Справа №524/2412/21
Провадження №2/524/144/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , представника відповідача - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позов обґрунтовано тим, 14.05.2011 сторони зареєстрували шлюб. Шлюбні відносини вони припинили з листопада 2020 року через різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Відновлення сімейних відносин позивач вважає неможливим. Домовленості щодо розподілу спільно нажитого майна вони з відповідачем не досягли.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала, однак просила врахувати, що шлюбні відносини припинені з червня 2018 року. Зазначила, що частина майна, яке позивач просить поділити є подарунками на свята. Вказала, що проти розподілу коштів на рахунку вона заперечує, оскільки кошти є її особистою власністю.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ, КЛОПОТАННЯ

Ухвалою суду від 06.07.2021 було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 06.07.2021 судом було призначено товарознавчу експертизу.

19 01.2022 постановлено ухвалу про витребування від АТ "Укрексімбанк" відомостей про стан рахунків ОСОБА_4 .

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

14.05.2011 сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим Центральним відділом ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №257.

Шлюбні відносини ОСОБА_1 і ОСОБА_4 припинили, відновити їх не бажають.

Сторонами не заперечувалось, що за час шлюбу ними було набуто таке рухоме майно: 1) телевізор Elenberg E39Q2510A; 2) монітор Hewlett-Packard HP x22LED; 3) принтер Canon G2411; 4) персональний комп`ютер w9303; 5) ноутбук HP Compaq CQ58-329ER; 6) морозильна камера Beko FS 225300; 7) плита Hansa FCMS58228; 8) пилосос LG VK69164N.

23.01.2020 між АТ "Укрексімбанк" та ОСОБА_4 було укладено договір банківського вкладу «Класичний строковий» №280714. На підставі вказаного договору банком було відкрито депозитний рахунок. Сума первинного розміру вкладу становила 4835,24 дол.США. Вказані обставини підтверджуються копією договору.

25.06.2021 відкриті на підставі вказаного договору рахунки були закриті, що підтверджується випискою по рахункам(а.с.129-132).

НОРМИ ПРАВА

В ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 110, ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3 ч.1 ст.57, ст.60 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В ст.70, ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23, 25, 30 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК 2947-14 щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК 435-15, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).

ОЦІНКА СУДУ

Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам. Крім того, суд приймає до уваги те, що жодна із сторін не заявила клопотання про надання строку для примирення.

У зв`язку із викладеним, приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для розірвання шлюбу за ініціативою одного з подружжя.

Отже, суд задовольняє вимогу позивача про розірвання шлюбу.

Щодо вимог позивача про поділ майна подружжя.

Конструкція статті 60 СК України, свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована, а один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі, в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Суд враховує те, що сторонами не заперечувався обсяг майна, набутого за час шлюбу.

Суд приймає до уваги посилання відповідача на те, що телевізор, монітор, принтер та пилосос є подарунками відповідачу. Однак, суд відзначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Отже, за відсутності договору дарування та приймаючи до уваги заперечення сторін, суд не може констатувати що телевізор, монітор, принтер та пилосос є особистою власністю відповідача.

У зв`язку із наведеним суд вважає, що вказане майно підлягає розподілу.

Відтак, враховуючи те, що відповідачем не було подано свій варіант розподілу майна, суд вважає за можливе розподілити майно в порядку, визначеному позивачем, а саме виділи позивачу на суму 15000 грн:

-телевізор Elenberg E39Q2510A вартістю 4000 грн;

-монітор Hewlett-Packard HP x22LED вартістю 1700 грн;

-Принтер Canon G2411 вартістю 3800 грн;

-персональний комп`ютер w9303 вартістю 5500 грн;

а відповідачу виділити на суму 16270 грн:

-Ноутбук HP Compaq CQ58-329ER вартістю 4500 грн;

-Морозильну камеру Beko FS 225300 вартістю 4000 грн;

-плиту Hansa FCMS58228 вартістю 6800;

-Пилосос LG VK69164N вартістю 970 грн.

Щодо вимог позивача про визнання вкладу спільною сумісною власністю подружжя.

Суд приймає до уваги, що критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Враховуючи те, що договір банківського вкладу було укладено за час перебування сторін у шлюбі, суд вважає, що вклад відповідає першому критерію, що дозволяє надати майну статус спільної сумісної власності.

Судом враховано заперечення відповідача щодо належності рахунку до спільної сумісної власності. Разом із тим, суд вважає, що відповідачем не було надано належних та достатніх доказів, які б підтверджували те, що кошти в сумі 4835,24 дол.США є її особистою власністю. Подані відповідачем довідки про обороти по рахунках підтверджуються наявність у відповідача коштів в сумі 1025,87 дол.США в 2008-2009 роках, однак спірний договір було укладено 23.01.2020 на суму 4835,24 дол.США.

Наведені обставини свідчать про те, що банківський вклад на суму 4835,24 дол.США також відповідає і 2 критерію, а отже може бути поділений між подружжям.

Разом із тим, суд враховує те, що банківський рахунок було закрито під час перебування сторін у шлюбі, а доказів, які б підтверджували точний час припинення шлюбних відносин, а також те, що кошти були витрачені не на потреби сім`ї суду надано не було. У зв`язку із наведеним, суд відмовляє у задоволенні вимог позивача щодо визнання за ним права власності на кошти в сумі 2417,62 дол.США.

Відтак, суд частково задовольняє вимоги позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1720,05 грн (908 грн + 812,05 грн(1624,10 грн/2).

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, ст. 58, 60, 70, 71, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Розірвати шлюб, зареєстрований 14.05.2011 Центральним відділом ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №257 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_4 залишити - ОСОБА_4 .

В порядку поділу майна подружжя виділити ОСОБА_1 : телевізор Elenberg E39Q2510A вартістю 4000 грн; монітор Hewlett-Packard HP x22LED вартістю 1700 грн; Принтер Canon G2411 вартістю 3800 грн; персональний комп`ютер w9303 вартістю 5500 грн.

В порядку поділу майна подружжя виділити ОСОБА_4 : Ноутбук HP Compaq CQ58-329ER вартістю 4500 грн; Морозильну камеру Beko FS 225300 вартістю 4000 грн; плиту Hansa FCMS58228 вартістю 6800; Пилосос LG VK69164N вартістю 970 грн.

В задоволені вимог про визнання права власності на кошти в сумі 2417,62 дол.США - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 1720,05 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.05.2022

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ