ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4745/22 Справа № 199/7535/21 Головуючий у першій інстанції: Богун О.О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона з 22 вересня 2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, на даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинено. За час шлюбу народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 які проживають разом з позивачкою та знаходиться на її матеріальному забезпеченні. Тому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 6000,00 грн. або 1/3 частку з доходу відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення повноліття.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2022 року у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 22 вересня 2001 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про про одруження, серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Самарського районного управління юстиції м.Дніпропетровськ, актовий запис №316 (а.с. 8).

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Самарського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №88, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 , виданим Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №78 (а.с. 10,11).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано; рішення набрало законної сили.

Місцевим судом встановлено, що, з часу подання позову, діти переважно проживають із позивачем та перебувають на його утриманні.

Згідно довідки від 10.01.2022, ОСОБА_1 працює в церковній лавці храма Святого Равноапостольського князя Володимира ДЕ УПЦ на посаді товарознавця (а.с. 44).

Судом встановлено, що в судовому засідання 17 січня 2022 року ОСОБА_1 визнала факт, що ОСОБА_2 періодично надавав грошову допомогу на утримання дітей на час їх проживання з матір`ю, проте домовленості щодо суми аліментів не було (а.с. 52-55).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У відповідності зі ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч. 2 ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 182 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом.

Виходячи з викладеного, встановивши, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є спільними дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; встановивши, що діти більшу частину часу проживають з батьком, що визнається та не заперечується сторонами; приймаючи до уваги, що ні місцевому, ні апеляційному суду не надано довідку або інших належний та допустимий докази на підтвердження факту постійного проживання дітей із позивачкою, - колегія суддів дійшла висновку, що місцевим судом обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Посилання апелянта на те, що позовна заява в частині стягнення аліментів на доньку ОСОБА_3 за період з 29 вересня 2021 до 29 січня 2021 року (досягнення донькою повноліття) підлягає задоволенню, є необґрунтованими. В судовому засіданні 17.01.2022 позивачкою надано пояснення, що донька з жовтня 2021 року по грудень 2021 року більше часу проживала разом з батьком. Також, в січні 2022 року перед ОСОБА_6 знову почала проживати з батьком.

Доводи апелянта, що на її користь повинні бути стягнуті аліменти на сина ОСОБА_4 за період з 29 вересня 2021 року по 05 листопада 2021 року, є безпідставними, оскільки в судовому засіданні від 17.01.2022 ОСОБА_1 визнала, що син ОСОБА_4 проживає разом з батьком з жовтня 2021 року та фактично перебуває на його утриманні. А тому, з огляду на зазначене, підставі для стягнення аліментів на сина, зокрема, за період з 29 вересня 2021 року по 05 листопада 2021 року відсутні.

Посилання, що в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває позовної заява про визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 не приймаються до уваги, оскільки даний позов ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2022 року залишено без розгляду.

Матеріали справи не містять заперечень позивачки з приводу стягнення з неї на користь відповідача судових витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Також, доводи апеляційної скарги не містять обґрунтувань непогодження зі стягнутими місцевим судом з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 судових витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Зазначений розмір витрат на правничу допомогу підтверджений матеріалами справи. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом вимог матеріального чи процесуального закону, які б призвели до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ст. 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 22 грудня 2022 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова