справа №439/2155/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

09 червня 2022 року Бродівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Бунда А.О.,

з участю секретаря судового засідання Музичка Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Броди цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу, суд, -

в с т а н о в и в:

10.12.2021 ФОП ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом до ОСОБА_2 , де з подальшими уточненнями покликається на те, що 02.03.2020 між відповідачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено кредитний договір № 149-1027. Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав Відповідачеві кредит у сумі 50 000,00 грн., зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99% річних, з кінцевим строком повернення до 01.03.2023, а позичальник зобов`язаний належним чином використати та повернути в передбачені Кредитним договором строк кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018, укладеного між AT «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», останнє приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами Договору страхування, виплатити AT «Ощадбанк» страхове відшкодування. Страховим випадком за договором страхування є факт первинного виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання/часткового виконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором, з будь-яких причин. З 08.09.2020 Відповідач не виконував свої зобов`язання за Кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість: по тіло кредиту - в сумі 40 365,89 грн. проценти за користування кредитом - в сумі 1 508,51 грн., всього - 41 874,40 грн. У зв`язку з невиконанням Відповідачем своїх зобов`язань перед AT «Ощадбанк з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитами понад шістдесят календарних днів, настав страховий випадок. За результатами розгляду заяви про настання страхового випадку, яку отримано віт AT «Ощадбанк», ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Платіжними дорученнями №32519 від 22.02.2021 ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» виплатило AT «Ощадбанк» страхове відшкодування по зобов`язанням Відповідача в сумі 41 874,40 грн. Зазначає, що на підставі ст. 993 ЦКУ та ст. 27 Закону України «Про Страхування» до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» перейшло право вимоги до Відповідача на виплачену суму. Між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Новий кредитор) укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021. Перелік Боржників, до яких Новий кредитор має Права вимоги на визначену суму, зазначені в Реєстрі прав вимог, що наведені в Додатку 1 до Договору № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021. З метою досудового врегулювання спору. Позивачем надіслано відповідачу претензію (повідомлення) № 10013.11.20-4 від 28.07.2021. Однак, станом на дату подання позовної заяви відповідачем не відшкодовано фактичних витрат в порядку регресу. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 22, 993 ЦКУ, ст. 27 Закону України «Про страхування» просить стягнути з відповідача на користь позивача 41 874,40 грн. фактичних витрат в порядку регресу та 10 868,00 грн. судових витрат, які складаються з судового збору та витрат з надання професійної правничої допомоги.

22.12.2021 відкрито провадження у справі.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Сторони в судове засідання не з`явилися

Представник позивача фізичої-особи підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належно, у встановленому законом порядку, повідомлявся про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи та не подавався відзив. Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст.280-281 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.247 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 02.03.2020 між ОСОБА_2 та ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено кредитний договір № 149-1027. Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав Відповідачеві кредит у сумі 50 000,00 грн., зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99% річних, з кінцевим строком повернення до 01.03.2023, а позичальник зобов`язаний належним чином використати та повернути в передбачені Кредитним договором строк кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі (а.с.7-12).

Відповідно до договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018, укладеного між AT «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», останнє прийняло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами Договору страхування, виплатити AT «Ощадбанк» страхове відшкодування (а.с.22-26).

Відповідач не виконував свої зобов`язання за Кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість: по тіло кредиту - в сумі 40 365,89 грн. проценти за користування кредитом - в сумі 1 508,51 грн., всього - 41 874,40 грн. (а.с.13-21)

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед AT «Ощадбанк з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом понад шістдесят календарних днів, відповідно до умов договору добровільного страхування кредитів настав страховий випадок. За результатами розгляду заяви про настання страхового випадку, яку отримано віт AT «Ощадбанк», ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» складено страховий акт та пийнято рішення про виплату страхового відшкодування (а.с.27-28). Платіжним дорученням №32519 від 22.02.2021 ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» виплатило AT «Ощадбанк» страхове відшкодування по зобов`язаннях відповідача в сумі 41 874,40 грн. (а.с.28 зворот).

Відповідно до ст. 993 ЦКУ, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відтак, відповідно до договірних зобов`язань та цивільно-правових норм право вимоги на виплачену суму перейшло до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.».

20.05.2021 між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) за яким кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами добровільного страхування кредитів (п.2.1, пп. 1.1.3) (а.с.29-31).

Згідно Реєстру прав вимог, що наведені в Додатку 1 до Договору № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021 в числі боржників зазначений відповідач ОСОБА_2 (а.с.32-39).

З метою досудового врегулювання спору, позивач надіслав на адресу відповідача претензію №10013.11.20-4 від 28.07.2021, однак позивач на претензію не відреагував та станом на дату подання позовної заяви до суду, не відшкодував у добровільному порядку заборгованість за договором кредиту.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається зі змісту ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що свої зобов`язання за кредитним договором АТ «Ощадбанк» виконало у повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредитні кошти в обумовленій сторонами договору сумі. ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав.

У ст. 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Вищезазначену норму права містить також ст.4 Закону України «Про страхування».

Згідно з п.16 ч.4 ст.6 ЗУ «Про страхування» страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту) є одним з видів добровільного страхування.

Відповідно до ч.1 ст.993 ЦК України, ст.27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Доказів, які б спростовували наявність підстав для виплати страхового відшкодування та пред`явлення регресної вимоги до відповідача, ним не надано та судом не здобуто.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід позовну заяву задоволити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 41 874,40 грн. фактичних витрат в порядку регресу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 9 960,00грн.

Керуючись ст.ст. 512, 514, 993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст. 10,12,13,81,89,137,141,258-259,263-265,279,280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 сплачене страхове відшкодування в розмірі 41 874,40 гривень, 9 960,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 908.00 гривень сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 09 червня 2022 року.

Суддя: А.О.Бунда