Справа № 211/3636/22
Провадження № 2-о/211/111/22
У х в а л а

про залишення заяви без розгляду

08 грудня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.,

при секретарі Мариненко Е.П.,

за відсутності: заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельної ділянки площею 527 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.07.2006.

Заявник до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 також подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заяви не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

З вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України,суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається зі змісту заяви, заявник звертається до суду з вимогою про встановлення факту належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.07.2006 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Але відповідно до доданої заявником копії інформації, наданої Управлінням надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, вказана вище земельна ділянка зареєстрована за іншою особою ОСОБА_4 . Тобто вбачається спір про право.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що під час розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, а тому, заяву слід залишити без розгляду.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику його право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд,

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що вона має право з даного питання звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя С. В. Ткаченко.