопотанням про огляд в судовому засіданні оригіналу.

Судом під час розгляду справи не досліджувались аудіозапис телефонної розмови колишнього подружжя, який надала заявниця, оскільки представник заінтересованої особи заперечував проти їх прослуховування, посилаючись на таємницю телефонних розмов, яка захищається законом.

Також судом не досліджувався відеозапис щодо подій за участю заявниці, наданих стороною заінтересованої особи, оскільки заявниця не давала згоди на зйомку себе та перегляд цього відеозапису.

Водночас суд не приймає як докази письмові пояснення ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , акти опитувань ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , заяву ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 були допитані як свідки, а інші особи як свідки не допитувались, не попереджались про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Щодо свідчень свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 суд критично оцінює їх свідчення, зважаючи на те, що вони є близькими родичами ОСОБА_6 , стосовно якого заявлено вимогу про видачу обмежувального припису. Жоден зі свідків не був присутнім особисто під час побиття ОСОБА_3 її колишнім чоловіком або безпосередньо під час сварок подружжя. Свідчення щодо подій, які мали місце в вересні 2021 року на святкуванні Дня народження сина заявниці, на якому вона вчинила сварку, не стосуються предмету доказування у цій справі. Деякі відомості життя та взаємних стосунків колишнього подружжя свідкам відомі зі слів ОСОБА_6 проте ці свідчення суд не приймає як докази, оскільки відповідно до приписів ст.90 ЦПК України показання з чужих слів не можуть бути допустимим доказом.

Крім того, свідок ОСОБА_20 спочатку читала свідчення з телефону і лише після зауваження суду почала давати пояснення, не підглядаючи в нотатки. Також вона, повідомляючи про «нібито факти приєднання фактів побиття Ірини до матеріалів справи» відмовилась пояснити, звідки їй відомо про ці факти і з якого джерела, а тому за приписами ст.90 ЦПК України ці свідчення не є доказами.

Оцінюючи свідчення свідка ОСОБА_8 , який підтвердив, що на фото на аркуші 27 справи зображена ОСОБА_3 у нього в будинку, у сукупності з поясненнями заявниці, суд вважає, що цей факт побиття її чоловіком є підтвердженим.

Аналізуючи пояснення заявниці та надані докази по справі, суд вважає доведеними факти побиття заявниці ОСОБА_6 05.10.2022 та 10.10.2021, які знайшли своє підтвердження в суді медичною довідкою №7581 від 06.10.2022 та копією рапорту від 10.10.2021 №55724, копією постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 22.11.2021 по справі №752/25530/21, фотографіями, частково свідченнями свідка ОСОБА_8 .

При цьому знайшла своє підтвердження та обставина, що таке домашнє насильство з боку ОСОБА_6 по відношенню до заявниці мало місце в присутності неповнолітніх дітей, при цьому старша дитина через побиття матері батьком викликала поліцію, щоб припинити такі дії з його боку.

Суд вважає, що наявність постанов про притягнення заявниці до адміністративної відповідальності за фактами спричинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_6 не спростовуюсь вищезазначених висновків суду, враховуючи наявність постійних конфліктів між подружжям, що підтвердив представник заінтересованої особи. Суд вважає, що в цих випадках ОСОБА_6 мав можливість звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, проте наявність фактів притягнення заявниці до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП не спростовує того, що відносно неї чоловіком також вчинялось домашнє насильство.

Аналізуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що в суді знайшло підтвердження вчинення кривдником ОСОБА_6 дій відносно ОСОБА_3 та неповнолітніх дітей, які у розумінні вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є домашнім насильством.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис шляхом встановлення заборон, про які просить заявниця.

З огляду на викладене заява підлягає повному задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст.2-4, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_6 на строк 6 місяців, яким:

- заборонити ОСОБА_6 перебувати в місці спільного проживання ОСОБА_3 та неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_6 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 та неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Допустити негайне виконання рішення.

Копію рішення негайно надіслати заінтересованій особі ОСОБА_6 .

Повідомити Голосіївське управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві про видачу обмежувального припису для взяття ОСОБА_6 на профілактичний облік за місцем його перебування.

Повідомити Голосіївську районну в місті Києві державну адміністрацію про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_6 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник заявника: адвокат Акопян Марія Анатоліївна, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник заінтересованої особи: адвокат Шульженко Денис Юрійович, місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, місцезнаходження: м. Київ, пр-т Голосіївський, буд.42, .

Повний текст рішення складений 02.01.2023.

Суддя Ж. І. Кордюкова