ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/949/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарях Куцолабській І.А., Осадчуку С.В., Дерій А.С.,

учасники справи не з`явилися,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач ОСОБА_1 ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач ОСОБА_2 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . Разом із нею, співвласниками цієї квартири є її чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5 . Відповідач ОСОБА_2 є колишньою невісткою та зареєстрована у вказаній квартирі, однак з 2013 року за вказаною адресою не проживає, комунальні послуги не сплачує, витрати на утримання квартири не несе. Позивач вимушена сплачувати за неї комунальні послуги, а тому дії відповідача порушують права позивача як власника квартири. У своїх позовних вимогах позивач просила суд визнати відповідача ОСОБА_2 , зареєстровану за вказаною вище адресою, такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.10.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

У подальшому, від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 надійшли пояснення, в яких останні позов підтримали, не заперечували проти визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , просили розглядати справу без їх участі.

21.11.2021 від представника третьої особи - Дарницької районної в м. Києві державної адміністрація надійшли письмові пояснення, в яких представник просила ухвалити рішення відповідно до закону.

06.12.2021 від представника позивача - адвоката Яковенко К.С. надійшло до суду клопотання про стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат, пов`язаних із розглядом справи у розмірі 700, 00 грн.

06.12.2021, 11.01.2022, 23.09.2022 та 09.11.2022 від представника позивача надійшли клопотання про долучення доказів у справі.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, остання надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, розгляд даної справи проводити за її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не надіслала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками, повістки про виклик до суду, які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній ».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору до суду не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки позивач не заперечував проти вирішення справи саме таким чином.

Зважаючи на неявку усіх учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось.

Допитавши свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про права власності на житло 1998 року, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до витягу Реєстру територіальної громади м. Києва від 24.05.2021, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 .

У матеріалах справи наявні акти, датовані 15.09.2021 та 08.11.2022, які затверджені директором філії «135 Домобудівного комбінату» Державного підприємства МО України «Укрвійськбуд» ОСОБА_9 та містять підписи сусідів ОСОБА_6 з кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 з кв. АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 з кв. АДРЕСА_4 про те, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_5 не проживає з січня місяця 2013 року і на теперішній час її речей у квартирі немає.

Також, у матеріалах справи міститься інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 275985610 від 22.09.2021, відповідно до якої за ОСОБА_2 19.11.2012 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_6 .

Водночас, в судовому засіданні факт не проживання відповідача у спірній квартирі з 2013 року підтвердили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , останній, будучи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на виконання вимог ст. 92 ЦПК України, надав згоду на допит його у якості свідка.

Так, свідок ОСОБА_3 суду вказав, що позивач є її дружиною, а відповідач - колишньою невісткою, з якою його син розлучився. У квартирі за адресою: АДРЕСА_5 він проживає з 1987 року. Вони з дружиною на прохання сина допомогли відповідачу у 2012 року зареєструвати місце проживання у належній їм спірній квартирі, щоб остання змогла стати на облік та народити дитину у пологовому будинку у м. Києві, оскільки вона не мала зареєстрованого місця проживання у м. Києві. В подальшому, їх син, перебуваючи у шлюбі з відповідачем у 2012 році придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_7 , куди відповідач переїхала проживати разом із сім`єю. Свідок пояснив, що у спірну квартиру відповідач не навідується, її речей у квартирі немає, у ній не проживає, комунальні послуги не сплачує, витрати по її утриманню не несе.

Свідок ОСОБА_7 вказав, що є сусідом позивача, проживає за адресою: АДРЕСА_8 з 1997 року. З сім`єю позивача знайомий багато років. Свідок працює разом із чоловіком позивача і часто навідується до них у спірну квартиру в гості. Підтвердив, що багато років не бачив відповідача у спірній квартирі та у дворі будинку.

Разом з тим, доказів, які б підтверджували, що відповідач цікавився чи цікавиться житловою площею, що їй чинили перешкоди у користуванні квартирою, або вона намагалась вселитися у спірну квартиру, а також поважності причин її відсутності у житлі, суду не надано.

Таким чином, оскільки відповідач у спірній квартирі не проживає без поважних причин понад дев`ять років, не сплачує комунальні послуги, будучи зареєстрованою у ній, що порушує права та законні інтереси позивача, як власника майна, на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись цим майном, оцінюючи в сукупності надані до суду докази, суд дійшов висновку про наявність обставин для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 700,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 280-282, 354-356 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн та витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 700,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 31.10.1997 Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 17.06.2010 Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , р.н.о.к.п.п.: не відомий.

Суддя Мицик Ю.С.