КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

07червня 2022 року м. Київ

Справа №752/13559/21

Апеляційне провадження №22-ц/824/6914/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Комунальне підприємство «ЖЕД-109» Голосіївського району м. Києва про визначення порядку користування квартирою,

В С Т А Н О В И В

В червні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням наявних у сторін часток у праві власності на квартиру, просила визначити порядок користування житловими кімнатами у квартирі АДРЕСА_1 , виділивши позивачу у відокремлене користування житлові кімнати, площею 12,4 кв. м з балконом та площею 12,6 кв. м з балконом; в користуванні відповідачів залишити житлові кімнати, площею 17,5 кв. м з балконом та площею, 12,5 кв. м; підсобні приміщення - кухню, площею 8,5 кв. м, коридор, площею 13,3 кв. м, вбиральню, площею 1,3 кв. м, ванну кімнату, площею 3,0 кв. м залишити у спільному користуванні сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Позивач є власником 1/2 частини зазначеної квартири, а кожному із відповідачів належить по 1/6 частини. Квартира складається із чотирьох відокремлених житлових кімнат (12,5 кв., 12,4 кв. м, 17.5 кв. м, 12,6 кв. м), загальна площа яких становить 55,0 кв. м Крім того, в квартирі є кухня, площею 8,5 кв. м, ванна кімната, площею 3,0 кв. м, вбиральня, площею 1,3 кв. м, коридор, площею 13,3 кв. м та три балкони. Позивач вказує, що останні роки між позивачем та відповідачами, як співвласниками, постійно виникають сварки з приводу оплати комунальних послуг, якими користуються власники даної квартири, та в зв'язку з тим, що її частка у власності є значно більшою ніж у інших, позивач вимушена багато років нести витрати за комунальні послуги, хоча за сімейними обставинами в даній квартирі вона не проживає. З огляду на підвищення оплати за комунальні послуги, позивач не в змозі нести тягар сплати за комунальні послуги самостійно, та вказує на те, що всі співвласники мають сплачувати за них із врахуванням належних їм часток. На даний час знову виник борг по сплаті за житлово-комунальні послуги, та позивач неодноразово намагалась вирішити із відповідачами мирним шляхом питання щодо оплати коштів за житлово-комунальні послуги, але позитивних результатів це не дало. Крім того, позивач пропонувала відповідачам добровільно визначити порядок користування квартирою з метою розділення особових рахунків на квартиру, однак, відповідачі також не бажають вирішити це питання в позасудовому порядку. Посилаючись на викладене, позивач вимушена звернутись за захистом своїх прав до суду із даним позовом.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Комунальне підприємство «ЖЕД-109» Голосіївського району м. Києва про визначення порядку користування квартирою - задоволено.

Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , відповідно до якого: виділено у користування ОСОБА_2 житлову кімнату, площею 12,4 кв. м з балконом та житлову кімнату, площею 12,6 кв. м з балконом; в користуванні ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , залишено житлову кімнату, площею 17,5 кв. м з балконом та житлову кімнату, площею, 12,5 кв. м; залишено у спільному користуванні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , підсобні приміщення, а саме: кухню, площею 8,5 кв. м, коридор, площею 13,3 кв. м, вбиральню, площею 1,3 кв. м, ванну кімнату, площею 3,0 кв. м.

Стягнуто в рівних частинах із ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 908,00 грн, тобто по 302,67 грн із кожної.

Не погодилась із вищезазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 , нею подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність рішення, як такого, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та за неповного з`ясування обставини, що мають значення для справи. Вказує на те, що вона не була повідомлена про відкриття провадження у справі та взагалі про наявність справи в провадженні суду, а тому не змогла надати свої заперечення проти позовних вимог та докази. Зазначає, що згідно з витягом з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщені за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано 11 осіб: позивач, відповідачі та діти відповідачів (всього 8 дітей). І хоча частина дітей фактично проживає за іншими адресами разом з батьками, але в прийнятому рішенні порушуються їх права на користування спірною квартирою. В тому числі права двох неповнолітніх дітей ОСОБА_1 прямо порушуються ухваленим судовим рішенням. Також вказує на те, що ОСОБА_4 хоч і володіє часткою в спірній квартирі, але не зареєстрована там. Оскільки в спірній квартирі зареєстрована велика кількість неповнолітніх різнополих осіб, то для правильного розгляду судом справи про встановлення порядку користування квартирою, необхідні спеціальні знання, а тому у справі необхідно призначити будівельно-технічну експертизу. Також вказує на те, що суд першої інстанції не поцікавився у позивача про існуючий порядок користування квартирою .

На підставі викладеного, просить залучити до участі у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, призначити у справі експертизу, скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, або змінити рішення відповідно до результатів проведеної експертизи.

Також разом з апеляційною скаргою ОСОБА_6 подано заяву про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що позивач у справі ОСОБА_2 та її чоловік почали роботи ремонт у частині квартирі, яка відійшла їм за рішенням суду, оскільки вона звернулась з апеляційною скаргою на вказане рішення суд та у випадку задоволення апеляційної скарги, можливо зміниться порядок користування спірною квартирою, що призведе до значних матеріальних втрат та можливих позовів про відшкодування шкоди.

На підставі викладеного, просить забезпечити позов шляхом заборони позивачу ОСОБА_2 та іншим особам проводити ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_1 .

Заява відповідача ОСОБА_7 , про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи за правилами ч.1 ст.153 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України). Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 12 лютого 2020 року (справа №381/4019/18) вказала на те, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

З наведених обставин справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в якому, з урахуванням наявних у сторін часток у праві власності на квартиру, просила визначити порядок користування житловими кімнатами у квартирі АДРЕСА_1 , виділивши позивачу у відокремлене користування житлові кімнати, площею 12,4 кв. м з балконом та площею 12,6 кв. м з балконом; в користуванні відповідачів залишити житлові кімнати, площею 17,5 кв. м з балконом та площею, 12,5 кв. м; підсобні приміщення - кухню, площею 8,5 кв. м, коридор, площею 13,3 кв. м, вбиральню, площею 1,3 кв. м, ванну кімнату, площею 3,0 кв. м залишити у спільному користуванні сторін. Отже, предметом позову є вимоги немайнового характеру.

Рішенням суду, що є предметом даного апеляційного перегляду, позовні вимоги задоволено в повному обсязі та визначено порядок користування житловими кімнатами.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову відповідач ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом заборони позивачу ОСОБА_2 та іншим особам проводити ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_1 . Вказує на те, що позивач у справі ОСОБА_2 та її чоловік почали роботи ремонт у частині квартирі, яка відійшла їм за рішенням суду, оскільки вона звернулась з апеляційною скаргою на вказане рішення суд та у випадку задоволення апеляційної скарги, можливо зміниться порядок користування спірною квартирою, що призведе до значних матеріальних втрат та можливих позовів про відшкодування шкоди.

Проте відповідач ОСОБА_1 не навела переконливих доводів та відповідних їм доказів на підтвердження вимог про забезпечення позову у наведений нею спосіб, а заява про забезпечення позову не містить жодних доказів на підтвердження наведених в ній обставин.

Крім того, запропоновані ОСОБА_1 заходи забезпечення у вигляді заборони позивачу ОСОБА_2 та іншим особам проводити ремонтні роботи у частині квартирі, яка відійшла їм за рішенням суду не є такими, що безпосередньо забезпечать виконання рішення суду про визначення порядку користування квартирою у разі задоволення її апеляційної скарги. Також вказані заходи не можна віднести до заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів саме відповідача ОСОБА_1 , від можливих недобросовісних дій із боку позивача та інших осіб з тим, щоб забезпечити їй реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на її користь.

Таким чином, запропонований відповідачем захід забезпечення позову не є співмірним з заявленими позовними вимогами, він не є таким, що направлений на забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення вимог апеляційної скарги і на охорону матеріально-правових інтересів саме ОСОБА_1 ..

Наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку з урахуванням фактичних обставин справи. В даній справі апеляційний суд не вбачає підстав для застосування запропонованого відповідачем заходу забезпечення позову, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 152, 153, 261, 268 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук