Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/739/22

20 липня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю представника позивача, адвоката - Романишина Д.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки і піклування в особі Переріслянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки і піклування в особі Переріслянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області про визначення місця проживання дитини.

Просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача, адвокат - Романишин Д.М. позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, натомість направила суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, зазначивши, що позов визнає повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: органу опіки і піклування в особі Переріслянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області в судове засідання також не з`явилася. Натомість направила суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника Переріслянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, зазначивши, що до позовних вимог заперечень не має.

Вислухавши представника позивача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

24.03.2009 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Гаврилівської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_3 , уродженка с. Гаврилівка, Надвірнянського району, Івано-Франківської області (а.с.9).

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.08.2012 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано, неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 (а.с.10).

З грудня 2016 року дочка ОСОБА_3 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та перебуває на його утриманні. Даний факт підтверджується довідкою про склад сім`ї та проживання № 268, виданою 02.05.2022 року Переріслянською сільською радою Надвірнянського району, Івано-Франківської області, з якої вбачається, що дочка ОСОБА_3 прописана разом з позивачем, актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеним виконуючим обов`язки голови сільської ради Л. Гук. (а.с.11-12).

Також з`ясовано, що дочка ОСОБА_3 навчається в 6-му класі Переріслянського ліцею, який відвідує з 2016 року, що підтверджується довідкою за № 88 від 10.05.2022 року (а.с.13).

Відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу хворіє психічним захворюванням, у зв`язку з чим являється інвалідом ІІ групи та перебуває на обліку в психіатричному кабінеті КНП «Надвірнянська ЦРЛ», що підтверджується довідкою лікаря-психіатра від 04.05.2022 року (а.с.14).

Доведено, що дочка ОСОБА_3 фактично проживає разом з позивачем протягом тривалого часу та перебуває на його утриманні.

Стаття 160 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно зі ст.ст. 8,11,15 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

При визначенні місця проживання дитини у разі окремого проживання батьків застосовується принцип забезпечення якнайкращих інтересів дитини.

Згідно зі ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно п.п.4,5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

За змістом статей 150,155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права.

Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17).

Суд при прийнятті рішення надає переваги та керується ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, яка передбачає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що позивач постійно піклується про дитину, утримує її, бере участь у її вихованні, створює належні умови проживання та розвитку.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст.19, 150, 155, 160, 161 СК України, керуючись ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки і піклування в особі Переріслянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області про визначення місця проживання дитини - задоволити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 29.07.2022 року.