Романівський районний суд Житомирської області
22 грудня 2022 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Кірічука М.М. з участю секретаря судового засідання Панасюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романів заяву адвоката Шахрая Володимира Володимировича в інтересах приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої Олени Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої Олени Володимирівни про визнання незаконною постанови та зобов`язання вчинити нотаріальні дії,-
Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О.В. про визнання незаконною постанови та зобов`язання вчинити нотаріальні дії відмовлено, повний текст рішення було складено 17 листопада 2022 року.

До суду в межах п`ятиденного строку, визначеного процесуальним законодавством, надійшла заява від представника відповідача адвоката Шахрая В.В. про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що судом не вирішено питання про судові витрати та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О.В. 12296,70 грн витрат на професійну правничу допомогу. Вищевказана заява була направлена на електронну адресу суду 16 листопада 2022 року, була зареєстрована в канцелярії Романівського районного суду Житомирської області 21 листопада 2022 року у зв`язку з тим, що 15 листопада з 16 год 02 хв до 16 листопада 2022 року 23 год 30 хв, та 17 листопада з 11 год 22 хв по 16 год 37 хв проводились аварійно-відновлювальні роботи електромережі, на підставі чого було припинено електропостачання в приміщення Романівського районного суду Житомирської області.

22 грудня 2022 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Чорноуса А.А., в якій зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу завищені, заява про відшкодування цих витрат не містить підпису представника відповідача і з цих підстав не може розглядатися судом, просить суд відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Частина перша статті 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодувати судові витрати у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання позивача до утримання від подання необґрунтованого позову чи скарги на судове рішення, а сторін - до позасудового вирішення спору.

У частинах першій, другій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що представником відповідача разом з відзивом на позовну заяву було подано попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат та зроблено заяву про відшкодування судових витрат в розмірі 20000,00 грн. Після ухвалення рішення суду представник відповідача у встановлений законом термін надав докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, а саме детальний опис робіт виконаних адвокатом від 15 листопада 2022 року, витяг з договору №1-23-12-21 про надання правничої допомоги від 23 грудня 2021 року, акт прийому-здачі робіт від 15 листопада 2022 року та квитанція №1-1-23-12-21 від 15 листопада 2022 року.

В детальному описі робіт від 15 листопада 2022 року зазначено, що адвокатом витрачено 39 годин на зустріч з клієнтом, аналіз справи, підготовку процесуальних документів та участь в судових засіданнях. 39 годин помножено на коефіцієнт особливої категорії особи, якій надається правнича допомога, яка складає згідно договору 0,3 та помножено на розмір оплати за годину роботи адвоката, встановленої пунктом 3 договору про надання правничої допомоги, 1051 ( 39*0,3*1051=12296,70 грн).

Вирішуючи питання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_2 при розгляді цієї справи, враховуючи принципи розумності, співмірності й реальності судових витрат у справі, суд оцінюючи надані на підтвердження понесених таких витрат докази у їх сукупності, врахуючи визначений договором порядок визначення гонорару (погодинну оплату у розмірі 1051 грн), оцінив обсяг наданих послуг та їх реальність, а також співмірність вартості послуг із складністю справи і змістом цих послуг та дійшов висновку про наявність підстав для часткового відшкодування на користь ОСОБА_2 судових витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Заперечення представника позивача з приводу того, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не підписана відповідачем та з цих підстав не може розглядатись судом, до уваги не береться. Оскільки попередній розрахунок суми судових витрат представником відповідача поданий до суду через електронну пошту на електронну адресу суду та підписаний електронним цифровим підписом, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису. У вищевказаному розрахунку зазначено вважати подання цього розрахунку суми судових витрат заявою, що подається в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

На підставі викладеного, керуючись статтею 270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої Олени Володимирівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої Олени Володимирівни (адреса місця знаходження: майдан Соборний 2/2 квартира 89 м. Житомир) судові витрати в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя М.М. Кірічук