Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Сікора М. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним свідоцтва про право власності на гаражний бокс,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним свідоцтва про право власності на гаражний бокс.

Зазначав, що у листопаді 2016 під час розгляду в Шевченківському районному суді м. Києва справи за позовом ОСОБА_2 до нього про відшкодування збитків йому стало відомо, що 19.03.10 на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 12.03.10 було видано свідоцтво про право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 в Гаражному кооперативі «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, відповідно до якого власниками є - він та ОСОБА_2 .

Разом з тим, він не звертався до Головного управління житлового забезпечення із заявою для оформлення права власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «ІНФОРМАЦІЯ_1».

На підставі рішення загальних зборів ГК «ІНФОРМАЦІЯ_1» він є його членом.

До приватизації вказаного гаражного боксу він був його власником в розумінні ст. 19- 1 Закону України «Про кооперацію».

ОСОБА_2 ніколи не була членом гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1», а він є єдиним власником вказаного гаражного боксу, а тому відповідачка не могла стати власником 1/2 частини гаражного боксу.

Крім того, він не надавав своєї згоди на приватизацію зазначеного гаражного боксу та не подавав документи на оформлення права власності на гаражний бокс.

Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління житлового забезпечення від 12.03.10 №-С/ГК і визнати недійсним свідоцтво про право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «ІНФОРМАЦІЯ_1», який розташований по АДРЕСА_1 від 19.03.10 року, видане Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради.

У відзиві на позов, відповідачка вказала на наступне.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує на те, що він тільки в листопаді 2016 дізнався про те, що згідно свідоцтва про право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 співвласницею боксу є вона.

12.12.16 ОСОБА_1 подав до Голосіївського районного суду м. Києва позов до неї, у якому стверджує про те, що вона є співвласницею зазначеного гаражного боксу з 2010, з моменту набуття нею права власності на гаражний бокс він сплачував за неї комунальні послуги, у зв`язку з чим, просив стягнути з неї зазначені витрати.

У вказаному позові він не заперечує її право власності на частину гаражного боксу.

Таким чином, ОСОБА_1 знав про те, що вона є співвласницею гаражного боксу з 2010, а тому він пропустив строк позовної давності, у зв`язку з чим, просила застосувати строки позовної давності.

Крім того, вказала додатково на те, що відповідно до вимог, діючого на час виникнення спірних правовідносин, законодавства, вона з позивачем власноручно заповнили заяви про оформлення права власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 .

22.04.10 нею та позивачем в КП «Житло-сервіс» під особистий розпис отримано оскаржуване свідоцтво.

Позивачем не надано жодного доказу порушень порядку оформлення права власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 .

Більше того, приймаючи особисту участь у проведенні цих дій, позивач достеменно обізнаний, що їх проведено відповідно до закону і жодних порушень порядку оформлення права спільної власної на вказане майно не відбувалося.

Твердження позивача про те, що він не звертався до Головного управління житлового забезпечення КМР із заявою щодо оформлення права власності на гаражний бокс та не давав згоди на спільне з нею оформлення права часткової власності, спростовуються наданими нею доказами: відповіддю КП «Житло-сервіс» від 25.11.2016 вихідний № 110/908-2022 на запит адвоката Абліцової Ю.М. із Витягом з книги прийому-видачі документів щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна. Зміст цього Витягу свідчить, що позивач як і вона, 22.04.10 особисто під власноручний підпис отримав свідоцтво про право власності, відповіддю КП «Житло-сервіс» від 16.12.2016 вихідний № 110/908-2022/2 на запит адвоката Абліцової Ю.М. зі змісту якої витікає, що участь сторонніх осіб, крім власників, в оформленні прав власності та отримані свідоцтва, відповідно до п. 14 Положення, виключається. Факт належності їй права власності на частину гаражного боксу, крім свідоцтва, підтверджується також наступними письмовими доказами: витягом з наказу № 306-С/ГК від 12.03.2010 Головного управління житлового забезпечення КМДА (додаток до відповіді КП «Житло-сервіс» від 16.12.2016) про оформлення і видачу ОСОБА_2 і ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на гаражний бокс номер НОМЕР_1 , витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.11.2016 № 73643126, відповідно до якого вона є власником 1/2 частки гаражного боксу № НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про право власності, Інформаційними довідками Київського БТІ від 14.03.2016 та 21.11.2016, Технічним паспортом БТІ на гаражний бокс № НОМЕР_1 від 09.12.09, Обліковою карткою, посвідченням та пропуском члена ГК «ІНФОРМАЦІЯ_1», довідками ГК «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 03.03.2016 та від 26.05.2016.

Позивач ніколи, до подання позову, не заперечував належне їй право власності і рівність часток у вказаному об`єкті нерухомості.

Нею, як учасником справи, згідно вимог ст. ст. 102-108 ЦПК України замовлено почеркознавчу експертизу та 01.02.18 Незалежним інститутом судових експертиз проведено почеркознавче дослідження № 8982. Вказаний висновок експерта повністю підтверджує справжність підпису ОСОБА_1 у Книзі прийому-видачі документів КП «Житло-Сервіс» КМДА м. Києва та спростовує твердження позивача, що він ніколи не звертався з заявою для оформлення права власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 в ГК «ІНФОРМАЦІЯ_1». За висновком експерта іншої експертної установи - Центру судових експертиз «Альтернатива» від 03.08.17 № 76/17, підпис від імені ОСОБА_1 в отриманні Свідоцтва про право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 у книзі прийому-видачі документів КП «Житло-сервіс» виконаний самим ОСОБА_1 .

Всі вищевказані докази у сукупності беззаперечно доводять, що позивач повністю погоджувався, особисто приймав участь в оформленні, отриманні та реєстрації правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 , яким встановлене її та позивача в рівних частках право власності на майно - гаражний бокс № НОМЕР_1 в ГК «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Посилаючись на зазначені обставини, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач вказав на те, що наявність спору щодо стягнення витрат на комунальні послуги не свідчить про те, що він не заперечує право власності відповідача на гаражний бокс.

Строк позовної давності ним не пропущений, оскільки про наявність права власності відповідачки на частину гаражного боксу він дізнався у листопаді 2016.

Крім того, додатково вказав, що надані відповідачем висновки експертів є неналежними доказами, оскільки експерт не підтвердила своєї кваліфікації.

У судове засідання представник позивача та представник відповідача - ОСОБА_2 , не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомний належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що відповідно до витягу з наказу Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 306-С/ГК від 12.03.10 наказано оформити та видати свідоцтво про право власності на гаражні бокси ГК «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , підстава: заява, довідка про членство, виплату паю, введення об`єкта в експлуатацію, рішення Київміськради про відведення земельної ділянки, технічна документація БТІ (а.с. 130 т. 1, а.с. 122-123 т. 2).

Згідно з свідоцтвом про право власності від 19.03.10, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), гаражний бокс № НОМЕР_1 в ГК «ІНФОРМАЦІЯ_1» площею 118,60 кв., який розташований у АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в рівних частинах.

Свідоцтво видано на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 12.03.10 № 306-С/ГК (а.с. 6-7 т. 1, а.с. 101 т. 2).

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 вказував на те, що ОСОБА_2 не є членом гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1», у зв`язку з чим, не могла набути право власності на спірний гаражний бокс, ним не надавалася згода на приватизацію спірного гаражного боксу та не подавалися заяви для оформлення права власності на гаражний бокс.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як установлено судом, ОСОБА_1 є членом гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с. 13 т. 1 ).

Відповідно до довідки гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 25.11.09 ОСОБА_1 є власником гаражного боксу № НОМЕР_1 , поверх 1, ряд НОМЕР_3 , площею 150 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с. 18 т. 1).

Крім того, відповідно до протоколу засідання правління гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1» № 9 від 20.11.08 ОСОБА_2 є членом кооперативу (а.с. 99 т. 1).

Згідно з довідкою гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 26.01.10 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є членами кооперативу та є власниками в рівних частинах гаражного боксу № НОМЕР_1 , поверх 1, ряд НОМЕР_3 , площею 118,6 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с. 130 т. 2).

Таким чином, твердження позивача про те, що відповідач не є членом кооперативу, спростовується зазначеними вище письмовими доказами.

Відповідно до Положення про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна в м. Києві, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.10.2009 N 1227, діючого на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Положення) оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна з видачею свідоцтв здійснюється за рахунок коштів власників нерухомого майна або уповноважених ними органів (осіб) (п. 3 Положення).

Згідно з п. 5.1.8. Положення Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснює оформлення права власності та видає свідоцтва про право власності фізичним та юридичним особам на гаражі (в т. ч. одно-, двоповерхові, багатоповерхові, наземні та підземні) гаражі-автостоянки, автопаркінги та машино-місця в них (в т. ч. розташовані у вбудованих та прибудованих нежитлових приміщеннях в житлових будинках), гаражні бокси на підставі документів, які підтверджують їх (в т. ч. суб`єктів інвестиційної діяльності) право власності на ці об`єкти нерухомого майна.

Зазначеним Положенням був затверджений перелік документів, на підставі яких здійснюється оформлення права власності та видача свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна.

Пунктами 10 - 13 Положення передбачено, що документи, на підставі яких оформлюється право власності, надаються в оригіналах або нотаріально посвідчених копіях або копіях, відповідність яких оригіналу засвідчена юридичною особою, яка створила цей документ.

Документи, оформлені відповідно до вимог Положення, розглядаються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження. Термін розгляду документів може бути продовжений за клопотанням юридичної чи фізичної особи, яка подала документи.

За результатами розгляду наданих документів орган, який здійснює оформлення права власності, видає наказ про оформлення права власності та видачу свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна або надсилає письмове повідомлення про результати розгляду цих документів.

Свідоцтва про право власності оформлюються на об`єкти нерухомого майна усіх форм власності на бланках, форма яких затверджується Міністерством юстиції України.

Орган, який здійснює оформлення права власності, відмовляє в оформленні права власності у таких випадках:

а) оформлення права власності суперечить законодавству України;

б) оформлення права власності здійснюється іншим органом;

в) надані документи, зміст та оформлення та яких не відповідають законодавству України;

г) наявність відомостей щодо накладення арешту, інших обтяжень на об`єкт нерухомого майна чи спору, в тому числі судового;

д) наявність у наданих документах підчисток або дописок, закреслених слів чи інших незастережних виправлень або суперечностей, документів, тексти яких неможливо прочитати;

е) звернення із заявою про оформлення права власності особи, повноваження якої на вчинення таких дій не підтверджені в установленому порядку;

є) наявність у фізичної чи юридичної особи, у тому числі іноземця та особи без громадянства, іноземної юридичної особи, міжнародної організації, іноземної держави, а також територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування та держави в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, документа, що підтверджує їх право власності на об`єкт, щодо якого подана заява та на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності.

Як вбачається з витягу з наказу Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 306-С/ГК від 12.03.10 підставою для оформлення та видачі свідоцтва про право власності на гаражні бокси ГК «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , були наступні документи: заява, довідка про членство, виплату паю, введення об`єкта в експлуатацію, рішення Київміськради про відведення земельної ділянки, технічна документація БТІ.

У позові ОСОБА_1 не вказано, яким нормам законодавства, чинного на час винесення наказу, суперечив оскаржуваний наказ, у зв`язку з чим, його слід визнати незаконним та скасувати, та не надано доказів на підтвердження зазначених обставин.

Не вказано в позові і підстав, у зв`язку з чим, свідоцтво про право власності від 19.03.10, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) слід визнати недійсним та не надано доказів на підтвердження зазначених обставин.

Виходячи з вищевикладеного, позов є необґрунтованим і недоведеним.

Крім того, відповідач просила застосувати строк позовної давності, оскільки позов ОСОБА_1 подано 20.12.16, а про існування оскаржуваних ним документів йому було відомо з 2010 року.

Позивач заперечував про застосування строків позовної давності, вказуючи на те, що про наявність оскаржуваних ним документів йому стало відомо у листопаді 2016 під час розгляду в Шевченківському районному суді м. Києва справи за позовом ОСОБА_2 до нього про відшкодування збитків.

Одночасно доказів на підтвердження того, що до листопада 2016 року йому не було відомо про існування оскаржуваних ним документів він суду не надав.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позову, у задоволенні позову слід відмовити саме з цих підстав, а не з підстав пропуску строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 223, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, Положенням про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна в м. Києві, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.10.2009 N 1227, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01030, м. Київ, вул. Володимирська, 42, ) про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним свідоцтва про право власності на гаражний бокс - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук