КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 133/2955/20
Провадження № 2/133/140/22
РІШЕННЯ

Іменем України

01.06.2022 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кучерук І.М.,

за участю секретаря судового засідання Бірюкової Т.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши за правилами позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що він з 07.06.1997 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23.04.2020 шлюб між нами розірвано. В період зареєстрованого шлюбу за спільні кошти ним та відповідачем було придбано квартиру АДРЕСА_1 . На даний час в суді знаходиться справа про поділ майна подружжя, встановлення порядку користування земельною ділянкою. Починаючи із 23.04.20 і до цього часу відповідач перешкоджає йому у доступі користування спільною квартирою шляхом заміни замків на вхідних дверях в тамбур між квартирами АДРЕСА_1 і АДРЕСА_3 і на вхідних дверях до квартири АДРЕСА_1 . Своїми незаконними діями відповідач позбавила його права користуватись своєю власністю, своїм житлом, речами, які знаходяться в квартирі. Також він не має можливості приготувати їжу, прийняти душ тощо.

Відповідач надала до суду відзив, в якому позов не визнала. Вказала, що в квартирі проживає вона та троє дітей. Діти є різнополі і в квартирі відведені окремі кімнати, а вселення ОСОБА_1 негативно вплине на умови проживання дітей. Шлюб між ними розірвано, та ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам. З часу розірвання шлюбу ОСОБА_1 всіляко заважав їй та їхнім дітям спокійно жити, перешкоджав здійсненню підприємницької діяльності. Такі стосунки ще більш унеможливлюють проживання ОСОБА_1 з нею та дітьми в одній квартирі. Крім того, позивач має своє житло, де і проживає. Тому, з огляду на вказані вище обставини, проживання в одному помешканні з ОСОБА_1 є неможливим.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що квартира АДРЕСА_1 придбана в шлюбі за спільні кошти. Вважає, що його право у користуванні квартирою порушене, а доводи відповідача у відзиві ґрунтуються лише на підтвердження факту спільної власності подружжя.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позову. Вказали, що спільне проживання з позивачем в одній квартирі не можливе.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 07.06.1997 зареєстрували шлюб (а.с. 8). Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23.04.2020 шлюб між сторонами розірвано (а.с.35).

В період зареєстрованого шлюбу сторонами придбано квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 14). На даний час в Козятинському міськрайонному суді розглядається цивільна справа сторін про поділ майна подружжя, зокрема про розподіл квартири АДРЕСА_1 (а.с.15).

Квартира є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 проживав по АДРЕСА_1 (а.с.12).

Актом обстеження, складеним 25.05.2020 ОСББ «Поділля», встановлено, що ОСОБА_3 замінила замок в тамбурі між квартирами АДРЕСА_1 і АДРЕСА_3 та вхідних дверей до квартири АДРЕСА_1 . З 23.04.20 відповідач перешкоджає ОСОБА_1 у доступі користування спільною власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

За ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Права власника житлового будинку, квартири, що визначені в ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

За змістом ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном.

Судом вставлено, що позивач позбавлений здійснювати права співвласника в повному обсязі (зокрема, в частині користування майном) через протиправну поведінку відповідача, яка не надає позивачу доступу до квартири, змінивши замки від вхідних дверей.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Судом в даній справі не встановлено випадків здійснення позивачем житлових прав в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідач не надала доказів на спростування доводів позивача та наведених ним доказів.

Виходячи зі змісту зазначених вище правових норм та встановлених обставин, суд приходить до висновку про порушення відповідачем прав позивача як власника. Отже, наявні підстави для задоволення позову та ухвалення рішення про зобов`язання відповідача усунути та не чинити перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , вселивши ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 та надавши ключі від квартири.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 15, 16, 321, 383, 386, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 , вселивши ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 та надавши ключі від квартири.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок ) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий.

Суддя І.М. Кучерук

Повний текст судового рішення складено 10.06.2022.