Провадження № 2/344/398/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Герлан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

що ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 21/10/2008. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті і складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідач повідомлений судом про відкриття спрощеного провадження, про порядок і умови реалізації сторонами їх процесуальних прав і обов?язків. Відповідач не подав суду відзиву на позов чи його заперечення. 04-08-2017 року позичальник ОСОБА_3 помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання свідоцтва. Спадкоємці не звернулись із заявами про прийняття спадщини. За боржником позивача обчислювалась заборгованість в сумі 6807.91 гривень. Тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість її спадкодавця, оскільки ОСОБА_1 помер.

Відповідно до свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 ОСОБА_1 помер 28/04/2014. Позивачем пред?явлено до померлого позов 11/12/2020. Позов до померлого є формою зловживання правом на звернення до суду, оскільки у померлої особи відсутня правоздатність. Провадження у відповідній частині закрито.

Відповідач ОСОБА_2 подала суду пояснення, в якому вказано, що позичальник ОСОБА_3 на час смерті був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 на час смерті позичальника була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідачку знято з реєстрації в квартирі, в якій було зареєстровано позичальника 29/05/2013, а позичальник помер 04/08/2017.

Отже відповідач не приймала спадщину позичальника позивача та не зобов?язана відшкодовувати заборгованість за рахунок спадкового майна, яке не приймала.

Судом встановлено наступні обставини.

04-08-2017 року позичальник ОСОБА_3 помер.

Відповідно до паспорту відповідачки вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 з 29/05/2013.

Отже відповідачку знято з реєстрації в квартирі, в якій було зареєстровано позичальника 29/05/2013, а позичальник помер 04/08/2017.

Таким чином відповідачка не належить до осіб, що прийняли спадщину внаслідок спільного проживання з спадкодавцем.

Відповідно до свідоцтва від 17/01/2020 відповідачка є співвласником спільної сумісної власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже спадщину приймається за фактом спільного проживання, а не за фактом спільної сумісної власності в будь-якому майні спадкодавця, в тому числі, в якому його було зареєстровано.

За змістом ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином вимоги кредитора спадкодавця у разі відмови від одноразового платежу підлягають задоволенню виключно за рахунок спадкового майна, а не як вказано в позові за рахунок особистих коштів відповідача.

Отже позов позбавлено будь-яких правових підстав.

Відповідач подала суду заяву про стягнення з позивача 5000 гривень витрат на професійну правничу допомогу з тих підстав, що нею сплачено адвокату Боднарчуку А.М. 5000 гривень.

Відповідно до свідоцтва НОМЕР_2 ОСОБА_4 отримав право на зайняття адвокатською діяльністю.

22/02/2021 відповідач та ОСОБА_4 уклали договір про надання правової допомоги на суму 5000 гривень з розрахунку 1000 гривень за годину.

Відповідно до розрахунку винагороди від 22/02/2021 вартість правової допомоги становить 5000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Отже витрати, пов`язані з правничою допомогою на свого адвоката несе відповідач.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 в справі №826/1216/16.

Таким чином за рахунок позивача відповідачу може бути відшкодовано виключно обґрунтовані витрати, які доведено відповідачем в сумі 3000 гривень.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В:

в позові Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 3000 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Бородовський С.О.