Справа №760/5749/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Кушнір С.І.

за участю секретаря - Федоренко Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» 09.03.2021 р. звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить:

стягнути з відповідача збитки в порядку регресу в розмірі 7666,66 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регрессу, позивач ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» посилається на наступне.

Так, 21.02.2019 р. між ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений Полісом №АМ/8571365, за яким, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 .

24.02.2020 р. у м. Києві на площі Севастопольській,1, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.07.2020 р., ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КупАП.

Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку від 05.03.2020 р.

ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на основі рахунку № 82-D/66/8 від 05.03.2020 р. було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № ЦВ/20/1875 від 18.08.2020 р. та виплачено потерпілому суму страхового відшкодування у розмірі 7666,66 грн.

Таким чином, ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» виконало свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов Договору.

Як зазначається у постанові суду від 15.07.2020 р. ОСОБА_1 здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 і не дочекавшись прибуття працівників поліції залишив місце ДТП.

Згідно п. в) ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Отже, з огляду на викладене, до ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» у порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача на суму 7666,66 грн., яка була виплачена як страхове відшкодування за полісом №АМ/8571365.

При цьому, позивач зазначає, що на адресу відповідача було надіслано регресну вимогу, яка була отримана останнім, однак станом на момент подання позовної заяви до суду, з боку ОСОБА_1 не було здійснено жодних виплат/відшкодувань на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» за страховим випадком.

Невідшкодованою залишається сума у розмірі 7666,66 грн. які позивач просить стягнути з відповідача, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регрессу.

Ухвалою суду від 15.03.2021, відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши та оцінивши письмові докази, за наявними в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З матеріалів справи судом встановлено, що 21.02.2019 р. між ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений Полісом №АМ/8571365, за яким ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» застрахувало майнові інтереси Потерпілого, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 .

Строк дії Полісу №АМ/8571365 з 10.03.2019 р. до 09.03.2020 р.

24.02.2020 р. у м. Києві на площі Севастопольській,1, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 .

Так, вбачається, що ОСОБА_1 24.02.2020 р. о 17 год. 30 хв. в м. Києві, керуючи автомобілем «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_1 , по пл. Севастопольській, 1, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, недотримався безпечного бокового інтервалу до автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , і здійснив з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків. Крім того, ОСОБА_1 24.02.2020 року о 17 год. 30 хв. керуючи автомобілем марки «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_3 , в м. Києві по пл. Севастопольській, 1, здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , і не дочекавшись прибуття працівників поліції залишив місце ДТП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б, 13.1, 2.10а, 2.10д ПДР України.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.07.2020 р., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Внаслідок ДТП, що мала місце 24.02.2020 р. о 17 год. 30 хв. в м. Києві по пл. Севастопольська,1, автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності гр. ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , отримав пошкодження.

Вбачається, що 05.03.2020 р. власник пошкодженого автомобіля - «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 повідомив ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання страхового випадку, а 25.03.2020 р. з метою отримання відшкодування, звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до Звіту №82-D/66/8 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , складеного 05.03.2020 р., вартість матеріального збитку складає - 7666,67 грн. без урахування ПДВ.

На підставі Звіту №82-D/66/8 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen», ТДВ СК «Альфа-Гарант» було складено страховий акт № ЦВ/20/1875 від 18.08.2020 р. та розрахунок суми страхового відшкодування до нього.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

При цьому, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15- ц; провадження № 14-176цс18 викладеної у п.п. 49 - 51, 53, 55 -57 визначено, що згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Встановлено, що відповідно до страхового акту № ЦВ/20/1875 від 18.08.2020 р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, складених на підставі Звіту №82-D/66/8 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen», ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» сплатила на користь потерпілого суму страхового відшкодування 7666,66 коп., що підтверджується платіжним дорученням №10822 від 18.08.2020 р.

Відповідно до п.п. "в" п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З огляду на викладене вище, суд вважає обґрунтованими доводи позивача в обґрунтування права регресної вимоги до відповідача за вказаних вище обставин.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довела наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого (позивача) були відшкодовані збитки, завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано.

Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, який не скористався процесуальним правом висловити свій відзив (заперечення) на позов та надати докази на спростування розміру завданої шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача суму витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 7666,66 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2270,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 16, 22, 979, 980, 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (адреса: м. Київ, бул. Л. Українки, 26, ) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 7666 (сім тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 66 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (адреса: м. Київ, бул. Л. Українки, 26, ) судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Кушнір