Справа № 382/1530/20
Номер провадження: 2/365/8/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 грудня 2022 року смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участі

секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представників відповідача ОСОБА_4 , ЛИТОВКА Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 1 у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , треті особи ОСОБА_7 , Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 12 липня 2020 року о 13 годині 20 хвилин по вул. Молодіжна в с. Лизогубова Слобода Згурівського району Київської області відповідач ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2106», номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Українська не надав перевагу у русі автомобілю «Hyundai H 200», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_5 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода, а автомобілі отримали механічні пошкодження, а позивач тілесні ушкодження. Власником автомобіля «Hyundai H 200», номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , який залучений до участі у справі як третя особа без самостійних вимог. Постановою Згурівського районного суду Київської області 25 серпня 2020 року відповідача ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «ТАС» (далі АТ «СГ «ТАС»). Згідно звіту авто товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу «Hyundai H 200», номерний знак НОМЕР_2 від 08 жовтня 2020 року, зробленого ПП «АВТО-ЕКСПРЕС», вартість завданого позивачу матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту зносу, втрати товарної якості, становить 83955,00 грн. При зверненні до АТ «СГ «ТАС» позивачу по справі було відшкодовано лише 31469,00 грн страхового відшкодування, оскільки при визначенні розміру страхового відшкодування закон прямо звільняє страховика від відшкодування вартості зносу пошкодженого транспортного засобу та франшизи. Таким чином, різницю між вартістю ремонту та відновленням пошкодженого транспортного засобу з урахуванням заміни деталей на нові та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі ліміту відповідальності страховика, повинна відшкодувати винна особа відповідач ОСОБА_6 . Дана сума становить 52486,00 грн. Окрім матеріальної шкоди діями відповідача позивачу також було завдано моральну шкоду, спричинену моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у його житті: негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання. Внаслідок даної події позивач переніс значний фізичний та психоемоційний стрес. Позивач був змушений проходити амбулаторне лікування. Дотепер продовжуються проблеми із здоров`ям у вигляді періодичних болів, обмеження фізичної активності. Крім того, позивач фактично втратив можливість вільного користування транспортним заособом. Розмір моральної шкоди він оцінює в 30000,00 грн.

В ході судового розгляду справи позивачем було зменшено позовні вимоги та остаточно він просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 20540,05 грн та моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

Прийняті судом процесуальні рішення.

Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27 квітня 2021 року до участі у справі залучено як третю особу без самостійних вимог АТ «СГ «ТАС».

Ухвалою суду від 01 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Задоволення клопотання представника відповідача про виклик свідків.

Ухвалою суду від 09 серпня 2022 року у справі призначено судову товарознавчу експертизу.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 ОСОБА_8 просила прийняти зменшення позовних вимог позивачем та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 20540,05 грн та моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

Суд вважає за необхідне прийняти зменшення позовних вимог позивачем.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_9 проти задоволення позовних вимог заперечувала. Не визнання позову представник відповідача обгрунтовувала наступним. По-перше, у висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи розмір матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді автомобілю «Hyundai H 200», номерний знак НОМЕР_2 , станом на дату ДТП 12.07.2020 складав 58009,05 грн, а не 83955 грн. По-друге, відповідач не є власником автомобіля «Hyundai H 200», номерний знак НОМЕР_2 . 03 травня 2022 року автомобіль був проданий його власником ОСОБА_7 за 6000 грн. При цьому з інформації відображеної а Акті технічного транспортного засобу від 02.05.2022 року зазначено, що технічний стан автомобіля справний. По-третє, відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди мав страховий поліс № АР /7253847 від 29.04.20202 року зі страховиком АТ «СГ «ТАС», страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 180000 грн. Страховик виплатив позивачу 31469 грн. Позивач погодився з даною виплатою, зазначаючи, що не має до страховика претензій. Страхової суми наявної у відповідача у розмірі 180000 грн було досить для покриття повного відшкодування завданих ним збитків, але позивачу вистачило для покриття збитків 31469 грн. Винуватець повинен відшкодувати потерпілому різницю між завданим збитком та страховою виплатою. Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку, який повинен відшкодувати страховик на винуватця суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Враховуючи франшизу, страхова сума повністю покрила матеріальну шкоду завдану позивачу.

В судове засідання не з`явився третя особа ОСОБА_7 , направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги позивача підтримав.

В судове засідання повторно не з`явився представник третьої особи АТ «СГ «ТАС», Про дату, час і місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за даної явки учасників справи.

Судом були досліджені наступні докази.

Судом допитані свідки:

Свідок ОСОБА_10 показала, що є матір`ю відповідача. Підтвердила, що знаходилась в автомобілі разом із сином під час дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок цієї пригоди вона та син отримали тілесні ушкодження, з яким звертались за лікуванням до медичних установ.

Свідок ОСОБА_11 показала, що є дружиною відповідача. Підтвердила, що знаходилась в автомобілі разом із чоловіком та його матір`ю ОСОБА_10 під час дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок цієї пригоди всі присутні в автомобілі, зокрема і відповідач, отримали тілесні ушкодження та звертались за медичною допомогою.

Свідок ОСОБА_12 показав, що був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди, проте обставин події та її деталей він не пам`ятає, оскільки з відтоді минуло багато часу.

Свідок ОСОБА_13 показав, що працює лікарем анестезіологом «Згурівської ЦРЛ». Він був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди. Свідок пропонував надати позивачу першу медичну допомогу, проте останній відмовився.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 липня 2020 року, автомобіль «Hyundai H 200», номерний знак НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_7 (т. 1 а.с.19 - копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу).

На визначений час позивач ОСОБА_5 володіє, користується та розпоряджається автомобілем «Hyundai H 200», номерний знак НОМЕР_2 , на підставі довіреності, виданої власником ОСОБА_7 (т. 1 а.с.18 - копія довіреності).

12 липня 2020 року о 13 годині 20 хвилин по вул. Молодіжна в с. Лизогубова Слобода Згурівського району Київської області відповідач ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2106», номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Українська не надав перевагу у русі автомобілю «Hyundai H 200», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_5 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода, а автомобілі отримали механічні пошкодження, а позивач тілесні ушкодження.

Отримані автомобілем «Hyundai H 200», номерний знак НОМЕР_2 , механічні ушкодження встановлені також протоколом огляду колісного транспортного засобу від 05.08.2020 року (т. 1 а.с.110 копія протоколу).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем було отримано легкі тілесні ушкодження. Позивач знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря невропатолога КНП «Яготинська ЦРЛ» з 15.07.2020 по 24.07.2020. Суміжно оглядався окулістом та травматологом (т. 1 а.с.21 інформація медичної установи).

Постановою Згурівського районного суду Київської області від 25.08.2020 року відповідача ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Постанова набрала законної сили 04.09.2020 року (т. 1 а.с.16 - копія постанови, т. 1 а.с.17 - копія постанови про виправлення описки).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_6 на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована в АТ «СГ «ТАС» згідно Полісу № АР/7315204 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР7315204 від 29.04.20. Франшиза становить 1500 грн (т. 1 а.с. 20 - копія письмової інформації АТ «СГ «ТАС», т. 1 а.с.109 копія Полісу).

Відповідно до Звіту автотоварознавчого дослідження ПП «АВТО-ЕКСПРЕС» станом на 08.10.2020 року матеріальний збиток, завданий внаслідок пошкодження автомобіля «Hyundai H 200», номерний знак НОМЕР_2 становить 83955 грн з урахуванням ПДВ (т. 1 а.с.22-63 - Звіт з додатками).

Згідно встановленого ліміту відповідальності страховика АТ «СГ «ТАС», позивачу було сплачено суму страхового відшкодування в розмірі 31469 грн. Розмір франшизи склав 1500 грн. Претензій щодо відшкодування у такому розмірі позивач не мав, про що зазначив у заяві про страхове відшкодування (т. 1 а.с.108 - копія заяви про страхове відшкодування).

На час розгляду справи судом автомобіль «Hyundai H 200», номерний знак НОМЕР_2 , за договором купівлі-продажу перейшов у власність іншої особи - ОСОБА_14 . Ціна транспортного засобу за договором складає 6000 грн. Технічний стан транспортного засобу визначений як технічно-справний (т. 2 а.с. 38-43 - копія договору купівлі-продажу з додатками).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі від 11.11.2022 № 22964/22-54 розмір матеріального збитку заподіяного внаслідок пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля «Hyundai H 200», номерний знак НОМЕР_2 , станом та в цінах на дату ДТП 12.07.2020 склав 58009,05 грн (т. 2 а.с. 78-94 висновок експерта з додатками).

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Суд приймає як обставини, що не підлягають доказуванню, обставини встановлені постановою Згурівського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 року, а саме що внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_6 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль «Hyundai H 200», номерний знак НОМЕР_2 , який на той час перебував у законному володінні позивача ОСОБА_5 , отримав механічні пошкодження. Зазначена постанова набрала законної сили та відповідачем не оскаржувалась.

Відповідно до частин першої і другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно із частинами першою та другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 29 та пунктом 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Судом встановлено, що відповідно до висновку експерта розмір матеріального збитку заподіяного внаслідок пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля «Hyundai H 200», номерний знак НОМЕР_2 , станом та в цінах на дату ДТП 12.07.2020 склав 58009,05 грн. Позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 31469 грн. Розмір франшизи склав 1500 грн. Ліміт страхового відшкодування складав 130000 грн. В даному випадку фактична шкода повністю знаходиться в межах ліміту страхового відшкодування та мала бути відшкодована страховиком, проте позивач погодився на відшкодування у меншому розмірі, вказавши, що претензій до страховика не має. В даному випадку перекладення обов`язку страховика на відповідача повністю знівелює інститут страхування відповідальності. У відповідача не виникає обов`язок щодо відшкодування тих платежів, які повинен сплатити страховик. З огляду на це, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі визначеному позивачем, за виключенням франшизи. Відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у вигляді франшизи у розмірі 1500 грн. Інший розмір майнового збитку до стягнення з відповідача не підлягає.

Суд не приймає до уваги, посилання представника відповідача щодо того, що позивач, який не є власник автомобіля, не має права на відшкодування. Така позиція суперечить положенням Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Так у пункті 13 Постанови визначено те, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Позивач ОСОБА_5 на момент дорожньо-транспортної пригоди володів автомобілем на підставі довіреності, виданої власником ОСОБА_7 , який в свою чергу залучений до участі у справі як третя особа без самостійних вимог на стороні позивача.

В частині вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.п. 1,3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Згідно зі ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 1,3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що йому була заподіяна моральна шкода та те, що її розмір становить 15000 грн.

Оскільки рішення не може ґрунтуватися на припущеннях позивача та його представника, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди є недоведеними та такими, що не підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Позивачем ОСОБА_5 сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн (т. 1 а.с. 1 квитанція). Розмір судового збору визначений на момент звернення із позовною заявою до суду. Зменшення позовних вимог у даному випадку на розмір судового збору не впливає, оскільки судовий збір вже був сплачений у мінімальному розмірі.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на це, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача ОСОБА_5 судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 15,29 грн.

Позивачем понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн (т. 2 а.с. 106 квитанція).

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача ОСОБА_5 витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 181,85 грн.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 23,1166-1168,1187,1194 ЦК України, ст.ст. 81,141,263-265,273,223 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Прийняти зменшення позовних вимог стороною позивача.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , треті особи ОСОБА_7 , Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судові витрати, а саме:

- судовий збір у розмірі 15 (п`ятнадцять) гривень 29 копійок;

- витрати на правничу допомогу у розмірі 181 (сто вісімдесят одна) гривня 85 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішенні.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 22 грудня 2022 року.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа ОСОБА_7 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС», просп. Перемоги, буд. 65, м. Київ, код ЄДРПОУ 30115243.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ