22.12.2022
Справа № 642/1951/22
Провадження № 2/642/1313/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2022 в провадження судді Вікторова В.В. надійшла вищезазначена позовна заява. Питання щодо відкриття провадження не вирішено.

20.12.2022 разом з позовом, позивач подав до суду заяву, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження: квартири АДРЕСА_1 .; автомобіля марки KIA RIO, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1396, дата державної реєстрації 04.10.2018р., автомобіля Nissan Leaf, 2015 року випуску, дата державної реєстрації 25.04.2018р., що належать ОСОБА_2 .

В обґрунтування зазначив, що 14.01.2019 року між ним та ОСОБА_2 було складено письмовий договір позики, згідно якого ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 57500 доларів США. Відповідач зобов`язався повертати позивачу не менше ніж по 15000 доларів США кожен рік та остаточно зобов`язався повернути всю суму позики до 01.12.2021 року. У січні 2020 року відповідачем було повернуто 4000 доларів США. Відповідач обов`язок повернути позивачеві грошові кошти у розмірі 53500 доларів США не виконав.

Посилаючись на те, що відповідач може реалізувати майно з метою уникнення цивільно-правової відповідальності, що у разі задоволення позову може привести до невиконання рішення суду у майбутньому шляхом звернення стягнення на майно ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Статтею 150 ЦПК України визначений перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2ст.149ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

В той же час, відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому забезпечення позову не повинно порушувати принцип змагальності і процесуального рівноправ`я.

Частиною 3 ст.150ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, предметом спору сторін є вимога позивача про стягнення грошових коштів.

Мета забезпечення позову - це хоч і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач посилається на те, що відповідач з метою уникнення виконання рішення суду може відчужити нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову позивачем не доведено, що його права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову та невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не надано підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду.

Крім того, заява про забезпечення позову подана позивачем 20.12.2022р., а надані позивачем письмові докази: витяг з Єдиного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, містять відомості станом на 17.01.2022 року. Вважаю, що зі спливом часу інформація, що міститься в цих письмових доказах могла змінитися.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали.

Суддя В.В. Вікторов