Справа № 344/7267/22
Провадження № 22-ц/4808/1333/22
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Шандалович В.В.

зучастю представника ОСОБА_1 адвоката Саварин С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 04 жовтня 2022 року постановлене у складі судді Атаманюка Б.М. у м.Івано-Франківськ у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_3 з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого у них народилися двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них розійшлися спільні життєві бачення, цінності та інтереси. На даний час шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення неможливе. Шлюб існує формально. Відповідач вихованням синів, їхнім навчанням, утриманням не цікавиться. Тому просила розірвати шлюб із відповідачем, неповнолітніх дітей залишити проживати із нею, прізвище після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « ОСОБА_6 ». Також позивачка просить стягувати із відповідача на її користь на утримання дітей по 15000 грн щомісячно, але не нижче ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.09.2022 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, свідоцтво серія НОМЕР_1 , актовий запис №687.

Неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено проживати з матір`ю ОСОБА_7 .

Прізвище позивача ОСОБА_3 після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « ОСОБА_6 ».

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого с.Уторопи, Косівського району, Івано-Франківської області, РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , на утримання - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 5000 (п`ять тисяч) грн. на кожного, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення позивача з позовом до суду, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочато з 21 червня 2022 року і проводити до повноліття дітей.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допусщено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого с.Уторопи, Косівського району, Івано-Франківської області, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , витрати на оплату судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого с.Уторопи, Косівського району, Івано-Франківської області, РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України) в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

У вересні 2022 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 022,40 грн.

Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду від 04 жовтня 2022 року заяву позивача ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого с.Уторопи, Косівського району, Івано-Франківської області, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати за надану професійну правничу допомогу у розмірі 9 022 (дев`ять тисяч двадцять дві) грн. 40 коп.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування додаткового рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що сума стягнення 9 022,00 грн витрат на правову допомогу не співмірна з реальним обсягом професійно-правової допомоги адвоката в суді першої інстанції. Зазначає про незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у Івано-Франківському міському суді та нетривалість судових засідань. Крім того, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просить задовольнити цю скаргу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Ухвалюючи додаткове рішення про задоволення заяви ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач викликався у судове засідання, проте заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу не надав. Таким чином, витрати позивача на правову допомогу в розмірі 9022,40 грн суд повважав співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) відповідно до умов договору, які підтверджені належними доказами, складністю і часу розгляду справи, відповідає сумі витрат зазначених у розрахунку судових витрат.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом пункту 3 частин першої, третьої статті 270 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту статті 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Так, у відповідності до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для розподілу судових витрат слід враховувати:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2022 р. між ОСОБА_3 (Клієнт) та адвокатом Широких Юлією Валерівною (Адвокат), було укладено договір про надання правової допомоги (а.с.98).

За умовами п.1.1. вказаного договору, Адвокат зобов`язується надати Клієнту правову допомогу, а Клієнт зобов`язується оплатити такі послуги.

Згідно з наданого опису наданих послуг виконаних адвокатом - правова допомога надана ОСОБА_3 на загальну суму 9 022,40 грн, про що складено відповідний акт від 16.09.2022 р. (а.с.99-102).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

З досліджених матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_3 подала договір (угоду) про надання правової допомоги,Акт прийняття наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги від 20.06.2022 року, та детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом, зокрема:

1.складання позовної заяви (4 год.) пп.Б п.3.1. - 2 000 грн.

2.складання та подання заяви про забезпечення доказів (1.5 год) пп.Г П.3.1. - 1003,20 грн.

3.підготовка клієнта до участі в судовому засіданні (1 год) пп А.п 3.1 -752,40 грн.

4.судове засідання (08.08.2022 року) -1254,00 грн.

5.Складання та подання заяви про забезпечення доказів (08.08.2022 року) пп А.п 3.1-1003,20 грн.

6.Підготовка клієнта до участі в судовому засіданні (08.08.2022 року) пп А.п 3.1-752,40 грн.

7.Судове засідання (08.08.2022 року) пп А.п 3.1- 1254,00 грн.

8.Складання та подання заяви про зменшення розміру позовних вимог (1 год.) пп А.п.3.1-1003 грн.

Отже, загальна сума на надання правової допомоги відповідно до наданого адвокатом Широких Ю.В. опису надання послуг складає- 9 022,40 грн.

Водночас в п.2 детального опису зазначено складання та подання заяви про забезпечення доказів (витребування інформації з ГУДПС) за яку формула розрахунку зазначена 40% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на дату надання послуг тобто -1 003,20 грн, однак в матеріалах справи даний документ від 04.08.2022 відсутній. Разом з тим, формула розрахунку подана в описі наданих робіт не відповідає тій, що зазначена в позовній заяві. В позові позивачка зазначила, що «підготовка відповіді на відзив, клопотань, заяв -20% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого на одну працездатну особу на дату надання відповідної послуги, за кожну сторінку».

Щодо витрат пов`язаних з підготуванням сторони до засідання та участь у засіданні які відбулись 04.08.2022 та 08.08.2022 року то суд вважає їх необґрунтованими, адже судові засідання тривали кілька хвилин і носили інформативний характер тобто справа по суті не розглядалась як вбачається з матеріалах справи зокрема журналу судових засідань, а сам розгляд справи був без участі сторін.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що представником ОСОБА_3 адвокатом Широких Ю.В. не надано документів, підтверджуючих оплату послуг адвоката, оскільки, як уже зазначено вище, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Разом з тим, надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу: врахувавши складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, а також з урахуванням поданого представником відповідача заперечення щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх неспівмірності, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 та стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 4 500 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Розмір понесених витрат на таку суму відповідає принципу співмірності із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1, 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції постановлено з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з допущенням порушення норм матеріального та процесуального права, тому це рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 9 022,00 грн понесених витрат за надання правничої допомоги слід змінити та зменшити розмір таких витрат до 4 500 грн (чотири тисячі п`ятсот гривень).

Керуючись ст.ст.133,141, 270, 374,376,368,381, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 04 жовтня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 понесених витрат за надання правничої допомоги змінити та зменшити розмір таких витрат з 9 022,00 грн до 4 500 грн (чотири тисячі п`ятсот гривень).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2022 року.

Судді: В.Д.Фединяк

Л.В.Василишин

І.О.Максюта