Справа № 562/517/21
Провадження № 2/559/115/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Жуковської О.Ю.,

секретаря судового засідання Братащук М.Я.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідачів ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_8 про витребування безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1.1. Позивач. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, неповнолітній (на момент подій) ОСОБА_8 без згоди батьків переказав кошти на банківські рахунки відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та інших, а користувався ними неповнолітній (на момент подій) ОСОБА_3 . Позивачка ОСОБА_1 - матір ОСОБА_9 , 01.12.2020 дізналась, що ініціював та організував переказ коштів у розмірі 155806 грн. та використовував їх ОСОБА_3 , тому 09.12.2020 в строк, передбачений законом, її представник надіслав лист-претензію неповнолітньому ОСОБА_3 , його матері та банку з повідомленням, що правочин категорично не схвалюється батьками ОСОБА_9 згідно ч.1-2 ст.222 ЦК України. Після розкриття банківської таємниці з`ясувались прізвища відповідачів, на чиї рахунки надійшли кошти. Сума стягнення менша, ніж розмір переказаних коштів, оскільки лише в цій частині позовні вимоги доведені банківськими документами, тому позовні вимоги зменшено. Щодо солідарного стягнення з ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , то перша є його рідною сестрою і на картку якої надходили гроші, чим фактично користувався ОСОБА_3 . Будь-яких правових підстав для отримання коштів позивача відповідачами не було, тому позивач просить стягнути згідно ч.1 ст.1212 ЦК України кошти як безпідставно набуте майно: з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 солідарно 72296 грн., з ОСОБА_6 7050 грн., з ОСОБА_7 19600 грн., а також судові витрати.

1.2. Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 позов не визнають. Відповідач ОСОБА_5 в 2020 році погодилась на прохання брата ОСОБА_3 та оформила банківську картку на своє ім`я та передала йому в користування для власних потреб. Це було зручно, оскільки брат навчався в м. Рівне, підробляв на авто мийці, а картка була прив`язана до телефону сестри, яка могла спостерігати за рухом коштів на картці, якою користувався неповнолітній. Але саме неповнолітній ОСОБА_8 спонукав неповнолітнього ОСОБА_10 до вчинення проплат через інтернет-ресурси для отримання прибутку. Неповнолітній ОСОБА_8 діяв в межах неповної цивільної дієздатності згідно ст. 32 ЦК України, оскільки самостійно розпоряджався коштами на своєму рахунку. Не погоджуються із твердженням про безпідставне набуття майна згідно ст.1212 ЦК України, оскільки ОСОБА_8 з власного рахунку переводив кошти на рахунок ОСОБА_3 , підбурюючи останнього в подальшому внести кошти на сайт з метою заробітку, що і було зроблено. Між неповнолітніми була усна домовленість. Тобто ОСОБА_11 виконував пряме прохання ОСОБА_12 . Кримінальне провадження по факту шахрайських дій ОСОБА_3 було закрито.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

2.1. 02.03.2021 ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області подану 16.02.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_13 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: на стороні позивача ОСОБА_14 , на стороні відповідача ОСОБА_3 , про витребування безпідставно набутого майна, - передано за територіальної підсудністю до Рівненського міського суду Рівненської області. 15.04.2021 вказану позовну заяву ухвалою Рівненського міського суду залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 11.05.2021 ухвалою Рівненського міського суду прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, ОСОБА_14 , про витребування безпідставно набутого майна. 09.06.2021 ухвалою Рівненського міського суду задоволено клопотання представника позивача про витребування інформації від АТ «Універсал Банк» та в АТ «ОКСІБанк» зі строком надання копій документів до 01.07.2021. Відповідь в матеріалах справи відсутня. 16.07.2021 ухвалою Рівненського міського суду задоволено клопотання представника позивача і замінено відповідача ОСОБА_13 на ОСОБА_5 . 28.07.2021 ухвалою Рівненського міського суду задоволено клопотання представника позивача та цивільну справу передано за підсудністю Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

2.2. До Дубенського міськрайонного суду Рівненської області згідно з ухвалою Рівненського міського суду від 28.07.2021 надійшла за підсудністю справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_8 , про витребування безпідставно набутого майна, тому ухвалою 14.09.2021 її прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовчі дії.

2.3. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.11.2021 за клопотання представника позивачів витребувано докази: в АТ «Універсал Банк» та в АТ «ОКСІБанк» персональні дані отримувачів коштів (тримачів карток) прізвище ім`я по батькові, РНОКПП та будь які дані за якими можливо ідентифікувати особу, які отримували грошові перекази з карткового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_9 згідно виписки, наданої банком з точними датами, часом та сумами переказів. Витребувані матеріали необхідно було надати суду до 09.00 год. 13.12.2021. Представник АТ «Універсал Банк» отримав ухвалу суду електронною поштою 24.11.2021 та під розпис поштове відправлення 01.12.2021, а представник АТ «ОКСІБанк» відповідно 24.11.2021 та 03.12.2021.

2.4. Станом на 13.12.2021 до суду надійшла інформація від АТ «ОКСІБанк», що ОСОБА_5 є клієнтом банку і надано копію заяви-анкети з її паспортом про отримання банківських послуг в межах проекту Sportbank. Два інші банківські картки клієнтам не видавались та АТ «ОКСІБанк» не належать.

2.5. 13.12.2021 від представника відповідачів надійшло клопотання долучити письмовий доказ в справі, що не був поданий вчасно через поважну причину - банк надав інформацію лише 03.12.2021, враховуючи, що наявні докази поважності причин пропуску, а стадія підготовчих дій не завершена, суд долучає до справи виписку АТ «Універсал Банк» по картковому рахунку ОСОБА_5 , що має значення для повного та об`єктивного розгляду.

2.6. 17.12.2021 на адресу АТ «Універсал Банк» судом направлено лист щодо невиконання ухвали суду від 10.11.2021 без пояснення причин, з роз`ясненням відповідної кримінальної відповідальності та вимогою терміново надати інформацію. У відповідь 21.12.2021 банк повідомив, що відповідну ухвалу суду отримував двічі - 24.11.2021 та 01.12.2021, тому 02.12.2021 підготував відповідь, яка, зрештою, надійшла суду 23.12.2021, 04.01.2022 та 17.01.2022. Ідентифіковано клієнтів банку ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , проте ще інші 4 картки не емітувались.

2.7. 09.06.2022 ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області задоволено клопотання представника позивача та залучено співвідповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

2.8. 25.07.2022 ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області закрито підготовче провадження по справі і призначено судове засідання для розгляду по суті.

2.9. Співвідповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були неодноразово належно повідомлені судом про час і місце судового засідання через направлення поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання, а після отримання інформації про їх відсутність - через відповідне оголошення на сайті судової влади. Проте, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до суду не з`явились, про причини неявки не повідомляли, із заявами по суті справи не звертались.

2.10. Співвідповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 30.11.2021 подали до суду відзив на позовну заяву, при цьому ОСОБА_5 отримала ухвалу, що встановлювала 15-денний строк подачі відзиву, 15.10.2021, а ОСОБА_3 - 19.10.2021. Одночасно ОСОБА_5 звернулась із клопотанням про поновлення процесуального строку на подачу відзиву, оскільки вона хворіла з 18.10.2021 до 12.11.2021 і лише 15.11.2021 уклала договір з адвокатом. Суд констатує, що підстав для поновлення пропущеного процесуального строку немає, оскільки співвідповідачі звернулись з одним спільним відзивом, при чому ОСОБА_3 пропустив встановлений для цього судом строк без будь-якої поважної причини, а ОСОБА_5 , яка отримала відзив ще до хвороби, навіть після одужання пропустила 15-дений строк без поважної причини. Крім того, долучені позитивні характеристики з місця проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , інформація про не притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності чи про закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 190 КК України за відсутністю складу та події кримінального правопорушення, скриншоти переписок із соціальних мереж під ніками «_zaes_17», «_zaes_18» і іншими не ідентифікованими про те, хто винен в тому, що сталось, - доказового значення в справі про безпідставне набуття майна в період з 20.10.2020 до 16.11.2020 не мають, не несуть інформації про суть домовленості між неповнолітніми, а єдиний скриншот, що стосується проплат коштів, зафіксовано між «_zaes_18» та іншим не ідентифікованим співрозмовником невідомо на якій платформі і стосується подій 25.11.2020, коли останній переказ коштів відповідачам в цій справі було здійснено 16.11.2020. За ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

2.11. В судовому засіданні сторона позивача позов підтримала. Позивачка та її представник пояснили, що син ОСОБА_15 - ОСОБА_14 , - не мав таких власних грошей, весь його дохід - це 500 грн. на місяць стипендії, адже на той час він навчався разом із ОСОБА_3 у технічному коледжі НУВГП. Останній заохотив його дати гроші ніби для заробітку на якихось сайтах ігрових, він багатьох залучив до цієї «схеми». У них вдома були гроші, відкладені на навчання сина і на важливі витрати, син міг взяти на морозиво, наприклад, але не мав права розпоряджатись такими значними сумами. Спочатку він взяв без дозволу 40 тис. грн., потім ще півтори тисячі доларів, і ще брав. Гроші клав на свою картку і пересилав їх на картки, номери яких надавав саме ОСОБА_3 , а останній їх витрачав невідомо на які потреби. Син вліз у борги і, зрештою, був засуджений за викрадення, але це було вже після подій, що розглядаються тут. Потерпілим по кримінальному провадженню кошти відшкодували, ОСОБА_14 більше не навчається і працює на двох роботах, щоб погасити всі борги. ОСОБА_3 не поніс жодної відповідальності. Хоч він і каже про усну домовленість задля заробітку, але це введення в оману, бо гроші йшли лише йому і витрачав їх лише він без жодного зиску для інших і без будь-якої підстави. Коли дізнались, що син взяв без дозволу вдома гроші і переказав їх неповнолітньому ОСОБА_3 , то першою реакцією було повідомити батьків ОСОБА_3 , що батьки ОСОБА_16 згідно ст.222 ЦК України не схвалюють будь-яких правочинів і щоб повернули все назад. Проте відповіді не було. Потім з`ясувалось, що банківські картки належать іншим особам і що вони набували гроші сторони позивача без будь-якої правової підстави, бо з ними не було жодної домовленості, тому просять повернути майно як безпідставно набуте згідно ст. 1212 ЦК України. У ОСОБА_5 банківську картку не вкрали, за цю картку відповідає власник і вона отримала безпідставно кошти на свій рахунок, якими розпорядився її брат, тому тут солідарна відповідальність. Постанову про закриття кримінального провадження за ознаками ст. 190 КК України відносно ОСОБА_3 не оскаржували, бо це цивільні правовідносини.

2.12. В судовому засідання сторона співвідповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - їх представник, сам ОСОБА_3 заперечували проти задоволення позову як безпідставного. Співвідповідальність являє собою співучасть, а цього не доведено. ОСОБА_14 постійно перекидав великі суми на різні картки з невідомих причин і невідомих підстав. Застосування ст.222 ЦК України означає, що є підстава - договір, який не визнається батьками, а ст.1212 ЦК України - лише якщо майно безпідставно набуте, тому одночасне посилання на ст.222 і ст.1212 ЦК України - взаємовиключне, бо по першій є зобов`язання-підстава, а по іншій ні. Передавати банківські картки в користування родичам не заборонено. ОСОБА_17 коштів не отримувала, а робив це ОСОБА_11 , проте ні він, ні ОСОБА_5 майна не утримували, а ОСОБА_3 здійснював вкладав кошти, бо проплати в магазинах та Інтернеті, про що свідчить роздруківка. Представник відповідача звертає увагу, що ОСОБА_8 засуджений за вироком суду, а тому є підстави сумніватись в правдивості його слів і це саме ОСОБА_8 спонукав ОСОБА_3 , а сторона позивача поводиться недобросовісно, коли намагається повернути кошти. Між дітьми - ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , - була якась усна домовленість про спільний вклад коштів задля прибутку. ОСОБА_3 також пояснює, що ОСОБА_8 давав гроші, щоб зробити вкладення. ОСОБА_3 використовував кошти, що ОСОБА_8 надсилав на картки його сестри ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Куди конкретно і на яких умовах мали вкладатись чи вкладались ці кошти, скільки прибутку отримав ОСОБА_8 сторона відповідачів пояснити не змогла, бо це «ігроманія» і певна залежність, а сайт був російський. Крім того, ОСОБА_3 пояснює, що позичив у ОСОБА_9 певну суму - чи то 60 тис. грн., чи то 75 тис. грн., точно сказати не може і на яких умовах теж. Матір ОСОБА_3 - його законний представник на момент подій ОСОБА_18 , - пояснила, що вона не помічала, що її син грав у ці ігри до того часу, поки на батьківських зборах у технічному коледжі НУВГП почула від його куратора, що він, мабуть, грає і лише тоді дома помітила, що пропала певна сума грошей. І вони обоє грали - як ОСОБА_19 , так і ОСОБА_20 , цей спільний інтерес їх поєднав. Донька ОСОБА_5 за ці гроші не знала. Коли матір з`ясувала, що неповнолітній син гравець, то забрала в нього банківську картку на стипендію і паспорт. Але виявилось, що він взяв картку в сестри ОСОБА_5 . Коли батьки ОСОБА_9 виставили претензію і вона взнала про це, то не відреагувала, бо немає чим платити - в неї мінімальна пенсія 2200 грн. та грошей взяти ніде.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

3.1. З довідки АТ «Універсал Банк» від 22.04.2021 встановлено, що ОСОБА_9 було відкрито рахунок НОМЕР_1 , який вже неактивний, бо 22.12.2020 здійснено перевипуск на інший номер. Згідно виписки з рахунку ОСОБА_9 були здійснені перекази, а саме (а.с. 66, 69, 88-91, т.1):

30.10.2020 13:44:54 переказ на картку ОСОБА_21 - 4 000 грн. 00 коп.;

31.10.2020 16:15:21 переказ на картку ОСОБА_21 - 8 400 грн. 00 коп.;

01.11.2020 16:59:19 переказ на картку ОСОБА_21 - 1 100 грн. 00 коп.;

02.11.2020 11:30:13 переказ на картку ОСОБА_21 - 11 630 грн. 00 коп.;

02.11.2020 18:19:47 переказ на картку ОСОБА_21 - 7 400 грн. 00 коп.;

03.11.2020 13:29:00 переказ на картку ОСОБА_21 - 800 грн. 66 коп.;

03.11.2020 14:00:03 переказ на картку ОСОБА_21 - 58 грн. 00 коп.;

03.11.2020 15:53:40 переказ на картку ОСОБА_21 - 700 грн. 00 коп.;

03.11.2020 16:58:25 переказ на картку ОСОБА_21 - 500 грн. 00 коп.;

03.11.2020 17:51:00 переказ на картку ОСОБА_21 - 350 грн. 00 коп.;

03.11.2020 18:55:36 переказ на картку ОСОБА_21 - 465 грн. 00 коп.;

04.11.2020 15:22:24 переказ на картку ОСОБА_21 - 750 грн. 00 коп.;

05.11.2020 00:16:14 переказ на картку ОСОБА_21 - 600 грн. 00 коп.;

05.11.2020 08:29:51 переказ на картку ОСОБА_21 - 3 600 грн. 00 коп.;

05.11.2020 08:40:40 переказ на картку ОСОБА_21 - 1 270 грн. 00 коп.;

05.11.2020 09:52:52 переказ на картку ОСОБА_21 - 6 700 грн. 00 коп.;

05.11.2020 11:08:48 переказ на картку ОСОБА_21 - 4 000 грн. 00 коп.;

06.11.2020 12:36:34 переказ на картку ОСОБА_21 - 200 грн. 00 коп.;

16.11.2020 20:51:12 переказ на картку ОСОБА_21 - 742 грн. 62 коп.;

26.10.2020 15:48:53 переказ на картку ОСОБА_22 - 7 050 грн. 00 коп.;

21.10.2020 11:22:26 переказ на картку ОСОБА_23 - 2 700 грн. 00 коп.;

21.10.2020 12:22:20 переказ на картку ОСОБА_23 - 1 200 грн. 00 коп.;

22.10.2020 12:07:36 переказ на картку ОСОБА_23 - 6 500 грн. 00 коп.;

22.10.2020 15:07:41 переказ на картку ОСОБА_23 - 1 600 грн. 00 коп.;

22.10.2020 15:31:09 переказ на картку ОСОБА_23 - 700 грн. 00 коп.;

22.10.2020 16:14:49 переказ на картку ОСОБА_23 - 1 100 грн. 00 коп.;

25.10.2020 15:36:56 переказ на картку ОСОБА_23 - 4 600 грн. 00 коп.;

25.10.2020 18:18:58 переказ на картку ОСОБА_23 - 1 200 грн. 00 коп.;

08.10.2020 13:56:33 переказ на картку НОМЕР_2 - 800 грн. 00 коп.;

09.10.2020 11:50:41 переказ на картку НОМЕР_2 - 700 грн. 00 коп.;

09.10.2020 14:57:35 переказ на картку НОМЕР_2 - 420 грн. 00 коп.;

11.10.2020 15:44:22 переказ на картку НОМЕР_2 - 1 650 грн. 00 коп.;

12.10.2020 09:41:39 переказ на картку НОМЕР_2 - 400 грн. 00 коп.;

12.10.2020 12:45:42 переказ на картку НОМЕР_2 -10 грн. 00 коп.;

12.10.2020 17:26:29 переказ на картку НОМЕР_2 -214 грн. 00 коп.;

12.10.2020 19:06:19 переказ на картку НОМЕР_2 -143 грн. 00 коп.;

13.10.2020 17:59:22 переказ на картку НОМЕР_2 -65 грн. 00 коп.;

13.10.2020 20:19:42 переказ на картку НОМЕР_2 -59 грн. 00 коп.;

13.10.2020 21:50:19 переказ на картку НОМЕР_2 -20 грн. 00 коп.;

15.10.2020 10:13:40 переказ на картку НОМЕР_2 -200 грн. 00 коп.;

15.10.2020 13:11:41 переказ на картку НОМЕР_2 -30 грн. 00 коп.;

15.10.2020 21:32:07 переказ на картку НОМЕР_2 -238 грн. 00 коп.;

18.10.2020 18:59:02 переказ на картку НОМЕР_2 -400 грн. 00 коп.;

18.10.2020 20:39:07 переказ на картку НОМЕР_2 -180 грн. 00 коп.;

18.10.2020 22:49:09 переказ на картку НОМЕР_2 -387 грн. 00 коп.;

19.10.2020 11:49:01 переказ на картку НОМЕР_2 -400 грн. 00 коп.;

20.10.2020 12:57:48 переказ на картку НОМЕР_2 -400 грн. 00 коп.;

27.10.2020 10:24:22 переказ на картку НОМЕР_2 -5 983 грн. 00 коп.;

15.10.2020 20:50:11 переказ на картку НОМЕР_3 -1 100 грн. 00 коп.;

15.10.2020 20:54:18 переказ на картку НОМЕР_3 -50 грн. 00 коп.;

19.10.2020 13:20:22 переказ на картку НОМЕР_3 -1 005 грн. 00 коп.;

19.10.2020 13:59:33 переказ на картку НОМЕР_3 -188 грн. 00 коп.;

19.10.2020 16:14:29 переказ на картку НОМЕР_3 -2 200 грн. 00 коп.;

19.10.2020 17:11:45 переказ на картку НОМЕР_3 -240 грн. 00 коп.;

28.10.2020 11:13:49 переказ на картку НОМЕР_4 -11 200 грн. 00 коп.;

02.11.2020 19:01:22 переказ на картку НОМЕР_5 -2 496 грн. 00 коп.

3.2. З відповіді, наданої на ухвалу суду про витребування від банку інформації із зазначенням конкретних дат і сум переказів (пункти 2.3., 2.6., 3.1), згідно довідки АТ «Універсал Банк» №2245/БТ від 02.12.2021 встановлено, що саме відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримували кошти, що пересилав ОСОБА_8 , інші картки НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 не емітувались (а.с. 247-255, 261-264, т.1).

3.3. Таким чином (пункти 2.3., 2.6., 3.1, 3.2.) судом встановлено, що відповідачами на рахунки АТ «Універсал Банк» отримано коштів з рахунку ОСОБА_9 на загальну суму: ОСОБА_5 - 53 266, 28 грн., ОСОБА_6 - 7050 грн., ОСОБА_7 - 19 600 грн.

3.4. З довідки АТ «ОКСІ БАНК» №1109-1403 від 22.04.2021 встановлено, що ОСОБА_9 було відкрито в АТ «ОКСІ БАНК» (sportbank) рахунок у гривні № НОМЕР_6 . Згідно виписки з рахунку в картковому продукті «Спортбанк» ОСОБА_9 , були здійснені перекази, а саме (а.с. 67, 70, 84-87, 94-95 т.1):

06.11.2020 переказ на картку ОСОБА_17 -19 000 грн. 00 коп.;

15.10.2020 переказ на картку ОСОБА_17 -30 грн. 00 коп.;

06.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -1 287 грн. 00 коп.;

08.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -5 600 грн. 00 коп.;

08.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -3 500 грн. 00 коп.;

08.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -488 грн. 00 коп.;

10.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -600 грн. 00 коп.;

11.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -75 грн. 00 коп.;

11.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -2 740 грн. 00 коп.;

14.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -1 200 грн. 00 коп.;

15.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 - 250 грн. 00 коп.;

17.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -1 200 грн. 00 коп.;

17.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 - 2 000 грн. 00 коп.;

18.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -300 грн. 00 коп.;

21.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -21 грн. 97 коп.;

21.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -620 грн. 00 коп.;

23.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -800 грн. 00 коп.;

23.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -800 грн. 00 коп.;

27.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -900 грн. 00 коп.;

27.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -1 700 грн. 00 коп.;

27.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -900 грн. 00 коп.;

27.11.2020 переказ на картку НОМЕР_7 -1 700 грн. 00 коп.;

25.11.2020 переказ на картку НОМЕР_8 -100 грн. 00 коп.;

27.11.2020 переказ на картку НОМЕР_8 -600 грн. 00 коп.

3.5. З інформації, отриманої у відповідь на ухвалу суду про витребування від банку інформації із зазначенням конкретних дат і сум переказів (пункти 2.3., 2.4., 3.4), згідно довідки АТ «ОКСІ БАНК» №10/0/5970 від 09.12.2021 (з врахуванням описки - зайва літера «в» у прізвищі) та долучених документів анкети-заяви і копії паспорта (що ідентичний тому, який міститься і в матеріалах справи і додано самостійно відповідачкою ОСОБА_5 до заяви про відкладення судового засідання 08.11.2021), встановлено, що саме ОСОБА_5 є клієнтом АТ «ОКСІ БАНК», а картки НОМЕР_7 та НОМЕР_8 клієнтам не видавались та АТ «ОКСІ БАНК» не належать (а.с. 151-152, 235-236, т.1).

3.6. Таким чином (пункти 2.3., 2.4., 3.4, 3.5.) судом встановлено, що відповідачкою ОСОБА_5 на рахунок АТ «ОКСІ БАНК» отримано коштів з рахунку ОСОБА_9 на загальну суму 19030 грн.

3.7. На момент здійснення вищезазначених переказів ОСОБА_8 був неповнолітнім, оскільки народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_14 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтв про народження НОМЕР_9 та про одруження НОМЕР_10 (а.с. 71, т.1).

3.8. ОСОБА_3 та його законному представнику матері ОСОБА_24 адвокатом Остапенко О.І. в інтересах ОСОБА_9 було надіслано лист-претензію від 09.12.2020 в порядку ч.1-2 ст.221 ЦК України, що батькам ОСОБА_9 01.12.2020 стало відомо про значні перекази неповнолітнім за межами його цивільної дієздатності без згоди батьків. Зазначені правочини категорично не схвалюються батьками, претензії про що направляються в Банк та інші стороні в місячний строк, передбачений законом. Пропонується мирно врегулювати спір до подачі позову до суду (а.с. 65, т.1).

3.9. З виписки по картці АТ «Універсал Банк» клієнта ОСОБА_5 від 29.11.2021 за період з 17.09.2020 до 29.11.2021 встановлено, що: 1) в жовтні 2020 року на картку надійшло 30907,22 грн., а витрачено на магазини і Інтернет 26335,48 грн., на перекази 4499 грн.; 2) в листопаді 2020 року на картку надійшло 285088,57 грн., а витрачено на магазини і Інтернет 229073,50 грн., на банкомати 13366,50 грн., на перекази 35950,29 грн., інше - 6721 грн. В грудні 2020 року було надходження 0,88 коп., решту періоду - що надходження, що витрати становили 0 грн. (а.с. 240, т.1).

4.10. Відповідачі ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_5 (в частині користування її карткою), інтереси яких представлено адвокатом, визнають, що використовував кошти, що надсилав ОСОБА_14 на рахунки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 саме ОСОБА_3 . Також всі учасники визнають, що на момент подій ОСОБА_3 та ОСОБА_8 були неповнолітніми, спільно навчались. Не заперечується факт родинних відносин як рідних брата та сестри ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Сторона позивача визнає, що кримінальне провадження за заявою ОСОБА_25 від 12.12.2020 за фактом шахрайських дій за ч.1 ст. 190 КК України (а.с. 68, т.1) було закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, а також що за результатами розгляду справи №569/4239/21 було засуджено неповнолітнього ОСОБА_9 . Тому згідно ч.1 ст.82 ЦПК України ці обставини не потребують доказування.

3.10. Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 11.03.2021 №569/4239/21 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 26.02.2021 між прокурором Рівненської місцевої прокуратури Ютовець Ілоною Анатоліївною та підозрюваним ОСОБА_9 , з участю законного представника неповнолітнього ОСОБА_16 та захисника - адвоката Баранчука Володимира Миколайовича у кримінальному провадженні №0002247 від 28.12.2020. Неповнолітнього ОСОБА_9 визнано винуватим за ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі; на підставі статей 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1рік і покладанням обов`язків згідно ст. 76 КК України. Вироком суду встановлено, що подія кримінального правопорушення мала місце 28.12.2020 приблизно о 02:30 год.

IV. Норми права, які застосував суд.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Вищезазначена правова позиція висловлена Великою палатою Верховного суду в справі № 922/3412/17 від 20.11.2018.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 висловлено правову позицію у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зазначено, що: «добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них». Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що при визначенні того чи підлягають безпідставно набуті грошові кошти потерпілій особі слід враховувати, що акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад, зокрема, добросовісності. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів.

Стаття 1212 ЦК України застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. У разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Вказана правова позиція висловлена у постановах КЦС ВС від 29.07.2019 у справі № 756/3966/17, КЦС ВС від 25.06.2018 у справі № 314/3995/15, КЦС ВС від 11.07.2018 у справі № 752/18477/15-ц.

Якщо правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Винятком є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку із зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов. Вказана правова позиція висловлена у постанові КГС ВС від 12.08.2021 у справі № 910/17567/19

Згідно Постанови Правління Національного Банку України від 05.11.2014 №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу навіть за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

Статтею 32 ЦК України визначено неповна цивільну дієздатність фізичної особи у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років: 1. Крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку). 2. Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування. 3. Неповнолітня особа може розпоряджатися грошовими коштами, що внесені повністю або частково іншими особами у фінансову установу на її ім`я, за згодою органу опіки та піклування та батьків (усиновлювачів) або піклувальника. 4. Згода на вчинення неповнолітньою особою правочину має бути одержана від батьків (усиновлювачів) або піклувальника та органу опіки та піклування відповідно до закону.

Статтею 222 ЦК України визначено правові наслідки вчинення правочину неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності: правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника, може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. Правочин, вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальників, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи. Якщо обома сторонами недійсного правочину є неповнолітні особи, то кожна з них зобов`язана повернути другій стороні усе одержане нею за цим правочином у натурі. У разі неможливості повернення одержаного в натурі відшкодовується його вартість за цінами, які існують на момент відшкодування.

Стаття 221 ЦК України визначає правові наслідки вчинення правочину малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності: правочин, який вчинено малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності, може бути згодом схвалений її батьками (усиновлювачами) або одним з них, з ким вона проживає, або опікуном.; правочин вважається схваленим, якщо ці особи, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні. У разі відсутності схвалення правочину він є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно ч.1, 4 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

5.1. Дослідивши докази, суд робить висновок, що позов необхідно задовольнити, оскільки він підставний. Кожна сторона зобов`язана суду довести підставу своїх вимог та заперечень. В цій справі суду доведено, що відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 отримали кошти позивача без будь-якої правової підстави. Хоч сторона відповідача заперечує, стверджуючи про якусь усну домовленість між двома неповнолітніми про вкладення коштів у якийсь сайт з метою отримання прибутку, проте це суду доведено не було і на увагу не заслуговує. Адже якщо дійсно між неповнолітніми мала місце домовленість, то, як мінімум ОСОБА_3 , який на час розгляду справи вже повнолітній, міг дати суду показання під присягою як свідок - яка домовленість і з ким була досягнута, хто, скільки, які суми і куди вкладав, коли, ким і який прибуток було отримано, надати відповідні банківські документи. Проте цього зроблено не було і навіть в вступному слові сторона відповідача не змогла пояснити конкретних умов «якоїсь» домовленості, а «ігрова залежність» домовленістю не є. Правочин дійсно може бути укладений усно, та навіть він повинен мати певні істотні умови, що визначають йог суть, чого в цій справі немає.

5.2. Крім того, з`ясовуючи фактичні обставини, суд звернув увагу, що першою реакцією сторони позивача після того, як з`ясувалось, що неповнолітній ОСОБА_8 використав кошти, що йому не належать, було звернення до адвоката і направлення листа-претензії неповнолітньому ОСОБА_3 та його матері з твердженням, що правочин не схвалюється батьками, а також пропозицією мирно врегулювати ситуацію. І це було зроблено в порядку та місячний строк, визначені ст. 221, 222 ЦК України. Якщо сторона відповідача наполягає, що була усна домовленість між неповнолітніми, то тоді цей правочин нікчемний. А нікчемний правочин - це правочин недійсність якого встановлена законом (ч.2 ст.215, ч.1,4 ст. 216, ч.1 ст.222, ч.2 ст.221 ЦК України) і він не спричиняє юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Тобто майно все одно має бути повернено, бо підстава відпала. Також заінтересована особа, за бажанням, могла звернутись до суду із позовом про визнання правочину між двома неповнолітніми недійсним, проте цього зроблено не було, що логічно, адже визнання абстрактного правочину, у якому не визначено будь-яких істотних умов, недійсним - фізично неможливе. Натомість, стороною відповідача, яка стверджує про правочин між неповнолітніми, і не було повернено коштів іншій стороні, хоча згідно ч.3 ст.222 ЦК України в випадку існування правочину це необхідно зробити, проте лист-претензія проігнорована.

5.3. В цій справі встановлено, що неповнолітній ОСОБА_8 переслав на рахунки відповідачів, з якими не мав ні він, ні його батьки домовленостей, на загальну суму 98946 грн., а саме: ОСОБА_5 72296 грн., ОСОБА_6 7050 грн., ОСОБА_7 19600 грн. Відповідачі кошти отримали безпідставно. Отже, єдиним ефективним способом захисту в цій справі є витребування безпідставно набутого майна.

5.4. Твердження сторони відповідача, що ОСОБА_8 діяв у межах цивільної дієздатності, бо розпоряджався власними коштами на банківському рахунку, не заслуговують на увагу. ОСОБА_8 та ОСОБА_26 були студентами коледжу, і вони не мали у власності значних коштів. Суми, якими оперував ОСОБА_14 , очевидно йому не належали: він не міг їх заробити чи отримати як стипендію, правомірно внести на своє ім`я на банківський рахунок та розпоряджатись згідно ст. 32 ЦК України. Наприклад, в цій справі за короткий період менше місяця з 20.10.2020 до 16.11.2020 ОСОБА_8 переказав коштів відповідачам на суму, що перевищує розмір мінімальної заробітної плати на той час в 19,8 разів (98946 грн./5000 грн. = 19,78). Вироком суду відносно ОСОБА_9 встановлено, що подія кримінального правопорушення мала місце 28.12.2020 приблизно о 02:30 год. Тобто, протиправна поведінка ОСОБА_9 мала місце 28.12.2020, - вже після подій, що розглядаються в цій справі, як правильно стверджує сторона позивача, та жодним чином не спростовує обставини, що стосуються предмету доказування щодо обставин, які мали місце з 21.10.2020 до 16.11.2020 включно. Отже, посилання на вирок суду сторони відповідача не заслуговує на увагу, бо не містить інформації про предмет доказування і є неналежним доказом згідно ст. 77 ЦПК України, тому до уваги судом не береться. Таким чином, твердження позивача, що неповнолітній ОСОБА_8 взяв без дозволу кошти, що відкладались його батьками і зберігались дома, не спростовані стороною відповідача, а стороною позивача банківськими документами доведено, що неповнолітній оперував значними сумами коштів, що йому належати не могли. Тому суд робить висновок, що неповнолітній дійсно взяв ці гроші вдома у позивача.

5.5. Посилання сторони відповідача на правову позицію Верховного суду від 10.04.2019 в справі № 390/34/17 щодо добросовісної поведінки - не заслуговую на увагу, оскільки нерелевантно фактичним обставинам, встановленим в цій справі. Дійсно, добросовісність є загальною засадою (принципом) і повинна враховуватися при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню на підставі статті 1212 ЦК України, якщо потерпіла особа знає, що в неї немає зобов`язання (немає обов`язку) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів. Але в цій справі по суті потерпілою особою є не неповнолітній ОСОБА_8 , а його матір - позивач ОСОБА_1 , яка не здійснювала проплат коштів на рахунки відповідачів і вимагає їй повернення безпідставно набутого майна.

5.6. Також не заслуговує на увагу заперечення відповідачів, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не набували майна і не утримували його, бо перша не власник, а другий вкладав одразу кошти. Відповідачі визнають, що ОСОБА_5 надала можливість користуватись її рахунком своєму неповнолітньому брату ОСОБА_3 , враховуючи, що судом встановлено рух коштів по її картці АТ «Укргазбанк» лише в жовтні-листопаді 2020 року, якраз в той час коли ОСОБА_8 переказував кошти, то таке твердження відповідає фактичним обставинам справи. І лише за ініціативи ОСОБА_3 , який повинен був надати відповідний номер рахунку, ОСОБА_14 міг переказати кошти на нього, бо ОСОБА_8 жодним іншим чином не пов`язаний з ОСОБА_27 , яка є сестрою ОСОБА_3 , окрім того факту, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 разом навчались. Також очевидні суперечності в позиції відповідача ОСОБА_5 , яка ніби надала картку неповнолітньому брату, але оформила на себе, щоб контролювати рух коштів, але при цьому позиція по справі базується на тому, що все ж його не контролювала і до тих грошей жодного стосунку немає. А також судом встановлено, що у ОСОБА_5 було дві банківські картки - від АТ «Універсал Банк» (моно банк) та АТ «ОКСІ БАНК» (спорт банк), а не одна, на які надсилав кошти без будь-якої правової підстави ОСОБА_14 . Проте, власність зобов`язує. І отримуючи кошти на власну картку, особа стає власником цих грошей, а якщо самостійно надає можливість розпоряджатись коштами іншому, не контролюючи надходження і витрати, то це не звільняє від відповідальності, навпаки, спричиняє солідарну відповідальність, співвідповідальність. Із виписки по картці АТ «Універсал Банк» клієнта ОСОБА_5 встановлено, в жовтні 2020 року на картку надійшло 30907,22 грн. (тобто в 6,2 рази більше мінімальної заробітної плати на той час), а витрачено на магазини і Інтернет 26335,48 грн., на перекази 4499 грн.; в листопаді 2020 року на картку надійшло 285088,57 грн., а витрачено на магазини і Інтернет 229073,50 грн., на банкомати 13366,50 грн., на перекази 35950,29 грн., інше - 6721 грн. (надходження і витрати в листопаді 2020 року становлять суму, що перевищує в 57 разів розмір мінімальної заробітної плати в той період). Тобто гроші, в тому числі безпідставно отримані, використовувались на магазини, Інтернет, банкомати, перекази та інше. В цій справі кошти набувала ОСОБА_5 , а використовував їх ОСОБА_3 , тому обоє повинні відповідати за позовними вимогами як співвідповідачі.

5.7. Отже, судом встановлено, що грошові кошти отримували: у загальному розмірі 72296 гривень власниця карток ОСОБА_5 , а розпроядився ними співвідповідач ОСОБА_3 ; у розмірі 7050 грн. - власник картки ОСОБА_6 ; у розмірі 19600 грн. - власник картки ОСОБА_7 . Правових підстав отримання ними цих коштів не встановлено і ефективним способом захисту порушеного права є витребування безпідставно набутого майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Виникло безпідставне збагачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (збільшення майна набувачів) на 72296 грн., 7050 грн. та 19600 грн. відповідно. Майно позивача (потерпілої) зменшилось внаслідок вибуття з володіння деякої частини коштів у розмірі 72296 грн., 7050 грн. та 19600 грн. Відповідачі збагатилась за рахунок позивача без будь-якої підстави. Хто в цьому винен - для правильного вирішення справи значення не має, оскільки це кондиційний, а не деліктний позов. Таким чином, враховуючи все вищезазначене, оскільки безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту, тому необхідно застосувати ст. 1212 ЦК України і позовні вимоги задовольнити.

5.8. Судом встановлено, що судовий збір було сплачено позивачкою в розмірі 1558 грн. за первісними позовними вимогами з розрахунку ціни позову у 155806 грн., проте в процесі їх було зменшено до загального розміру 989446 грн., отже належний до сплати судовий збір становить 989,46 грн. Крім того, помилково було сплачено за витребування доказів судовий збір в розмірі 454 грн. як за забезпечення позову. Тому згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» надмірно сплачений судовий збір необхідно повернути з державного бюджету позивачці, яка просила вирішити питання судових витрат, в сумі 1022,54 грн.((1558-989,46)+454=1022,54). Оскільки суд задовольнив позов, то згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути пропорційно задоволеним позовним вимогам і решту документально підтверджених судових витрат по сплаті 989,46 грн. судового збору, а саме: 1) з солідарних відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 73%, 2) з відповідача ОСОБА_6 7,2%, 3) з відповідача ОСОБА_7 19,8% відповідно.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 81, 95, 133, 141, 223, 258, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити: стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 72296 (сімдесят дві тисячі двісті дев`яносто шість) гривень, як безпідставно набуті кошти.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 7050 (сім тисяч п`ятдесят) гривень, як безпідставно набуті кошти.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 19600 (дев`ятнадцять тисяч шістсот) гривень, як безпідставно набуті кошти.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 722 (сімсот двадцять дві) гривні 30 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 71 (сімдесят одну) гривню 42 копійки.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 195 (сто дев`яносто п`ять) гривень 92 копійки.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету сплачений судовий збір у розмірі 1022 (одна тисяча двадцять дві) гривні 54 копійки.

Виконання рішення у частині повернення судового збору з Державного бюджету доручити Дубенському управлінню Державної казначейської служби України Рівненської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання) до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено в перший робочий день 02.01.2023, оскільки останній день строку 31.12.2022 припав на вихідний.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 , телефон НОМЕР_12 .

Представник позивача: адвокат Остапенко Денис Ігорович, вул. Соборна, 264/25, м. Рівне, 33028, E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідачі:

1) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_13 .

2) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_14 .

3) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_15 .

4) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_16 .

Представник відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 : адвокат Турянська Лілія Миколаївна, адреса: вул. Д.Галицького, 16, м. Дубно, Рівненська область, 35603, E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_8

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя О.Ю. Жуковська