ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року

м. Черкасп

Справа № 707/1811/21
Провадження № 22-ц/821/717/22
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.

секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Тітов Олег Михайлович

відповідач: Виконавчий комітет Мошнівської сільської ради Черкаської області

третя особа: ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тітова Олега Михайловича на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаської області, третя особа: ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до Виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаської області, третя особа: ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить: зобов`язати відповідача виправити помилку, допущену державним реєстратором Виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопа Б.А. за результатами розгляду заяв за реєстраційними номерами 40346055, 40346490, 40346969, а саме закрити помилково відкриті розділи Державного реєстру прав за №№ 101, 101, 101 та перенести записи про право власності за №№ 37195986, 37196325, 37196959 до розділів Державного реєстру прав №№ 101, 101, 101; зазначити вірно в відомостях про речові права ОСОБА_2 , які містяться в Державному реєстрі прав за №№ 20890257, 23289070, 23288665, а саме: форма власності приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки Ѕ, власник ОСОБА_2 , розмір частки Ѕ, власник ОСОБА_1 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 березня 2021 року закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаської області, третя особа: ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Повернуто ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) ) за рахунок коштів Державного бюджету України суму судового збору 908грн. 00коп., сплачену відповідно до квитанції про сплату №48173 від 30.07.2021р.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Тітов О.М. подав апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування судом 1 інстанції норм матеріального права просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвали нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що беручи до уваги суть спірних правовідносин вбачається, що даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки правовідносини у цій справі мають вирішуватись в порядку цивільного судочинства, за правилами якого розглядається питання про набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна. Стверджує, що спір не є публічно - правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів. Вказує, що з встановлених судом першої інстанції на підставі доводів позовної заяви та наданих доказів вбачається, що спір у справі виник з приводу закриття розділу Державного реєстру прав на об`єкт нерухомого майна, відкритого пізніше, у зв`язку із реєстрацією права власності за позивачем та третьою особою.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність ухвали суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 1 інстанції , що на підставі поданих ОСОБА_1 документів та відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державним реєстратором Цьопа Б.А. було проведено державну реєстрацію права спільної часткової власності за позивачем на нерухоме майно (нежитлові приміщення 21, 22, 23), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Між тим, в реєстрі речових прав наявні записи (залишились відкритими розділи) про право власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_2 .

Встановлено, що ОСОБА_1 зверталася із скаргою в порядку ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до Міністерства юстиції України, у задоволенні якої відмовлено, про що свідчать дані листа МЮУ від 01.10.2021р.

При цьому, дані про оскарження до суду вказаної відмови відсутні. Також, як повідомив представник позивача під час розгляду справи, - ОСОБА_1 дії, рішення чи бездіяльність державного реєстратора Цьопи Б.А., Виконавчого комітету Мошнівської сільської ради до суду не оскаржувала. Як і не зверталася до останніх в досудовому порядку щодо вирішення спірного питання.

Закриваючи провадження по справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд 1 інстанції виходив з того, що даний спір є публічно-правовим і має розглядатися за правилами адміністративного судочинства. Розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів визначено у статті 20 КАС України. Отже, в даному випадку така категорія справи підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства і підсудна окружному адміністративному суду, як місцевому адміністративному суду. Таким чином, провадження по даній цивільній справі підлягає до закриття у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Також необхідно роз`яснити позивачу, що дана справа віднесена до розгляду адміністративним судом, відповідно до положень КАС України.

За положеннями частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 пред`явила позовні вимоги до Виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району про зобов`язання вчинити дії щодо виправлення помилки, як вважає, допущеної держаним реєстратором Цьопа Б.А.

Таким чином, оскільки, позовні вимоги позивача полягають у оскарженні рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання його до вчинення дій, даний позов слід розглядати в порядку адміністративного судочинства, а відтак він предметно підсудний Черкаському окружному адміністративному суду.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про закриття провадження по справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тітова Олега Михайловича залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаської області, третя особа: ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлено 08 червня 2022 року.

Головуючий: В.Г. Бородійчук

Судді: Л.І. Василенко

О.В. Карпенко