Справа № 669/229/22
Провадження № 2/669/114/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Дем`янюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Білогір`я в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2022 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Возняк Алю Гюндузовну звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1 у ЗАЦС м. Вольфсбург Федеративної Республіки Німеччина, запис про шлюб № Е 7/2019.

Зазначила, що у вказаному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 в подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у м. Хмельницькому Хмельницької області Україна народився син ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки вказала, що після одруження ОСОБА_1 25 серпня 2020 року повернулася до України, всю вагітність остання провела на території України без батька дитини ОСОБА_2 , який про неї жодним чином не турбувався.

Після народження сина відповідач ОСОБА_2 приїхав до України, після чого подружжя, оформивши документи для їхньої спільної дитини ОСОБА_3 , поїхали в м. Вольфсбург Федеративної Республіки Німеччина, де відповідач ОСОБА_2 створив для позивачки ОСОБА_1 нестерпні умови перебування, відмовляючи в елементарних покупках для неї, як матері новонародженої дитини, та для їхнього спільного сина, які потребували спеціального харчування та дієти.

На прохання позивачки у підтримці та допомозі по догляду за дитиною, відповідач не реагував і взагалі ставився до таких прохань з байдужістю.

Через несумісність характерів, різні погляди на життя, постійні конфлікти та сварки, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося, позивачка із сином переїхала в Україну, а відповідач залишився проживати у Федеративній Республіці Німеччина, шлюбні відносини між ними припинилися, з червня 2021 року вони проживають окремо в різних країнах, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї і збереження шлюбу є недоцільним.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 10 год 00 хв 08 серпня 2022 року (резервні час та дата розгляду справи 10 год 00 хв 03 жовтня 2022 року).

16 червня 2022 року до Нижньосаксонського міністерства Юстиції (вул. Ам Ватерлооплац, 1 Ганновер Федеративна Республіка Німеччина) було направлено судове доручення про вручення за кордоном відповідачу ОСОБА_2 судових документів по даній справі.

На час призначення справи до судового розгляду на 10 год 00 хв 08 серпня 2022 року та на резервні час та дату розгляду справи, а саме на 10 год 00 хв 03 жовтня 2022 року, до Білогірського районного суду Хмельницької області підтверджуючі документи про виконання судового доручення стосовно вручення відповідачу судових документів не надійшли, в зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 11 год 30 хв 14 листопада 2022 року.

Проте, на вищезазначені час та дату підтверджуючі документи про виконання судового доручення стосовно вручення відповідачу судових документів на адресу суду не дійшли, в зв`язку чим розгляд справи було повторно відкладено на 10 год 00 хв 20 грудня 2022 року, однак підтверджуючі документи про виконання судового доручення на адресу суду так і не надійшли.

Позивачка ОСОБА_1 та її представники адвокат Возняк Аля Гюндузовна та адвокат Гуменюк Аля Павлівна в судове засідання не з`явилися, однак від позивачки та представника адвоката Возняк Алі Гюндузовни надійшли заяви, в яких вони просили розгляд справи проводити у їхній відсутності, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримали, просили позов задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Крім того, позивачка в заяві зазначила, що при розірванні шлюбу слід відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через Нижньосаксонське міністерство Юстиції (вул. Ам Ватерлооплац, 1 Ганновер Федеративна Республіка Німеччина), а також шляхом опублікування оголошень на офіційному сайті «Судова влада» (https://court.gov.ua/unknown), в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзиву не подав.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у ЗАЦС м. Вольфсбург Федеративної Республіки Німеччина зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний запис про шлюб № Е 7/2019 (а.с. 9, переклад а.с. 11).

З поданого позивачем в якості доказу документу про укладення шлюбу вбачається проставляння на ньому апостиля (а.с. 8, переклад а.с. 10).

Отже, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 у ЗАЦС м. Вольфсбург Федеративної Республіки Німеччина, запис про шлюб № Е 7/2019, є дійсним на території України і не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення.

Подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який у відповідності до довідки Білогірської селищної ради Хмельницької області від 14 травня 2021 року № 4851 проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13, 15).

На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, сім`я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивачка ОСОБА_1 від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач ОСОБА_2 збереженням шлюбу не переймається, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Згідно ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці можуть укладати і розривати шлюби з громадянами України та іншими особами відповідно до законодавства України та вказано, що іноземці мають рівні з громадянами України права і обов`язки у шлюбних і сімейних відносинах.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземці та громадяни України, які уклали шлюб з іноземцем, можуть розірвати шлюб на території України та за законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка є громадянкою України, а відповідач є громадянином Федеративної Республіки Німеччина (а.с. 16-19, 22).

Оскільки ОСОБА_2 є громадянином Федеративної Республіки Німеччина і проживає там, а ОСОБА_1 є громадянкою України, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , тому позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу може розглядатися Білогірським районним судом Хмельницької області на підставі законодавства України.

Так, відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розлучення є виваженим та свідомим, причини з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка не має наміру.

При цьому, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 11 січня 2019 року у ЗАЦС м. Вольфсбург Федеративної Республіки Німеччина між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , запис про шлюб № Е 7/2019, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя О. І. Давидюк