ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/4993/17 Номер провадження 22-ц/814/2768/22Головуючий у 1-й інстанції Бородіна О.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 21 вересня 2021 року (час ухвалення судового рішення не зазначений; дата виготовлення повновго текста судового рішення 08 жовтня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат співвинахіднику та володільцю майнових прав інтелектуальної власності на винаходи; треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, просив ухвалии рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь 2 008 061,10 грн витрат співвинахідника та суб`єкта патентних прав.

Позов мотивований тим, що позивач та співвинахідники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , є власниками майнових патентних прав на ряд винаходів, що засвідчені патентами: патент № НОМЕР_1 «Склад для обробки пар тертя», патент № НОМЕР_2 «Змащувальна композиція», патент № НОМЕР_3 «Патрон», патент № НОМЕР_4 «Мастильна композиція та спосіб її приготування», патент № 104864 «Наноструктурний ревіталізант та спосіб отримання наноструктурного ревіталізанта зі стійкою формою наноструктури». Одним із суб`єктів патентних прав був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спадкоємцем якого є його син ОСОБА_1 , відповідач по справі.

Оскільки позивач як співвласник майнових патентних прав поніс витрати з утримання патентів у сумі 2 008 061,10 грн, а ОСОБА_5 не відшкодував позивачу понесені витрати на оформлення патентів та підтримання їх чинності, обов`язок зі здійснення такого відшкодування має бути покладений на відповідача як спадкоємця померлого, оскільки до складу спадщини входять не лише права, а й обов`язки. Відшкодування на користь позивача має бути здійснено з урахування частки спадкодавця як винахідника у володінні правами на патенти.

Постановою Верховного суду від 21.10.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: заочне рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 19 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 21 вересня 2021 року позов задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти на відшкодування витрат співвинахіднику та володільцю майнових прав інтелектуальної власності на винаходи у розмірі 2 008 061 грн 10 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 000 грн.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги стверджується про хибність висновку суду першої інстанції щодо дотримання позивачем строку пред`явлення вимоги до спадкоємця (ч.2 ст.1281 ЦК України) шляхом подання зустрічного позову у справі № 646/1750/17, оскільки суд відмовив у прийнятті до розгляду цього позову. Долученими до апеляційної скарги доказами достовірно підтверджується, що позивач вчасно був обізнаний про смерть батька позивача, був присутнім на його похованні, добре знав самого позивача та спілкувавсяіз ним.

Звертається увага, що подані у справу світлокопії довідок і актів звірок не є належними доказами у підтвердження факта сплати позивачем коштів на підтримання патентів. А з листа ДП «Укрпатент» від 28 жовтня 2021 року вбачається, що платежі за підтримання чинності патентів здійснювалися в інших сумах, аніж повідомляє позивач, та в інші періоди, ніж ті, що зазначені в актах звірок.

Суд першої інстанції неправомірно послався на приписи ст.1212 ст.1215 ЦК України як на правову підставу для задоволення позову, так як позивач будь-яких коштів ОСОБА_5 не передавав.

Наголошується, що суд мав застосувати норми ч.3 ст.1281 ЦК України, так як згідно поданих позивачем документів останній платіж був здійснений ним 30 серпня 2016 року, отже річний строк від настання строку вимоги минув 30 серпня 2017 року, тоді як позов поданий до суду 04 жовтня 2017 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2021 року справу передано в провадження колегії суддів Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22.11.2021 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03.12.2021 року закінчено підготовку до апеляційного розгляду справи та призначено справу до розгляду в апеляційній інстанції у судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2022 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав:

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і ОСОБА_4 належать майнові права інтелектуальної власності на винаходи, що засвідчені патентом № 34768 «Склад для обробки пар тертя», патентом № 35504 «Змащувальна композиція», патентом № 50563 «Патрон», патентом № 103896 «Мастильна композиція та спосіб її приготування» і патентом № 104864 «Наноструктурний ревіталізант та спосіб отримання наноструктурного ревіталізанта зі стійкою формою наноструктури» (т.1 а.с.48-57).

Договори між співвинахідниками про здійснення прав на винаходи не укладалися.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.58).

ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_5 , який прийняв спадщину (т.1 а.с.59-64) .

Згідно світлокопій довідок і актів звірок ОСОБА_2 у період з 1999 року по 2017 рік оплачував послуги патентних повірених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 по оформленню і підтриманню чинності патентів (т.1 а.с.71-87).

Витрати ОСОБА_2 , пов`язані з патентом № 34768 «Склад для обробки пар тертя», складаються з: витрат на оформлення заявки - 10 000 дол. США та 18 000 грн, що були сплачені патентному повіреному ОСОБА_6 , і 16 000 грн, що були сплачені патентному повіреному ОСОБА_7 .

Останній платіж патентному повіреному ОСОБА_6 здійснений 18 травня 2009 року.

Останній платіж патентному повіреному ОСОБА_7 здійснений 14 березня 2017 року.

Сукупний розмір витрат склав 301 042 грн. Ураховуючи, що співвласниками цього патенту є четверо осіб, то майнові витрати одного з них в рівній частці складають 75 260,5 грн.

Витрати ОСОБА_2 , пов`язані з патентом № 35504 «Змащувальна композиція», складаються з: витрат на оформлення заявки - 10 000 дол. США та 18 000 грн, що були сплачені патентному повіреному ОСОБА_6 і 10 000 грн, що були сплачені патентному повіреному ОСОБА_7 .

Останній платіж патентному повіреному ОСОБА_6 здійснений 28 серпня 2009 року.

Останній платіж патентному повіреному ОСОБА_7 здійснений 03 червня 2014 року.

Сукупний розмір витрат склав 295 042 грн. Оскільки співвинахідниками цього патенту є четверо осіб, майнові витрати кожного з них складають по 73 760,5 грн.

Витрати ОСОБА_2 , пов`язані з патентом № 50563 «Патрон» складаються з: витрат на оформлення заявки - 10 000 дол. США та 12 000 грн, що були сплачені за послуги патентному повіреному ОСОБА_6 і 12 000 грн, що були сплачені за послуги патентному повіреному ОСОБА_7 .

Останній платіж патентному повіреному ОСОБА_6 здійснений 12 січня 2009 року.

Останній платіж патентному повіреному ОСОБА_7 здійснений 03 листопада 2014 року.

Сукупний розмір витрат склав 291 042 грн. Оскільки співвинахідниками цього патенту є троє осіб, то майнові витрати кожного з них складають по 72 760,5 грн.

Витрати ОСОБА_2 , пов`язані з патентом №103896 «Мастильна композиція та спосіб її приготування» належать витрати з оформлення заявки у розмірі 100 000 дол. США та витрати в розмірі 10 000 грн, що були сплачені за послуги патентного повіреного ОСОБА_7 .

Останній платіж патентному повіреному ОСОБА_7 здійснений 30 серпня 2016 року.

Сукупний розмір витрат склав 2 680 420 грн. Оскільки співвинахідниками цього патенту також було троє осіб, то майнові витрати одного з них складають 893 473 грн.

Витрати ОСОБА_2 , пов`язані з патентом №104864 «Наноструктурний ревіталізант та спосіб отримання наноструктурного ревіталізанта зі стійкою формою наноструктури» складають витрати на оформлення заявки 100 000 дол. США та 8 000 грн, що були сплачені патентному повіреному ОСОБА_7 .

Останній платіж патентному повіреному ОСОБА_7 здійснений 15 червня 2016 року.

Сукупний розмір витрат склав 2 678 420 грн. Оскільки співвинахідниками цього патенту були троє осіб, то майнові витрати кожного з них складають по 892 806,6 грн.

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і ОСОБА_4 про визначення частки у майнових патентних правах Справа № 646/1750/17. У межах розгляду цієї справи ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.08.17року відмовлено в прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 про відшкодування витрат на патентування, підтримання чинності патентів.

Матеріали справи не містять доказів про виконання ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 обов`язку з компенсації витрат по оформленню і підтриманню чинності патентів в повному обсязі або частково.

ОСОБА_1 , прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_5 , не здійснював на користь ОСОБА_2 виплати щодо компенсації витрат на оплату послуг патентних повірених, оформлення патентів, підтримання чинності патентів.

Задовольняючи заявлені вимоги, суд першої інстанції визнав доведеним, що у період із 1999 року по 2017 рік патентні повірені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 виконували роботи з оформлення заявок на винаходи та на підтримання чинності патентів № 34768, № 35504, № 50563, № 103896 і № 104864, оплату яких здійснив ОСОБА_2 .

Оскільки співвинахідники мають спільно нести витрати, що пов`язані з їхніми правами на об`єкти права інтелектуальної власності, у рівних частках, то ОСОБА_1 як спадкоємець одного із співвласників ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, зобов`язаний відшкодувати ОСОБА_2 2 008 061 грн 10 коп.

Стосовно строку пред`явлення вимоги спадкоємцю, суд першої інстанції послався на відсутність доказів, які б давали можливість встановити дату, з якої позивачу достовірно стало відомо про смерть ОСОБА_5 .

Суд першої інстанції вважав, що, подавши зустрічний позов у справі № 646/1750/17, позивач пред`явив вимогу спадкоємцю у межах строку, встановленого ч.2 ст.1281 ЦК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання апеляційного суду рішення суду першої інстанції ухвалене без дотримання наведених вимог закону.

Згідно ст.420 ЦК України до обєктів права інтелектуальної власності, зокрема належать винаходи.

Згідно ст.462 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на винахід засвідчується патентом, умови та порядок видачі патенту встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» під винаходом розуміється результат інтелектуальної діяльності людини в будь-якій сфері технології.

Статтею 12 ЗУ «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» передбачено, що особа, яка бажає одержати патент (деклараційний патент) має на це право, подає до Установи заявку. За дорученням заявника заявку може бути подано через представника у справах інтелектуальної власності або іншу довірену особу.

Відповідно до ч.11 ст.12 ЗУ «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» за подання заявки сплачується збір.

Чинне законодавство в процесі розгляду заявки винахідників (їх представника) передбачає сплату інших платежів, зокрема, згідно ст.ст. 22, 29 ЗУ «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» заявником сплачується державне мито за видачу патенту та збір за публікацію про видачу патенту. Власник патенту повинен сплачувати відповідні збори за підтримання чинності патенту і добросовісно користуватися виключним правом, що випливає з патенту.

Відповідно до ч.2 ст.32 ЗУ «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» дія патенту припиняється у разі несплати у встановлений строк річного збору за підтримання його чинності. Річний збір за підтримання чинності патенту сплачується за кожний рік його дії, починаючи від дати подання заявки.

Статтею 428 ЦК України передбачена можливість спільного здійснення права інтелектуальної власності кількома особами на підставі договору або без нього.

Отже, якщо один із суб`єктів, яким спільно належать певні права інтелектуальної власності, вибуває внаслідок тих чи інших підстав із цих правовідносин (зокрема, внаслідок смерті), то його спадкоємець (спадкоємці) можуть заявляти вимогу про визнання права інтелектуальної власності.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ст.1281 ЦК (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Строки, встановлені у ч.2 і ч.3 ст.1281 ЦК України є присічними і поновленню чи продовженню не підлягають.

Відповідно до ч.5 ст.411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Скасовуючи судові рішення у цій справі та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року зробив висновок, що суди не з`ясували, чи повідомив ОСОБА_1 ОСОБА_2 , як кредитора спадкодавця, про відкриття спадщини, а також чи знав/міг знати ОСОБА_2 про прийняття ОСОБА_1 спадщини.

Як убачається з матеріалів справи, під час нового розгляду справи інтереси відповідача у справі представляли два адвоката Христофорова К.С. (т.2 а.с.96-99) і ОСОБА_8 (т.2 а.с.145-147), які, приймаючи участь у судових засіданнях, упродовж розгляду справи не подали суду жодного доказу у підтвердження факта обізнаності ОСОБА_2 про прийняття ОСОБА_1 спадщини, про смерть його батька, тощо.

В апеляційній скарзі відсутні обґрунтовані доводи на підтвердження існування у відповідача та його представників об`єктивних перешкод для подання суду першої інстанції доказів, долучених до апеляційної скарги, тому апеляційний суд відповідно до присів ст.367 ЦПК України зазначені докази не досліджує та уваги не приймає.

Разом з тим, перевіркою матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом 04 жовтня 2017 року (т.1 а.с.3), судовий збір сплачено у той же день (т.1 а.с.2). У справі відсутні дані про те, що позов відправлений суду поштою.

Ухвалою суду першої інстанції від 05 жовтня 2017 року позов залишений без руху (т.1 а.с.35). Серед недоліків позову, зокрема, зазначено: відсутні посилання на докази про прийняття ОСОБА_1 спадщини; коли саме позивач дізнався про порушення його майнових прав ОСОБА_5 та його спадкоємцем ОСОБА_1 .

На виконання ухвали суду ОСОБА_2 подав позовну заяву (т.1 а.с.42-47), у якій, зокрема, повідомив, що ОСОБА_1 у березні 2017 року пред`явив у суд позов (справа №646/1750/17), відповідачем за яким був у тому числі ОСОБА_2 . Копію позову ОСОБА_2 отримав у березні 2017 року.

Ухвалою суду першої інстанції від 10 березня 2017 року (т.1 а.с.67) відкрито провадження у цій справі, судове засідання призначено 30 березня 2017 року.

З наведеного слідує, що ОСОБА_2 у березні 2017 року дізнався як про смерть ОСОБА_5 , так і про прийняття ОСОБА_1 (сином) спадщини, тобто позивач у цій справі як кредитор спадкодавця у березні 2017 року не пізніше 30 числа, дізнався про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

За таких обставин останнім днем шестимісячного строку, встановленого ч.2 ст.1281 ЦК України (у редакції, що діяла на той час), було 30 вересня 2017 року (субота), перший робочий день (понеділок) це 02 жовтня 2017 року, проте позов, як встановлено вище, поданий суду лише 04 жовтня 2017 року (середа).

Звернення ОСОБА_2 із зустрічним позовом у межах розгляду справи №646/1750/17, у прийнятті якого суд відмовив, не є пред`явленням вимоги до спадкоємця у розумінні ст.1281 ЦК України.

Отже, ОСОБА_2 як кредитор спадкодавця пред`явив вимоги до ОСОБА_1 як спадкоємця після сплину встановленого законом ч.2 ст.1281 ЦК України, строку.

Строк пред`явлення вимог до спадкоємця, який прийняв спадщину, є присічним і поновленню не підлягає, пропуск такого строку є підставою для відмови у задоволенні позову.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у межах розгляду цієї справи сплатив такі кошти:

судовий збір за перегляд заочного рішення у сумі 352, 40 грн (т.1 а.с.145),

судовий збір за апеляційну скаргу на заочне рішення у сумі 12 000 грн (т.1 а.с.178),

судовий збір за касаційну скаргу на судові рішення у сумі 16 000 грн (т.2 а.с.7),

судовий збір за апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у сумі 12 000 грн (т.3 а.с.1), тобто всього позивачем сплачено 40 352 грн 40 коп., які підлягають стягненню на його користь із відповідача ОСОБА_2 , оскільки апеляційна скарга задоволена і у позові відмовлено.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 21 вересня 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог.

ОСОБА_2 відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_1 про відшкодування витрат співвинахіднику та володільцю майнових прав інтелектуальної власності на винаходи.

Стягнути із ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ; АДРЕСА_2 )

40 352 грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 07 грудня 2022 року

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов