Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1400/22
Провадження № 2/273/365/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: судді Васильчук О. В. , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

29.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Баранівського районного суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.12.2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна вчинила виконавчий напис №72019 про стягнення з нього на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС», , правонаступника АТ «АЛЬФА-БАНК», , на підставі Договору факторингу №3 від 20.09.2021 року, за кредитним договором №CCNG-631058607 від 28/11/2018 року, укладеного між АТ «АЛЬФА-БАНК», , та позивачем ОСОБА_1 , код РНКОПП НОМЕР_1 , заборгованості за період з 20.09.2021 року по 20.12.2021 року в сумі 39351,03 грн.

Про вчинення виконавчого напису нотаріусом позивач дізнався з Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Виконавчий напис приватного нотаріуса позивач вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис вчинений нотаріусом у день зупинення її діяльності МЮ України, також нотаріусом було порушено процедуру його вчинення.

Вважає, що приватний нотаріус не мав підстави для вчинення оспорюваного виконавчого напису, оскільки позивачу (боржнику) не було відомо про порушення ним кредитних зобов`язань, оскільки не отримував письмового повідомлення від відповідача (стягувача) про вимогу щодо їх усунення з його сторони, що порушує його права як боржника на прийняття законного рішення нотаріусом щодо вчинення (не вчинення) нотаріальної дії; нотаріус не взяв до уваги строк, протягом якого у стягувача виникло право на звернення до нього; та не пересвідчився щодо обставин безспірності суми заборгованості та взагалі у її існуванні.

Крім того, нотаріусом було застосовано вимоги постанови КМУ від 29.06.99 №1172 зі змінами згідно постанови КМУ від 26.11.2014 №662, які постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/200284/14 було визнано незаконною та нечинною в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

На час вчинення виконавчого напису, перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку не містив відповідного розділу, який регламентує порядок стягнення заборгованості, з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому, нотаріус був позбавлений права вчиняти спірний виконавчий напис.

Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

При цьому, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС», , не надало.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, пояснення на позовну заяви до суду не подала, заяв та клопотань не заявляла.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна, пояснення на позовну заяви до суду не подала, заяв та клопотань не заявляла.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено, що 22.12.2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна вчинила виконавчий напис №72019 про стягнення з позивача ОСОБА_1 код РНКОПП НОМЕР_1 , на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС», , правонаступника АТ «АЛЬФА-БАНК», , на підставі Договору факторингу №3 від 20.09.2021 року, за кредитним договором №CCNG-631058607 від 28.11.2018 року, укладеного між АТ «АЛЬФА-БАНК», , та позивачем ОСОБА_1 , код РНКОПП НОМЕР_1 , заборгованості за період з 20.09.2021 року по 20.12.2021 року на загальну суму 39351,03 грн.: 39301,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. (а.с. 16, 14, 15)

Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Євгенією Олегівною на підставі даного виконавчого напису 26.07.2022 року було відкрито виконавче провадження 69502453. (а.с. 17,18-19)

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру нотаріусів приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, номер свідоцтва 2288, місцезнаходження - АДРЕСА_1 , тимчасово не діє. (а.с. 20).

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII).

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року № 6-158цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України.

Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості відповідач мав би надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати позивачем кредитної заборгованості.

На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх.

Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

З урахуванням наведеного, слід дійти до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Вказані обставини відповідачем не спростовуються.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса`зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92.

Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

- оригінал нотаріально посвідченої угоди;

- документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, кредитний договір №CCNG-631058607 від 28.11.2018 року на момент вчинення виконавчого напису вже не був тим документом, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Тобто, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення саме за цим нотаріально не посвідченим кредитним договором.

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Таким чином, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1 гл. 16 розд. II Порядку річний строк для вчинення виконавчого напису пов`язується саме з виникненням у стягувача права вимоги до боржника. Отже, право вимоги у стягувача виникає з моменту неналежного виконання зобов`язання боржником у визначений договором строк.

Не дивлячись на викладене, відповідачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 порушив договір та не виконав його зобов`язання, не надано суду жодних підтверджень того, що останній отримував письмову вимогу про повернення коштів, що є необхідним для встановлення строків, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис.

Для правильного застосування статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у спорі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню суд має перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто:

1) чи існувала заборгованість узагалі;

2) чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі;

3) та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність достатніх доказів для спростування доводів позивача, за відсутності доказів які б підтверджували факт отримання позивачем письмової вимоги щодо повернення коштів від відповідача, безспірності заборгованості та належної форми вчинення кредитного договору, суд вважає позов слід задовольнити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 141, 258-259, 265, 268, 352-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною зареєстрований в реєстрі за №72019, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Судовий збір залишити за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Васильчук