справа № 462/3243/21
УХВАЛА

13 червня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Гедз Б. М.,

з участю секретаря судових засідань Ясниської В. Я.,

заявника адвоката Зеленіна С. С.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача адвоката Лазора А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Зеленіна С.С. про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Зеленін С.С. звернувся до суду із заявою, в якій просить застосувати зустрічне забезпечення позову у цивільній справі

№ 462/3243/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн.

В обгрунтування клопотання зазначає, що позивач звертався до Залізничного районного суду м. Львова із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти в межах суми позову арешт на рухоме та нерухоме майно відповідачів, в тому числі на належні відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності об`єкти нерухомого майна, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та будинок, загальною площею 69,4 кв. м., житловою площею 30,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13.05.2021 року в задоволенні даної заяви про забезпечення позову було відмовлено в повному обсязі. Ухвалу оскаржено до Львівського апеляційного суду та постановою від 18.10.2021 року Львівський апеляційний суд задоволив апеляційну скаргу частково, скасував ухвалу суду першої інстанції від 13.05.2021 року та наклав арешт на все майно відповідачів в межах суми позовних вимог 45000,00 Євро. Постанова Львівського апеляційного суду від 18.10.2021 року виконана приватним виконавцем Ільчишин Л.В., яка наклала арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 , а також на всі грошові кошти останньої, що знаходяться на рахунках в банку, зокрема і на зарплатні кошти, які надходили на рахунок, відкритий у АТ «Кредобанк». При цьому виконавець керувалась принципом, що відповідно до Глави 13 ЦПК України грошові кошти теж є майном.

Накладення арешту на все майно відповідачів обмежило право ОСОБА_2 на доступ до правосуддя та на справедливий суд, а також, без встановлення вини за цивільне правопорушення у цивільному позові, остання вже несе покарання, що суперечить меті забезпечення позову. ОСОБА_2 протягом розгляду справи в суді першої інстанції повністю позбавлена засобів для існування, що унеможливлює не лише процедуру оскарження тих чи інших рішень суду (адже такі потребують сплати судового збору, витрат на правову допомогу, доїзд, інші судові витрати), але і позбавляє можливості матеріального забезпечення як себе, так і своєї сім`ї, зокрема.

Накладення арешту на все майно відповідачів, зокрема і на рахунки банків, на які надходить заробітна плата є порушенням принципів змагальності та рівності сторін у судовому процесі та завідомо надають безумовну перевагу позивачу у судовому процесі, при цьому, у своїй заяві про забезпечення позову позивач не зазначав пропозицій щодо зустрічного забезпечення позову, в ході перегляду Львівським апеляційним судом ухвали суду першої інстанції та прийняття постанови про забезпечення позову питання зустрічного забезпечення не вирішувалось.

Зважаючи на характер вжитих заходів забезпечення позову та інфляцію понесені втрати позивача вже до кінця року можуть становити близько десяти тисяч гривень, тому просить суд, із врахуванням об`єктивності та співмірності із заходами забезпечення позову, застосувати зустрічне забезпечення позову на суму 50 000 грн., що становить 3% від суми забезпечення позову шляхом внесення позивачем вказаної суми на депозитний рахунок суду. Представник ОСОБА_4 у судовому засіданні подане ним клопотання про застосування зустрічного забезпечення позову підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у клопотанні, просив його задоволити.

Позивач та представник позивача ОСОБА_5 в суді проти поданого клопотання заперечили, подавши письмові заперечення, які підтримали в суді.

Заслухавши учасників справи, дослідивши подане клопотання та оглянувши матеріали цивільної справи № 462/3243/21, суд приходить до наступного висновку.

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 151 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В ході розгляду даної справи ухвалами судді Залізничного районного суду м. Львова від 13.05.2021 року та 24.06.2021 року відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18.10.2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лазора Андрія Олеговича задоволено частково. Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13.05.2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на майно відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в межах суми позовних вимог 45 000,00 євро, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 04.03.2021 року 1 510 200,00 грн.

Згідно ч. 1, 3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Норми частини п`ятої статті 154 ЦПК України визначають вимоги до зустрічного забезпечення. Так, заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи.

Частиною 3 статті 154 ЦПК україни передбачено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

За наведеного, перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України та є вичерпним.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову у випадку відмови у задоволенні заявленого позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення, як і докази того, що майновий стан позивача чи його дії, у випадку відмови судом у задоволенні позову, можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, понесених забезпеченням позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи предмет даного позову, беручи до уваги підстави, з яких виходив суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови про вжиття заходів забезпечення даного позову, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Зеленіна С. С. до задоволення не підлягає, оскільки заявником не долучено до матеріалів справи жодних належних та допустимих доказів, що невжиття заходів зустрічного забезпечення може ускладнити або зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача (заявника), які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позову. Матеріали справи також не містять і жодних даних, що майновий стан чи дії позивача свідчать про ускладення чи невиконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відтак, за відсутності обов`язкових обставин судом заходів зустрічного забезпечення позову у задовленні заяви адвоката Зеленіна С. С. слід відмовити.

Керуючись ст. 149-154, 259, 260, 353 ЦПК України, суд, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Зеленіна С. С. про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно

Суддя Б.М. Гедз