Справа № 214/2114/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 липня 2022 рокуСаксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Попова В.В.,
при секретарі - Собченко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про захист прав споживачів, третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, -
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь безпідставно набуті кошти у сумі 2571 грн. 38 коп., а також стягнути судові витрати.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява, в якій останній позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за відсутності сторони позивача.
Представник відповідача, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, в судове засідання не з`явився, заяв не надав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Третя особа також до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, заяв не надала.
На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивачасуд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.
Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України викладений також Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 року по справі №910/1531/18.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 року по справі №910/9072/17 висловила позицію, що, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих коштів обґрунтованими та доведеними, тому такі вимоги підлягають задоволенню.
Разом з тим, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп. (а.с.9-12), а також враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1212 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 141, 142, 263-265, 268, 273, 280-284, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.