У Х В А Л А

22.11.2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Бедьо В.І.

за участі секретаря судових засідань Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву представника позивача - адвоката Козакової М.В. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого виступає адвокат Козакова М.В. до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи Головне управління Держегокадастру у Закарпатській області, Інженер-землевпорядник Жоффчак Василь Васильович про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновленні порушеного права шляхом визнання недійсним та скасування рішення Ужгородської міської ради та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться зазначена цивільна справа.

Суд констатує, що разом з позовом представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер № 211010000:31:001:0127 в межах, які існували та існують з моменту її державної реєстрації 26.05.2009 року. Подану заяву обґрунтовує тим, що на день до суду з даним позовом між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 існує земельний спір, який виник внаслідок прийняття земельною комісією виконкому Ужгородської міської ради незаконного рішення, яким відповідачу ОСОБА_2 погоджено нові межі за рахунок зменшення площі ділянки позивача, правомірність яких позивач і оскаржує. Також акцентує увагу на тому, що у його відсутності відповідач здійснив проникнення на ділянку позивача без його відома і почав проводити на цій ділянці будівельні роботи з влаштування бетонних фундаментів для металічних опор огорожі, що слугувало підставою для звернення з цього приводу в органи поліції. Відтак існує ризик повторних самовільних дій відповідача на території належної позивачу ділянки.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як розяснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірими із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

За ч. 1, ч. 6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), а про вжиття забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходу, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання, або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів суд вважає, що заява про забезпечення позову, як обґрунтована, підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що між сторонами виник спір щодо права власності на вказане у позові нерухоме майно, позивач надав в якості доказу заяву, в якій звертається до правоохоронних органів сприводу самовільного здійснення відповідачем ОСОБА_2 будівельних робіт на належній ОСОБА_3 ділянці, відтак існує ризик повторення аналогічних дій з боку позивача, тому суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову є підставною.

При вирішенні заявленого клопотання суд виходить із того, що у випадку підставності позовних вимог, можуть виникнути об`єктивні перешкоди у виконанні рішення суду, якщо відповідач протягом судового розгляду вчинить будь-які будівельні роботи на належній позивачу ділянці, усунення яких вимагатиме додаткових зусиль з боку позивача.

Таким чином, з метою охорони матеріально-правових інтересів, які представляє позивач та виключення можливості невиконання рішення суду за результатами судового розгляду даної справи, заяву слід задовольнити.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст.ст. 149-154, 157, 258-261, 352-355 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача - адвоката Козакової М.В. про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у даній цивільній справі шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер № :31:001:0127 в межах, які існували та існують з моменту її державної реєстрації 26.05.2009 року.

Стягувач : ОСОБА_1 - адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 - адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Копію ухвали суду для виконання направити до МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, 88000, ЗАКАРПАТСЬКА область, місто УЖГОРОД, вулиця ЗАНЬКОВЕЦЬКОЇ, будинок 10.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали судуякщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду Закарпатської області, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В.І. Бедьо