Справа№592/7217/22
Провадження №2/592/1815/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Костенко В.Г., з участю секретаря судового засідання Ващенка В.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Ануфрієва Андрія Олександровича про визнання іпотеки припиненою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором №36/04/120612 від 12.06.2012 року, посвідченого 12.06.2012 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим А.О. за р.№ 1676.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що мав кредит у сумі 160 000 грн. за договором №36/04/120612 від 12.06.2022 з ПАТ «БМ Банк». На забезпечення зазначеного договору був укладений договір іпотеки №26/04/12612 від 12.06.2012, яким передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . Відповідні відомості про обтяження маються у відповідному реєстрі. Позивач зазначає, що виконав своє зобов`язання, повернув кредит. Однак з невідомих причини обтяження кредитором не знято. ПАТ «БМ Банк» ліквідовано за рішенням власників. За повідомленням Національного банку України справа про видачу кредиту ОСОБА_1 була передана до архіву з датами відкриття та закриття 12.06.2012 - 08.06.2015 та в подальшому була знищена в зв`язку з закінченням терміну зберігання. Наявне обтяження перешкоджає позивачу розпоряджатися своєю власністю.

Ухвалою суду від 18.10.2022 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати відзив з доказами, а третій особі подати письмові пояснення.

Відповідач надав відзив у якому не заперечував проти позову. просив відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивував тим, що строк

Ухвалою суду від 15.11.2022 закрите підготовче провадження і призначено судовий розгляд 06.12.2022.

В судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позивач за договором №36/04/120612 від 12.06.2022 з ПАТ «БМ Банк» отримав кредит у сумі 160 000 грн. на строк до 11.06.2019.

На забезпечення зазначеного договору між позивачем і ПАТ «БМ Банк» укладений договір іпотеки №26/04/12612 від 12.06.2012. Згідно договору позивач передав іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим А.О. за р.№ 1676.Відповідні відомості про обтяження внесені нотаріусом до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також суд встановив, 19.08.2018 рішенням зборів акціонерів вирішено припинити банківську діяльність ПАТ «БМ Банк». 06.11.2018 рішенням №749-рш Національного банку України відкликано банківську ліцензію.

Національний банк України своїм листом від 17.03. підтвердив ліквідацію АТ «БМ Банк» та повідомив, що правонаступником даного Банку є акціонерне товариство «БМ-2018» ().

Згідно даних з єдиного державного реєстру юридичних осіб акціонерне товариство «БМ-2018» також було ліквідовано.

Національний банк України повідомив, що справа про видачу кредиту ОСОБА_1 була передана до архіву з датами відкриття та закриття 12.06.2012 - 08.06.2015 та в подальшому була знищена в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Реєстр виконавчих проваджень не містить відомостей про стягнення з позивача заборгованості або звернення стягнення на зазначене нерузхомемайно.

Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Звертаючись до суду з позовом позивач посилався на повне виконання кредитного зобов`язання, а тому іпотека за договором, якими забезпечувалось виконання кредитного договору, є припиненою як похідне зобов`язання, отже, наявні підстави для зняття обмеження із заставного майна.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

Оскільки статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання.

При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом виконанням основного зобов`язання.

Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора про стягнення заборгованості та припинення у зв`язку із цим

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. За змістом пункту 7 цієї статті окремим способом захисту є припинення правовідношення.

За змістом правила, викладеного в частині першій статті 593 ЦК України, відбувається припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання, що забезпечено у такий спосіб.

Встановлення факту припинення основного зобов`язання в результаті його належного виконання має своїм наслідком також й припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки.

Звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, на підставі частини першої статті 593 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (статті 3, 12-15, 20 ЦК України), Верховний Суд зробив висновок, що у разі невизнання кредитором права іпотекодавця, передбаченого частиною першою статті 593 ЦК України, на припинення зобов`язання, таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України.

Отже, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором.

Наведений правовий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 04 лютого 2015 року у справі № 6-243цс14 та підтримано Верховним Судом в постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 695/3790/15-ц і постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 126/1056/15-ц.

Оцінюючи правомірність та ефективність обрано способу захисту, суд виходить із того, що договір, в першу чергу, є домовленістю сторін. Договір як документ - є оформленням цієї домовленості. Під договором також розуміється й правовідношення, що виникло на підставі цієї домовленості; змістом такого правового відношення є певні права та обов`язки сторін.

Зі змісту зазначених підстав позову є очевидним те, що позивач, звертаючись до суду, обґрунтовував свої вимоги припиненням саме іпотеки за іпотечним договором як правовідношення, тобто похідного зобов`язання, а не самого договору іпотеки, як домовленості чи документа, тобто застосованої в іншому сенсі категорії «договір».

Виходячи з такого розуміння категорії «договір», вимога про визнання таким, що припинено, договору іпотеки, а також вимога про визнання такими, що припинилися правові відносини з іпотеки, є тотожними за своєю правовою природою та змістом.

Тому належним способом захисту прав іпотекодавця є саме визнання іпотеки за іпотечним договором, такою, що припинена. У зв`язку із тим, що належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку, то відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина друга статті 593 ЦК України, частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

Визнання іпотеки припиненою відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом України у постанові від 04.02.2015 у справі № 6-243цс14, з яким погодився і Верховний Суд, застосувавши його у постанові від 18.09.2019 у справі № 695/3790/15-ц (провадження № 61-7769св18).

Ураховуючи наведене заявлений позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладено і керуючись ст.ст. 5, 12, 42, 77-80, 141, 259, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Ануфрієва Андрія Олександровича (місцезнаходження АДРЕСА_3 ) про визнання іпотеки припиненою.

Визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором №36/04/120612 від 12.06.2012 року, посвідченого 12.06.2012 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим А.О. за р.№ 1676.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 12.12.2022.

Суддя В.Г. Костенко