Номер провадження: 22-ц/813/4829/22
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Цюри Т.В.,

суддів Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Мілєвої М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Громадської організації «Водно-моторне спортивне-оздоровче товариство рибалок-любителів» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивне-оздоровче товариство рибалок-любителів» про визнання незаконним та скасування рішення та наказу про звільнення, поновлення на роботі стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до Громадської організації «Водно-моторне спортивне-оздоровче товариство рибалок-любителів» про визнання незаконним та скасування рішення та наказу про звільнення, поновлення на роботі стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с.1-3).

24 вересня 2021 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позовні вимоги ОСОБА_1 до громадської організації «Водно-моторне спортивне-оздоровче товариство рибалок-любителів» про визнання незаконним та скасування рішення та наказу про звільнення, поновлення на роботі стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнано незаконним та скасовано Рішення Ради громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» від 18.11.2020 року про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника причалу №114 «Бугово» громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» та наказ виконуючого обов`язки директора громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» Грішка Сергія Валерійовича №59/1 від 18.11.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника причалу №114 «Бугово» громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» .

Поновлено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) на посаді начальника причалу №114 «Бугово» громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» із дати звільнення, 18 листопада 2020 року.

Стягнуто із громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» (, місцезнаходження м. Одеса, вул. М. Арнаутська, буд. 111) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи із 18 листопада 2020 року по 24.09.2021 року (по день ухвалення рішення суду) у розмірі 86 684,61 грн. (вісімдесят шість тисяч шістсот вісімдесят чотири гривень 61 копійок).

Допущено негайне виконання рішень в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, у сумі 8750 грн..

Стягнуто із громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» (, місцезнаходження м. Одеса, вул. М. Арнаутська, буд. 111) на користь держави судовий збір у розмірі 908, 00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) (а.с.123-127).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Громадська організація «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» звернулась із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.09.2021 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (а.с.136-143).

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про судове засідання призначене на 22.12.2022 року учасники справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками секретаря судового засідання про доставку електронних листів на електронні адреси учасників справи та відповіддю адвокату Скіндеру В.Б. на його запити.

Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від сторін до суду не надходило.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, ненадання жодних доказів щодо існування підстав для відкладення розгляду справи, ненадання заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам , з огляду на таке.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, як на правову підставу звільнення позивачки відповідач послався на постанову Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року у справі №522/10139/17, не зазначивши норму закону, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення та наказу про звільнення, поновлення на роботі стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, вважає вказані висновки суду першої інстанції такими, що не повністю відповідають обставинам справи з огляду на наступне.

Так, відповідно матеріалів справи, в 2011 році позивач призначена на посаду начальника причалу № 114 «Бугово» ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів».

Рішенням Ради ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» від 15 квітня 2014 року її було звільнено з посади за одноразове грубе порушення трудових обов`язків.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23лютого 2015 року в справі№522/6832/14-ц її поновлено на роботі на посаді начальника причалу. На підставі рішення суду громадською організацією видано наказ від 24 лютого 2015 року № 8 про поновлення її на роботі та, відповідно, в цей же день видано наказ № 9 про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника причалу за пунктом 6 частини першої статті 40 КЗпП України (у зв`язку поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 березня 2015 року в справі № 501/899/15-ц ОСОБА_3 поновлено на роботі, у зв`язку з чим 24 березня 2015 року видано наказ № 15 про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника причалу за п.6 ч.1ст.40 КЗпП України (у зв`язку з поновленням на роботі ОСОБА_3 ). З наказом від 24 березня 2015 року № 15 про її звільнення ознайомлена 20 квітня 2015 року.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18 квітня 2019 року, з урахуванням ухвал Приморського районного суду м.Одеси від 22 та 25 квітня 2019 року про виправлення описки, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» від 24 березня 2015 року № 15 про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника причалу.

Поновлено ОСОБА_4 на роботі на посаді начальника причалу № 114 «Бугово» ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» та допущено негайне виконання рішенням .

На виконання рішення в.о. директора громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» №9 від 23.04.2019р. Лефі було допущено до роботи на посаді начальника причалу №114 «Бугово» ГО «ВМСОТРЛ».

З 23.04.2019р. по 11.07.2019р. позивачка працювала на посаді, та наказом директора №11 від 11.07.2019р. зупинено дію наказу №9 від 23.04.2019р. про допуск до роботи, у зв`язку з чим з 12.07.2019р. по теперішній час позивачка не працює.

Згідно постанови Одеського апеляційного суду від 06.02.2020р. (справа №522/10139/17) було скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2019 року про поновлення ОСОБА_4 на роботі. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», за участю третьої особи ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі відмовлено.

Рішенням ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» ОСОБА_4 було звільнено з посади на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року у справі №522/10139/17.

Згідно наказу в.о. директора громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» звільнено ОСОБА_1 з посади начальника причалу №114 «Бугово» 18 листопада 2020 року на підставі рішення Ради громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» від 18.11.2020р. та постанови Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року у справі №522/10139/17. Зазначений наказ позивачка отримала цього ж дня.

Постановою Верховного Суду від 07 квітня 2021р. постанову Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції через те, що справу розглянуто за відсутності ОСОБА_4 , яка не була повідомлена неналежним чином .

З урахуванням зазначених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визнання незаконними та скасування Рішення Ради громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» від 18.11.2020 року про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника причалу №114 «Бугово» громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» та наказу виконуючого обов`язки директора громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» ОСОБА_6 №59/1 від 18.11.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника причалу №114 «Бугово» громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», оскільки, як на підставу звільнення позивачки відповідач послався на постанову Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року, а не на норми КЗпП.

Крім того, колегія суддів зазначає, що зазначені рішення та наказ, які оскаржуються позивачем винесені безпідставно, оскільки був і є чинним наказ від 24 березня 2015 року № 15 про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника причалу за п.6 ч.1ст.40 КЗпП України, оскільки ОСОБА_4 було поновлено на посаді на підставі рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18 квітня 2019 року, яке в подальшому згідно постанови Одеського апеляційного суду від 06.02.2020р. було скасовано.

Більш того, згідно постанови Одеського апеляційного суду від 23.09.2022 року ( ухваленої до оскаржуваного рішення по справі ) апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2019 року скасовано.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», третя особа: ОСОБА_5 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі.

Також, слід наголосити, що вказана постанова набрала законної сили з дня її прийняття, тобто з 23 вересня 2021 року.

Як неодноразово наголошувалось Верховним Судом, факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ.

Слід наголосити на тому, що Конституцією України визначено принцип обов`язковості судових рішень. Відповідно до вказано принципу судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм права, колегія суддів приходить до висновку, що, оскільки є чинним наказ від 24 березня 2015 року № 15 про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника причалу за п.6 ч.1ст.40 КЗпП України, що встановлено судовими рішеннями по справі, то відсутні були у відповідача підстави для її звільнення повторно, отже, відповідно і відсутні підстави для поновлення ОСОБА_4 на роботі та стягненні на її користь середнього заробітку.

Виходячи із викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Тому, апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та прийняти постанову про відмову в задоволенні в цій частині позовної заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Водно-моторне спортивне-оздоровче товариство рибалок-любителів» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу- скасувати.

Прийняти в цій частині постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивне-оздоровче товариство рибалок-любителів» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 22.12.2022 року.

Головуючий суддя Цюра Т.В.

Судді: Гірняк Л.А.

Сегеда С.М.