Справа № 147/393/22
Провадження № 2/147/219/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 серпня 2022 року смт Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Борейко О. Г.,
із секретарем Івасюк А. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
13 травня 2022 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в відповідач ОСОБА_2 є батьком позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.12.2016 відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі ј частки від всіх доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час позивач досягла повноліття, однак продовжує навчатися у «Вінницькому гуманітарно-педагогічному коледжі» на 1 курсі денного відділення. Так, ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання, тому не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач ОСОБА_2 фінансової допомоги доньці не надає, хоча працює та отримує заробітну плату. Враховуючи викладене позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частки від доходу щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення 23-х річного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Також, позивачка ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн.
Ухвалою суду від 25 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак 16.06.2022 подала заяву про проведення розгляду справи без її участі в якій також вказала, що позов підтримує та наполягає на його задоволенні. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
На переконання суду, здійнити розгляд справи за відсутності позивача можливо, враховуючи, що ОСОБА_1 скористалася своїми процесуальними правами, що повністю узгоджується з вимогами ч.3 ст. 211 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання призначені на 16 червня 2022 року, 20 липня 2022 року та 02 серпня 2022 року не з`явився, з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином і в установленому законом порядку повідомлявся, однак до суду повернувся конверт з відміткою працівника відділення поштового зв`язку : "адресат відсутній". Відзив на позовну заяву відповідачем у визначений судом строк до суду не подано.
Крім того, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, призначеного на 20.07.2022 та 02.08.2022 через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про що в матеріалах справи наявне підтвердження (а.с. 23, 26 звор.). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне.
Позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 4).
З копії виконавчого листа №147/1316/16-ц від 26.12.2016 встановлено, що 12.12.2016 рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частки від його доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 31.10.2016 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).
Судом встановлено, що донька перебуває на утриманні матері ОСОБА_3 , яка як законний представник ОСОБА_1 09 серпня 2021 року уклала договір №17-11Філ(б) з Комунальним закладом вищої освіти «Вінницький гуманітарно-педагогічний коледж» предметом якого є навчання у закладі вищої освіти за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою філологія (англійська мова і література, переклад) за спеціальністю 035 Філологія (спеціалізація 035.041 Германські мови та літератури (переклад включно) для здобуття ступеня освіти бакалавра строком до 01 липня 2025 року. Фінансування навчання здійснюється за рахунок регіонального замовлення (а.с. 5-6).
Відповідно до довідки №1483/22 від 02.05.2022 виданої Комунальним закладом вищої освіти «Вінницький гуманітарно-педагогічний коледж», ОСОБА_1 дійсно навчається на І курсі філологічного факультету Комунального закладу вищої освіти «Вінницький гуманітарно-педагогічний коледж» за державним замовленням. Стипендію не отримує. Термін навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року (а.с. 7).
Правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу).
Тобто, главою 16 передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання, при цьому в ст. 201 СК України зазначено норми (перелік статей), які застосовуються до відносин між батьками і повнолітніми дітьми.
Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.
Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови:
- що вони можуть надавати матеріальну допомогу;
- право на утримання припиняється у разі припинення навчання;
- право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу.
Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:
1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;
2) продовження ними навчання.
3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі.
Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає
Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на користь позивача на її утримання керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
Законодавством закріплюється зобов`язання батьків забезпечувати дітей до повноліття, а за деяких обставин - і після досягнення 18 років. Коли батько проживає окремо від дитини, то має брати участь в утриманні шляхом надання грошової, іншої допомоги за домовленістю. Відповідач є працездатним, проживає окремо від повнолітньої доньки, доказів щодо наявності інших дітей на утриманні, а також доказів незадовільного матеріального стану чи стану здоров`я суду не надано, отже відповідач має можливість понести частину витрат на утримання дитини.
Враховуючи викладене та зобов`язання обох батьків відповідно до ст. 199 СК України утримувати дитину, яка продовжує навчання і не має самостійного доходу, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до 23 - х років, надавши аналіз наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку наявності правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 13 травня 2022 року до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2025 року, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку (в разі продовження навчання).
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду потрібно допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.
Також, у позовній заяві ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.
За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивачем суду надано договір про надання правової допомоги у цивільній справі від 13.05.2022, акт прийому-передачі наданих послуг від 13.05.2022 та квитанцію №01/13/05 від 13.05.2022, відповідно до яких встановлено, що адвокат Конякін М. С. отримав від ОСОБА_1 гонорар у розмірі 1000 грн. за складання позовної заяви про стягнення аліментів (а.с. 9, 10, 11).
Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та підтверджені витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 1000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 1-18, 76, 77-81, 95, 141 ЦПК України, ст. ст. 199-200 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 травня 2022 року і до закінчення навчання доньки, тобто до 30 червня 2025 року, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку (в разі продовження навчання).
Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги адвокатом у розмірі 1000 грн (одна тисяча гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О. Г. Борейко