Справа №705/978/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду позов до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження №68508340, винесеної державним виконавцем Уманського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галиченком Б.С., відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку, що знаходяться по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Підставою для відкриття провадження став виконавчий напис №2792, виданий 03.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. на іпотечному договорі № CSU0GA00000110 від 25.04.2008 та посвідчений приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Андрухом С.Д. за № 1247. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки він вчинений за відсутності доказів безспірності заборгованості за кредитним договором та за зобов`язаннями строк вимоги, за яким більше трьох років, тому і вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 28.03.02.2022 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Третій особі роз?яснено право надати свої пояснення відповідно до вимог ст. 181 ЦПК України. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу та третій особі копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями

За вх. 7093 від 20.04.2022 електронною поштою у сформованій системі «Електронний суду» від представника відповідача АТ «КБ «ПриватБанк» Наконечної А.В. надійшов відзив з додатками на позовну заяву ОСОБА_1 . Проте, в порушення вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, до відзиву на позов не було долучено документального підтвердження того, що позивачу ОСОБА_1 також було направлено примірник такого відзиву для ознайомлення. Тому, вказаний відзив був повернутий відповідачу для належного його направлення як до суду, так і позивачу, у порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України.

Станом на 09.06.2022 належним чином оформленого відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Судом встановлено, що приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна 03.10.2019 вчинила виконавчий напис №2792 про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 . Із вказаного виконавчого напису вбачається, що зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № CSU0GA00000110, посвідченого 25.04.2008 приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Андрух С.Д. за № 1247,передане в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». За виконавчим написом загальна заборгованість становить 293949,22 доларів США, що в перерахунку на гривню становить 7495482, 83 грн.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження №68508340, винесеної державним виконавцем Уманського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галиченком Б.С., відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку, що знаходяться по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Підставою для відкриття провадження став вище зазначений виконавчий напис №2792, виданий 03.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. на іпотечному договорі № CSU0GA00000110 від 25.04.2008 та посвідчений приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Андрухом С.Д. за № 1247.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису № 2792 від 03.10.2019, вчиненого приватним нотаріусом Бондар І.М. таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом Про нотаріат (далі - Закон), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) та іншими нормативними актами.

Так, в ст. 87 Закону передбачено, що виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо:

- подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

- з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1).

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису передбачають підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку.

Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).

Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати:

- оригінал кредитного договору;

- засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Тобто, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Виходячи з такого підходу до вирішення цих спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність заборгованості, її розмір та складові для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена, як наприклад даними щодо сум отриманих у кредит коштів, їх повернення, нарахування та розрахунку боргу тощо.

Таким чином, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріуса були порушені вимоги статей 87 та 88 Закону України Про виконавче провадження та пункту 3 Порядку.

Статтею 50 Закону України Про нотаріат передбачено право на оскарження нотаріальної дії особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідачем також не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку.

Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц.

В даному випадку іпотечний договір є похідним від кредитного договору, тому для спірних правовідносин підлягають застосуванню норми права щодо вчинення виконавчих написів за кредитними договорами.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спірний виконавчий напис вчинено на іпотечному договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Також, у матеріалах виконавчого провадження відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Позивачем на підтвердження заявлених ним позовних вимог надано копію Претензії від 09.09.2010, яка була адресована ОСОБА_2 , тобто боржнику за кредитним договором № CSU0GA00000110 від 25.04.2008 та у зазначеній Претензії вказана сума заборгованості 60997,50 доларів США, що значно відрізняється від суми, вказаної у виконавчому написі, а саме - 293949,22 доларів США.

Відповідачем вказана різниця в сумі не спростована та документів щодо нарахування заборгованості суду не було надано.

Крім того, Претензію боржнику ОСОБА_2 було надіслано за вих. № від 09.09.2010, проте, виконавчий напис було вчинено 03.10.2019, що свідчить про порушення строків позовної давності.

Внесення змін до виконавчого напису або визнання його частково таким, що не підлягає виконанню, наприклад якщо суми грошового зобов`язання можуть бути змінені (зменшені), діючим законодавством не передбачено, тому виконавчий напис нотаріуса необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Керуючись ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, ЗУ «Про нотаріат», суддя,

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 2792 від 03.10.2019, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною на іпотечному договорі № CSU0GA00000110 від 25.04.2008, посвідченому приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Андрухом С.Д. за № 1247.

Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Копію рішення направити сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Валентина Леонідівна Гудзенко