Номер провадження: 22-ц/813/7468/22
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_4 ,

треті особи - Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський», Одеська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2022 року у складі судді Бондар В.Я.,

в с т а н о в и в:

У червні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , треті особи КП «ЖКС «Фонтанський», Одеська міська рада, про усунення перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу (знесення) всіх перешкод (стіни, двері та інше) в забудованому проході (арці) № 1 житлового будинку АДРЕСА_2 та збільшити ширину проходу до нормованої ширини у коридорі загального користування (сходова клітина) XI у 2-й парадній на 1-му поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 шляхом демонтажу (знесення) всіх перешкод (стіни, двері та інше) за рахунок ОСОБА_4 або з компенсацією з неї відповідних витрат особі, яка їх понесла; зобов`язати ОСОБА_4 не чинити перешкод під час демонтажу (знесення) всіх перешкод в забудованому проході (арці) та збільшенні ширини проходу; визнати недійсним Свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 10.05.2007, яке видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі, як і відповідач, є власниками квартир у будинку АДРЕСА_2 , які розміщені в одній сходовій клітині. Відповідач без будь-яких дозвільних документів провела реконструкцію своєї кватири АДРЕСА_3 , добудувала стіни та окремий вихід зі своєї квартири на провулок Сільськогосподарський шляхом захоплення проходу (арки) та коридору загального користування (сходову клітину) в житловому будинку АДРЕСА_2 . Такі дії відповідача, на думку позивачів, створюють перешкоди на шляхах евакуації, в тому числі звужують їх ширину до 0.85 метрів та збільшують довжину з 8-ми до 40-ка метрів, що є порушенням вимог нормативно-правових актів в частині пожежної безпеки та забезпечення евакуації людей на випадок виникнення пожежі. Особисто ОСОБА_1 позбавлений можливості виходу зі своєї квартири через сходову клітину та арку безпосередньо на провулок Сільськогосподарський, які є місцями загального користування всіх співвласників житлового будинку, через реконструкцію ОСОБА_4 своєї квартири АДРЕСА_3 . До того ж, за наявними даними ОСОБА_4 не зверталася до уповноважених органів для отримання дозволу на виготовлення проекту реконструкції квартири АДРЕСА_3 .

05.08.2021 до суду надійшла заява про зміну предмету позову, в якій позивачі просили: визнати недійсним свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 10.05.2007, яке видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 ; припинити право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 та яке перебуває у її власності на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 10.05.2007, яке видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прохід (арку) № 1 житлового будинку АДРЕСА_2 (відповідно до малюнку № 4 (прохід (арка) №1) на сторінці 13 висновку судового експерта ОСОБА_6. № ED-2401-1-1515.20 від 29.05.2020), який також позначений в технічному паспорті ОСОБА_4 від 08.05.2006, який виготовлений КП «ОМБТІ та РОН», приміщенням 11 площею 21.1 кв. м. та прохід у коридорі загального користування (сходова клітина) XI у 2-й парадній на 1-му поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 ; демонтувати (знести) всі перешкоди (стіни, двері та інше) в забудованому проході (арці) № 1 житлового будинку АДРЕСА_2 (відповідно до малюнку № 4 (прохід (арка) №1) на сторінці 13 висновку судового експерта ОСОБА_6. № ED-2401-1-1515.20 від 29.05.2020) та збільшити ширину проходу до нормованої ширини у коридорі загального користування (сходова клітина) XI у 2-й парадній на 1-му поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 шляхом демонтажу (знесення) всіх перешкод (стіни, двері та інше) (відповідно до малюнку № 4 (сходова клітина XI) на сторінці 13 висновку судового експерта ОСОБА_6. № ED-2401-1-1515.20 від 29.05.2020) за рахунок ОСОБА_4 або з компенсацією з неї відповідних витрат особі, яка їх понесла; вирішити питання щодо розподіл судових витрат.

07.06.2022 до суду від представника відповідача надійшла заява про застосування позовної давності у зв`язку з тим, що спірна реконструкція була проведена в 2007 році, про що позивачам було відомо.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2022 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_5 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 . Визнати недійсним свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 10.05.2007, яке видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 ; припинити право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 та яке перебуває у її власності на підставі Свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 10.05.2007, яке видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради; демонтувати (знести) всі перешкоди (стіни, двері та інше) в забудованому проході (арці) № 1 житлового будинку АДРЕСА_2 (відповідно до малюнку № 4 (прохід (арка) №1) на сторінці 13 висновку судового експерта ОСОБА_6. № ED-2401-1-1515.20 від 29.05.2020) та збільшити ширину проходу до нормованої ширини у коридорі загального користування (сходова клітина) XI у 2-й парадній на 1-му поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 шляхом демонтажу (знесення) всіх перешкод (стіни, двері та інше) (відповідно до малюнку № 4 (сходова клітина XI) на сторінці 13 висновку судового експерта ОСОБА_6. № ED-2401-1-1515.20 від 29.05.2020) за рахунок ОСОБА_4 або з компенсацією з неї відповідних витрат особі, яка їх понесла.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові ОСОБА_2 є незаконним, невмотивованим, безпідставним та таким, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків, які викладені у рішенні суду, обставинам справи, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та постановлення нового рішення про задоволення позовної заяви в повному обсязі. Крім цього, вказує, що всі співвласники квартир, які знаходиться в житловому будинку АДРЕСА_2 є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, а саме колишньої проходу (арки) та проходу в коридорі загального користування. Тобто, відповідач ОСОБА_4 захопила спільне сумісне майно всіх власників квартири в будинку шляхом проведення реконструкції та приєднання проходу (арки) і проходу в коридорі до площі своєї квартири. Наявність відповідного факту захоплення вже достатньо для порушення законних прав позивача по справі та апелянта. Однак, суд першої інстанції відповідних обставин не врахував, а висновки суду викладені в рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення та постановлення нового рішення про задоволення позовної заяви в повному обсязі. Таким чином, позивачка вірно та ефективно вибрала спосіб захисту своїх порушених прав (щодо наявності порушеного права, а саме захоплення відповідачкою спільного майна спір відсутній, навіть відповідачі визнають такі обставини), однак суд першої інстанції відповідних обставин не врахував, а висновки суду викладені в рішенні не відповідають фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції протирічить сам собі посилаюсь на постанову Верховного Суду від 10.02.2021 по справі № 463/2181/17 де вказано протилежне, що є підставою відповідно до ст. 376 ЦПК України для скасування рішення Приморського районного суду м, Одеси від 07.06.2022 та постановлення нового рішення про задоволення позовної заяви в повному обсязі.

19.12.2022 від представника відповідача надійшли письмові пояснення, в яких остання заперечувала проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просила суд залишити її без задоволення, а апеляційну скаргу без змін.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання 20.12.2022 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта та представника відповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Враховуючи, що рішення позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не оскаржується, оскаржуване рішення переглядається в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_5 , що підтверджується інформаційною довідкою №256578012 від 14.05.2021.

Згідно з договорами купівлі-продажу від 01.08.2005 №15602 та №15601 ОСОБА_4 набула право власності на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 .

Розпорядженням Приморської районної адміністрації №2321 від 19.06.2006 призначено державну приймальну комісію про прийняття в експлуатацію закінченого реконструкцією об`єктів квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 , з об`єднанням в одну самостійну квартиру.

Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 30.03.2007 було затверджено прийняття в експлуатацію квартири, утвореної внаслідок реконструкції квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 .

Вказаний акт підписаний, у тому числі, представником органу державного пожежного нагляду.

10.05.2007 Виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації №658 від 04.04.2007 ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

З технічного паспорта № НОМЕР_2 , виготовленого 18.05.2006 та перевіреного КП «ОМБТІ та РОН» 29.02.2008 вбачається, що спірний арочний прохід до внутрішнього двору, є, відповідно, підсобним приміщення площею 21.1 м.кв., та входить до складу квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_4 на праві власності та побудована в наслідок узгодженої реконструкції квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 .

Відповідно до листа Державного департаменту пожежної безпеки №36/4/х-374 від 13.10.2009 органами державного пожежного нагляду Одеської обл. 26.06.2006 за №793 ОСОБА_4 погоджено проектне рішення. У листі зазначено, що орган державного пожежного нагляду повідомлений про розпорядження Приморської районної адміністрації 658 від 04.04.2007 на підставі якого 10.05.2007 Виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 . Додатково в листі зазначено, що при погодженні технічного заключення порушення протипожежних вимог будівельних норм не виявлено.

Головним управлінням МНС України в Одеській області перевіркою з виходом на місце встановлено, що вхід у двір трьох поверхового житлового будинку АДРЕСА_2 здійснювався через два арочних проїзди, розташованих один від другого на відстані 17 метрів з габаритами 2.7х4 метри, архітектурне рішення яких не дає можливості для проїзду пожежної техніки, а також малогабаритних автомобілів у зв`язку з неможливістю проведення маневрування у внутрішньому дворі за рахунок малої площі.

Такі ж дані зазначені у листі Управління з питань наглядово-профілактичної діяльності УМНС України в Одеській області №ш-185/12-3 від 12.10.2007.

З викладеного слідує, що проведена до 2007 року реконструкція квартир із перекриттям 2-го в`їзду (проходу) до внутрішнього двору вчинена без порушення протипожежних вимог та будівельних норм.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що здійснена відповідачем реконструкція із перекриттям 2-го в`їзду до внутрішнього двору будинку не може створювати апелянту перешкоди в користуванні належної їй квартири у цьому будинку, відтак доводи апелянта в цій частині не можуть бути прийняті судом.

Враховуючи, що квартира АДРЕСА_3 , до складу якої входить приміщення площею 21,1 кв.м., розташоване у колишньому проході арки та коридор 5,5 кв.м., прийнято в експлуатацію та право власності на неї зареєстровано у встановленому законом порядку, не є самочинним будівництвом, тому вимога про зобов`язання відповідача здійснити перебудову шляхом демонтажу та збільшення проходу є безпідставною.

Встановлено судом, що прохід арки та коридор видозмінилися і припинили існування, отже, майнові інтереси апелянта не можуть бути захищені шляхом задоволення віндикаційного позову.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18) зробила висновок про те, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.?

Враховуючи вищеозначені висновки Верховного Суду суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову про визнання недійсним свідоцтва про право власності відповідача та припинення її права власності.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи.

Доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом, відтак підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, припинення права власності, витребування майна та демонтування (знесення) перешкод залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 06.01.2023.

Головуючий:

Судді: