Номер провадження: 22-ц/813/6406/22
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Зеніної М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності за набувальною давниною, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі свого представника звернулись до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності за набувальною давниною.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2017 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року вказаний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , залишено без розгляду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що апелянт не погоджується з твердженням суду про безпідставність неявки до суду, оскільки апелянт надав до районного суду заяви про відкладення судових засідань, що призначені, зокрема на 19.10.2021 року, у зв`язку з закінченням дії договору про надання правової допомоги та необхідністю укладання нової угоди з адвокатом, на 02 грудня 2021 року, у зв`язку з його хворобою. За таких підстав апелянт наголошує, що суд не об`єктивно розцінив його поведінку, як умисне ухилення від розгляду справи. Крім того, апелянт зазначає, що районний суд належним чином не повідомляв позивачів про судові засідання, призначені на 13.07.2021 року, 19.10.2021 року, 02.12.2021 року.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, сторони та/або їхні представники в судове засідання, призначене на 22.11.2022 року на 14.30 годину, не з`явилися. Про причини неявки суду не повідомили, заяв про проведення судового засідання в режимі відео-конференції не подавали, про відкладення розгляду справи не клопотали.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У постанові Верховного Суду у справі № 361/8331/18 зазначено, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

За наведених обставин, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Стаття 379 ЦПК України передбачає, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими (п. 2 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, зокрема і щодо позивача ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять докази належного сповіщення сторони позивача про розгляд справи у судових засіданнях, що були призначені на 13 липня 2021 року, 19 жовтня 2021 року та 02 грудня 2021 року; в судове засідання 02 грудня 2021 року позивачі/представник позивачів не з`явились, що є черговою неявкою сторони позивачів; заяв, які суд міг би розцінювати як заяви про розгляд справи за відсутності позивачів чи заяв про відкладення розгляду справи з огляду на поважність причин неможливості прибуття в судове засідання, позивачами не подавалось.

Проте, повністю погодитись з такими висновками районного суду не можна.

Розглядаючи вказану справу, колегія суддів виходить з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивачами у даній справі є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відповідно оскаржуваною ухвалою залишено без розгляду позовну заяву про визнання права власності за набувальною давниною відносно всіх позивачів. Разом з тим, на дану ухвалу суду від 02 грудня 2021 року з апеляційною скаргою звернувся лише один з позивачів - ОСОБА_1 , у зв`язку з чим дана ухвала суду переглядається лише щодо позивача ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається наступне.

У липні 2017 року позивачі, зокрема ОСОБА_1 , в особі свого представника звернулись до районного суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності за набувальною давниною (т. 1 а. с. 2-84).

Інтереси позивачів в суді представляла адвокат Фірсова Ганна Анатоліївна, на підтвердження чого до суду надані ордери від 10.07.2017 року серії ОД за № № 100906, 100907, 100908, 100909 та копії договорів про надання правової допомоги від 26.07.2017 року, а також ордер серії ОД № 278868 від 17.05.2019 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 26.06.2018 року (т. 1 а. с. 72-83, 167).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2017 року (суддя Загороднюк В.І.) відкрито провадження у даній справі з призначенням дати судового розгляду справи на 26.09.2017 року (т. 1 а. с. 85).

В подальшу справа неодноразово відкладалась, в тому числі і за заявою сторони позивачів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2019 року (суддя Чернявська Л.М.) справу прийнято до свого провадження, продовжено розгляд справи за правилами загального провадження, призначено дату проведення судового засідання на 17.05.2019 року (т. 1 а. с. 161).

Розгляд справи надалі також неодноразово відкладався, в тому числі і за заявою сторони позивачів. У судовому засіданні 14.11.2019 року суд відклав розгляд справи на 09.12.2019 року та надав час для підготовки судових дебатів, що вбачається з протоколу судового засідання від 14.11.2019 року (т. 1 а. с. 206-207).

Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року позов залишено без розгляду. При цьому, районний суд, зокрема виходив з того, що позивачі були належним чином сповіщенні про розгляд справи у судових засіданнях, призначених на 13 липня 2021 року, 19 жовтня 2021 року та 02 грудня 2021 року; в судове засідання 02 грудня 2021 року позивачі/представник позивачів не з`явились, що є черговою неявкою сторони позивачів.

За змістом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно ч. 5 цієї статті, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Слід значити, що стаття 223 ЦПК України за змістом цього кодексу знаходиться у главі 6 «Розгляд справи по суті», § 2 «Відкриття розгляду справи по суті», що дає підстави суду вважати, що залишення позовної заяви без розгляду можливе лише на стадії розгляду справи по суті спору.

У даній справі провадження було відкрито за правилами, передбаченими ЦПК України в редакції до 15.12.2017 року, та у справі призначено судовий розгляд без проведення попереднього судового засідання, а отже вбачається, що на час постановлення оскаржуваної ухвали суду справа перебувала на стадії розгляду справи по суті.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правові висновки, що викладені у постановах Верховного Суду від 04 травня 2022 року у справі № 398/457/20, від 19 травня 2022 року у справі № 373/912/18, від 20 червня 2022 року у справі № 607/2015/17, від 14 липня 2022 року у справі № 295/13823/14-ц, від 03 серпня 2022 року у справі № 352/54/19, від 12 серпня 2022 року у справі № 686/32906/19, від 05 жовтня 2022 року у справі № 465/6745/17, від 26 жовтня 2022 року у справі № 758/3200/1, від 16 листопада 2022 року у справі № 1312/4181/12, зводяться до наступного.

Наслідки, що зазначені в ч. 5 ст. 223 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апеляційної скарги, що районний суд розцінив поведінку апелянта, як умисне ухилення від розгляду справи, необ`єктивно, оскільки останній повідомляв суд про причини неявки в судові засідання 19 жовтня 2021 року та 02 грудня 2021 року та просив відкласти розгляд справи.

В обґрунтування своєї позиції апеляційний суд вказує, що судове засідання, що було призначене на 19 жовтня 2021 року, відкладено районним судом, а тому вбачається, що районний суд задовольнив відповідне клопотання позивача, а неявка в судове засідання, призначене на 02 грудня 2021 року, позивача або його представника була повторною, і суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача (п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України).

Між тим, апеляційний суд вважає частково слушними доводи апелянта, що однією із основних вимог при винесенні ухвали про залишення позову без розгляду є те, що суд постановляє таку ухвалу, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання. Апелянт вказує про неповідомлення судом про судові засідання, що призначені на 13 липня 2021 року, 19 жовтня 2021 року та 02 грудня 2021 року.

Так, про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (ч. 2 ст. 211 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання (ч. 5 ст. 128 ЦПК України).

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку (ч. 6 ст. 128 ЦПК України).

Днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 13 ст. 128 ЦПК України).

Зі змісту ст. 130 ЦПК України вбачається, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

За матеріалами справи встановлено, що про явку у судові засідання, що призначені у справі на 13.07.2021 року на 11-30 год. та на 19.10.2021 року на 10-00 год., сторона позивачів була повідомлена через свого представника ОСОБА_4 , яка діяла на підставі ордеру серії ОД № 278868 від 17.05.2019 року та яку про дату, час і місце наступного засідання повідомлено в суді під розписку, що встановлено з відповідних розписок (т. 1 а. с. 233, т. 2 а. с. 3). Однак, вказані розписки не містять дати вчинення такого сповіщення.

19.10.2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій повідомив суд про закінчення угоди з адвокатом, у зв`язку з чим просив розгляд справи відкласти (т. 2 а. с. 4).

19.10.2021 року, судовий розгляд справи відкладено на 02.12.2021 року на 13-30 год., у зв`язку з неявкою сторін, що вбачається з довідки секретаря судового засідання від 19.10.2021 року (т. 1 а. с. 5). Про наступну дату розгляду справи сторони повідомлялись шляхом направлення їм 04.11.2021 року повісток про виклик до суду (т. 2 а. с. 6-10).

Проте, матеріали справи не містять доказів одержання ОСОБА_1 судової повістки про виклик до суду на 02.12.2021 року на 13-30 год. (розписки про одержання судової повістки; повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; поштового повідомлення з відміткою про відмову отримати судову повістку чи відміткою про відсутність особи за адресою проживання тощо).

02.12.2021 року від ОСОБА_1 , через засоби електронного зв`язку, до районного суду надійшла заява від 01.12.2021 року про відкладення розгляду справи, що призначений на 02.12.2021 року (т. 2 а. с. 15).

Таким чином, вбачається, що позивач ОСОБА_1 був обізнаний про судові засідання у справі, що призначенні на 13 липня 2021 року, 19 жовтня 2021 року та 02 грудня 2021 року.

Проте, наявні матеріали справи не дають можливості встановити виконання районним судом вимог ч. 5 ст. 128 ЦПК України щодо вручення судової повістки про виклик ОСОБА_1 у судові засідання, що призначені на 13 липня 2021 року, 19 жовтня 2021 року та 02 грудня 2021 року, не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Отже апеляційний суд приходить до висновку, що у справі відсутні дані про належне повідомлення позивача ОСОБА_1 у визначеному ст. 128, 130 ЦПК України порядку про день, час та місце проведення зазначених судових засідань, що не давало суду першої інстанції підстав для залишення його позову без розгляду, тому з цих підстав слід скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині залишення без розгляду позову ОСОБА_1 з направленням справи для продовження її розгляду в цій частині.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 04 травня 2022 року у справі № 398/457/20.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала першої інстанції в частині залишення без розгляду позову ОСОБА_1 підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В частині залишення без розгляду позову ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності за набувальною давниною ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року не переглядалася через не оскарження її позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відсутністю відповідних повноважень на представництво зазначених осіб в апелянта ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року в частині залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності за набувальною давниною скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 08.12.2022 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова