Провадження №2-о/523/514/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2022 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Бузовського В.В.

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 16, в м. Одеса, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 з 2000 року до часу відкриття спадщини та вважається такою, що прийняла спадщину. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 . Заявниця вказує про те, що з 1998 року по 2019 рік була зареєстрована разом зі своєю матір`ю в квартирі АДРЕСА_2 , а з 29.08.2019 року заявниця зареєстрована в квартирі АДРЕСА_3 . Заявниця вказує про те, що не дивлячись на інше місце реєстрації, вона постійно проживала та вела спільне господарство разом із матір`ю, за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі знаходяться її речі . Таким чином, на підставі вищевикладеного, заявниця ОСОБА_1 вважала, що спадщину прийняла, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, бо постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але звернувшись до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, однак її рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність (а.с. 31).

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 32).

Рішення ухвалено за відсутності учасників справи.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 13.12.2021 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 17373 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно, у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 (а.с.11).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 (а.с.8,9), а тому в силу ст. 1261 ЦК України має право на спадкування після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до акту, складеного сусідами заявниці, ОСОБА_1 з березня 1998 року по день смерті матері ОСОБА_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , сільно з нею проживала та вела домашнє господарство за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі знаходяться її речі (а.с.12).

Заявниця вважала, що спадщину прийняла, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, бо постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але звернувшись до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Акаєвої А.В., для оформлення своїх спадкових прав, отримала лише роз`яснення, в якому зазначено, що її заява щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, надійшла після спливу 6-ти місячного строку, встановленого ст. 1273 ЦК України, в зв`язку з чим в неї не має законних підстав завести спадкову справу, а для того, щоб оформити право на спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, їй було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.13).

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

У п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено про те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , проживали однією сім`єю, вели спільне господарство разом з донькою ОСОБА_2 . Отже, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, заявниця ОСОБА_2 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері

Суд вважає, що встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником права на отримання спадщини після смерті матері.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що що заява про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, адже дозволить їй реалізувати своє право на спадщину після смерті матері. Заявник позбавлений можливості в іншому порядку встановити вищезазначений факт, тому суд ухвалює рішення про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 293 - 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_4 ) про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини, тобто по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_2 та вважається такою, що прийняла спадщину.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22.12.2022 року.

Суддя: