Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/144/22
Єдиний унікальний №733/166/22
Рішення

Іменем України

06 червня 2022 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна та Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

установив:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те що 29 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинений виконавчий напис (реєстровий номер 31172) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ум Факторинг» заборгованості за період з 17.02.2021 року по 27.06.2021 року на загальну суму 12 404,00 грн, на підставі якого постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 16 лютого 2022 року було відкрито виконавче провадження № 68674959 з примусового виконання виконавчого напису № 31172. Оскільки, станом на день вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення згідно кредитного договору, що вчинений не в нотаріальній формі, при цьому нотаріус не переконався у безспірності боргу по кредитному договору № 1583140, тому позивачем подано до суду позов про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 29 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ум Факторинг» заборгованості в розмірі 12 404,00 грн.

Ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2022 відкрито провадження у справі та прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 40).

За клопотанням позивача (а.с. 23-25), ухвалою судді від 21 лютого 2022 року витребувано від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни належним чином завірені матеріали вчинення виконавчого напису № 31172 від 29.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» боргу в сумі 12 404,00 грн. (а.с. 41-42).

На підставі заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (а.с. 28-33), ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2022 року зупинено стягнення за виконавчим написом від 29 грудня 2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УМ Факторинг» заборгованості в розмірі 12 404,00 грн, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. 16 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження № 68674959 (а.с. 43-45).

Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Позивач у судове засідання не з`явився, який письмово у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача ТОВ «УМ Факторинг» у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, при цьому надав заяву про визнання позову.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу в Чернігівській області Коваль В.О. у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. у судове засідання також не з`явилася.

За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 29 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинений виконавчий напис (реєстровий номер 31172) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ум Факторинг» заборгованості на загальну суму 12 404,00 грн, на підставі кредитного договору № 1583140 від 17 лютого 2021 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Лінеура Україна», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Ум Факторинг» на підставі Договору факторингу № 1 від 20 жовтня 2021 року (а.с. 20).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 16 лютого 2022 року, за зазначеним вище виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., відкрито виконавче провадження № 68674959 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВ «Ум Факторинг» заборгованості в розмірі 12 404,00 грн (а.с. 21-22).

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1.1, 3.1, 3.2 розділу 2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно з пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Разом із тим, суд звертає увагу, що на сьогодні є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою визнано незаконною та не чинною постанову КМ України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, пунктів 1, 2 , зокрема, скасовано на наступні норми:

п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині а після слів заставлене майно доповнити словами (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) ;

доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту:

1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу .

п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:

Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту:

Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Зобов`язано КМ України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною постанови КМ України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17 зазначається, що в зв`язку з визнанням судом не чинною Постанови Кабінету Міністрів України N 662 від 26 листопада 2014 року до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172.

Таким чином, зважаючи на визнання незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", на момент виникнення спірних відносин, зокрема, в момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за 31172, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УМ Факторинг» заборгованості за кредитним договором № 1583140 від 17 лютого 2021 року, укладеного між ТОВ «УМ Факторинг» та ОСОБА_1 , обов`язковою підставою для здійснення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальне посвідчення такого договору.

Разом із тим копії кредитного договору № 1583140 від 17 лютого 2021 року, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , суду не надано, тому останній вирішуючи спір з підстав відсутності нотаріального засвідчення даного договору враховує вимоги ст. 12, 13, 76, 81, 89 ЦПК України.

За таких підстав, суд вважає, що станом на час вчинення вказаного виконавчого напису відповідні положення вказаного пункту Переліку № 1172, що регулювали стягнення заборгованості за кредитними договорами на підставі виконавчих написів нотаріусів, не були чинними, а тому нотаріус не мав правових підстав посилатись на них в обґрунтування вчинення виконавчого напису, що є грубим порушенням порядку вчинення виконавчого напису на борговому документі.

Суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже відповідне право стягувача про захист якого він звернувся до нотаріуса повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України Про нотаріат ). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України « Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц.

Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача, відповідно до положень ст. 76-81 ЦПК України, не було надано суду, належних і допустимих доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сазоновій О.М. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором.

Враховуючи те, що приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд установив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так як відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а позивач просить стягнути з нього судовий збір, тому суд вважає необхідним повернути останньому з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме 496,20 грн від 992,40 грн, який був сплачений ОСОБА_1 17.02.2022 року в АТ «Райфайзен банк Аваль» у м. Києві (№ 0262 Іванківське відділення) по квитанції № N1DTP3929M (а.с. 15), при цьому суму судового збору у розмірі 496,20 грн необхідно стягнути з відповідача на користь позивача та 248,10 грн - за подання заяви про забезпечення позову, який був сплачений ОСОБА_1 17.02.2022 року в АТ «Райфайзен банк Аваль» у м. Києві (№ 0262 Іванківське відділення) по квитанції № N1DTP3970M (а.с. 38), при цьому суму судового збору у розмірі 248,10 грн необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 142, 247, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна та Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною (реєстровий номер 31172) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» заборгованості за період з 17.02.2021 року по 27.06.2021 року на загальну суму 12 404,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 744 (сімсот сорок чотири) гривні 30 коп.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби в Ічнянському районі повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп, сплаченого ним 17 лютого 2022 року в АТ «Райфайзен банк аваль» (№ 0262 Іванківське відділення) по квитанції № N1DTP3929M та 248 (двісті сорок вісім) гривень 10 коп судового збору, сплаченого ним 17 лютого 2022 року в АТ «Райфайзен банк Аваль» у м. Києві (№ 0262 Іванківське відділення) по квитанції № N1DTP3970M.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», місце розташування: вул. Ризька, 73-Г, оф. 7/1, м. Київ, .

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, місце перебування: проспект Перемоги, 139, офіс 208, м. Чернігів.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, місце перебування: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 06 червня 2022 року.

Головуючий суддя В.М.Овчарик