Справа №519/1169/22
Провадження № 2/519/436/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
Южний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Лемця С.П.,
при секретарі судового засідання Коршак Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
Позивача звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі - продажу квартири від 20.07.2021 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
У вказаній квартирі була зареєстрована ОСОБА_2 , яка після реєстрації, зі слів колишнього власника, в квартирі не з`являлась.
Відповідач ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні з липня 2021 року по теперішній час без поважних причин, про що складено Акт про фактично не проживаючих осіб в житловому приміщенні. Відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає і взагалі квартирою вона не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили.
Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 14.11.2022 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадженням з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, із заявами та клопотаннями не зверталася.
Свідок ОСОБА_3 , надала суду письмові пояснення, згідно яких відповідач у вказаній квартирі не проживає з липня 2021 року, квартирою не цікавиться, перешкоди в користуванні їй ніхто не чинить, спори про житло відсутні.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи відповідно до договору купівлі-продажу від 20.07.2021 та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира за АДРЕСА_1 (а.с.8-11).
Згідно до Довідки про склад сім`ї відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у вищезгаданій квартирі, як піднаймач (а.с.18).
Як вбачається із Акту від 31.10.2022 ОСОБА_2 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично не проживає за вказаною адресою (а.с.19).
Оскільки відповідач до теперішнього часу зареєстрована у зазначеній квартирі, позивач несе додаткові витрати на оплату комунальних платежів та квартирної плати, тобто сплачує за особу, яка зареєстрована, але не проживає за вказаною адресою, вартість житлово-комунальних послуг, що призводить до матеріальних витрат.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №6-709цс16 зазначено, що стаття 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Згідно правової позиції Верховного Суду у справі № 209/2642/18 від 09.12.2020 при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.
Відповідач не є членом сім`ї позивача, а також не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, будь-яких угод щодо користування відповідачем житлом позивача між сторонами не укладалось, таким чином він не має законних підстав для користування нерухомим майном позивача.
Згідно ст.71 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно задовольнити.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 141, 259, 265, 268, 280-289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_4 , фактично мешкає: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_3 .

Суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ