КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8594/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Платоненко Юліани Андріївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року у складі судді Луценка О.М.,

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОСГ Рекордз Менеджемент» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ Л ЕС ГРУП» про визнання договору про відступлення права вимоги боргу недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року ТОВ «ОСГ Рекордз Менеджемент» звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 та ТОВ «ДІ Л ЕС ГРУП» про визнання договору про відступлення права вимоги боргу недійсним.

Позов обґрунтовано тим, що предметом договору, по якому відбулося відступлення права вимоги боргу, є договір надання послуг №1-28/08-13 від 01.01.2014 щодо організації та функціонування архівного діловодства у Банківському секторі щодо підтримки Основного - договору №1060/30-01 від 11.03.2010, підписаного ТОВ «ОСГ Рекордз Менеджемент» та ПАТ КБ «ПРАВЕКСБАНК».

Вказано, що договором про надання послуг не визначено жодних прав та обов`язків сторін, зокрема не встановлено права виконавця щодо доступу до інформації по основному договору, щодо якого мало б здійснюватись консультування. Зазначав, що ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом основного договору повинне передувати наданню консультаційних послуг. Адже консультаційні послуги безпосередньо стосуються основного договору зі змістом якого виконавець повинен був бути ознайомлений до початку надання консультаційних послуг. Але зі змістом основного договору виконавець не був ознайомлений та жодної інформації щодо даного договору він не отримував. Інформація, яка б могла створити підстави для здійснення консультування ОСОБА_1 щодо організації та функціонування архівного діловодства у банківському секторі щодо підтримки основного договору, жодним чином не була отримана відповідачем. Таким чином на думку позивача даний факт вказує про не настання правових наслідків, які б могли б бути спрямовані на набуття, зміну або припинення прав та обов`язків.

Також позивач зазначав, що у 2015 році відбулося зменшення ціни по основному договору, підписаного між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «ОСГ Рекордз Менеджемент» №1060/30-01 від 11.03.10 на підставі додаткової угоди № 7 від 15.06.2015, згідно п. 4.3 договору сума річної винагороди за договором про надання послуг від 01.01.2014 №1-28/08-13 зменшилась з 296 000 гривень за рік (74000 квартал) на 118400 гривень за рік (29 600 за квартал відповідно).

Оскільки, виходячи зі змісту додаткової угоди № 7 від 15.06.2015, вартість послуг за квартал передбачена у розмірі 29 600 грн, укладення відповідачами договору відступлення у розмірі 863 300 грн є безпідставним і свідчить про незаконність укладення договору відступлення. Тому заявлена вимога про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 863 300 грн не підтверджена належними фінансово-господарськими документами. Тобто згідно доводів позивача заборгованість яка передана по спірному договору про відступлення права вимоги, боргу відсутня, що в свою чергу свідчить про відсутність предмету спірного договору та робить його недійсним та таким який не направлений на реальне настання правових наслідків.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року позов ТОВ «ОСГ Рекордз Менеджемент» до ОСОБА_1 , ТОВ «ДІ Л ЕС ГРУП» - задоволено. Визнано недійсним договір від 15.06.2021 про відступлення права вимоги боргу (цесії), укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ДІ Л ЕС ГРУП». Стягнено з ОСОБА_1 та ТОВ «ДІ Л ЕС ГРУП» на користь ТОВ «ОСГ Рекордз Менеджемент» витрати пов`язані з оплатою судового збору по 1135 грн з кожного.

В апеляційній адвокат Платоненко Ю.А. в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОСГ Рекордз Менеджемент» відмовити.

Зазначено, що районний суд в оскаржуваному рішенні вказує, що зменшення ціни Основного договору, підписаного між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «ОСГ Рекордз Менеджемент» 1060/30-01 від 11.03.10 на підставі додаткової угоди 7 від 15.06.2015 впливає на підтвердження боргу та дійсність Договору про відступлення права вимоги від 15.06.2021. Проте, такі висновки суду не ґрунтуються на фактичних обставинах та нормах матеріального права.

Так, у справі відсутні будь-які можливі докази належного повідомлення ОСОБА_1 про ніби то зміну умов основного договору та відповідно зміну сум винагороди за договором про надання послуг №1-28/08-13 від 01.01.2014 (який є дійсним, і сторонами якого є ТОВ «ОСГ Рекордз Менеджемент» і ОСОБА_1 ). ОСОБА_1 здійснював нарахування винагороди відповідно до погоджених сторонами умов, при укладенні договору про надання послуг №1-28/08-13 від 01.01.2014. Доказів повідомлення ОСОБА_1 про таку зміну умов основного договору, стороною позивача не надано, тому незрозуміло, чим керувався Оболонський районний суд м. Києва ґрунтуючи свої висновки на цих доводах позивача, не підтверджених належними доказами по справі.

Також скаржник окремо зауважує, що нібито невірне визначення сторонами суми зобов`язань право вимоги за якими відступається, не може бути підставою для визнання такого договору недійсним чи незаконним.

Крім того, судом вказано, що у справі відсутні належні докази надання послуг за договором про надання послуг № 1-28/08-13 від 01.01.2014, оскільки сам по собі звіт не є безперечним доказом надання послуг, у зв`язку із тим, що він не містить підпису другої сторони договору. В звітах відсутній перелік послуг, які фактично надавались.

Разом з тим, така форма звітів, як первинного документа, на підставі якого повинна здійснюватися оплата за договором, погоджена сторонами, що підтверджується додатком 1 до договору про надання послуг №1-28/08-13 від 01.01.2014. Сторони належним чином досягли згоди щодо умови договору, в тому числі форми звітів та підстави оплати.

Не погоджується з висновками про недійсність переданої за договором вимоги, оскільки вони не групуються на нормах матеріального права, які вказують на можливість відступлення прав вимоги за зобов`язаннями без повідомлення боржника та без погодження з боржником суми заборгованості, яка передається.

Також, судом першої інстанції взагалі не зазначено, яким чином були порушені норми ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України при укладанні договору про відступлення права вимоги боргу.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Бай С.Е. в інтересах ТОВ «ОСГ Рекордз Менеджемент» зазначає, що доводи викладені в апеляційній скарзі є непереконливими надуманими та безпідставними та просить відмовити в її задоволенні.

В обґрунтуванні відзиву вказує, що відповідач стверджує, що відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про зміну умов основного договору та відповідно зміну суми винагороди за договором про надання послуг №1-28/08-13 та вважає, що невірне визначення сторонами зобов`язань право вимоги за яким відступається, не може бути підставою для визнання такого договору недійсним чи незаконним.

Вказано, що Основний договір укладений між позивачем та ПАТ КБ «Правекс-Банк». ОСОБА_1 не є стороною цього договору, в договорі відсутні положення які зобов`язували чи дозволяли повідомляти його умови третім особам. ОСОБА_1 не мав права та не повинен був отримувати повідомлення про зміну умов основного договору до яких він не має жодного відношення. А відсутність обізнаності про зміну умов основного договору свідчить про те, що ОСОБА_1 не надавав реально послуги за які начебто виник борг, оскільки в противному випадку реально працюючи по договору та надаючи послуги інформація щодо їх вартості та зміни вартості не могла бути невідома сторонам договору.

Відповідач стверджує, що вся первинна документація яка була складена незалежно від періоду її складання має належну погоджену сторонами форму та є належним підтвердженням факту надання послуг. Суд безпідставно розглядав питання відповідності звітів та безпідставно перевіряв факт передання ОСОБА_1 послуг. Ці обставини не стосуються предмету спору. В цьому контексті слід зазначити, що обставини щодо дійсності боргу який передається напряму впливають на дійсність правочинів які пов`язані з ними чи витікають з них.

Відповідачі не надають ніяких доказів дійсності боргу та виникненні правовідносин по яким він обраховується. Більш того відповідачі ніяким чином не пояснюють обставини виникнення боргу та правовідносин по ньому, не зазначають свою версію подій та не наводять аргументи підтвердження боргу, окрім посилання на два рішення суду як на приюдицію.

Представник ТОВ «ДІ Л ЕС ГРУП» в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судом повідомлявся належним чином (а.с. 25 т. 2), у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Колегія суддів, вислухавши представника позивача адвоката Бай С.Е., який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, адвоката Платоненко Ю.А. в інтересах ОСОБА_1 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи убачається, що 11.03.2010 р. між ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" та ПАТ "Правекс-Банк" був укладений договір № 1060/30-01 (Основний договір).

Згідно умов вказаного договору компанія надає клієнту послуги із збереження паперових документів та пов`язані послуги щодо збереження записів, плівок та інших магнітних носіїв інформації, які були надані Клієнтом та прийняті компанією

01.01.2014 між ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" та ОСОБА_1 був укладений договір № 1-28/08-13 про надання послуг. Згідно умов вказаного договору виконавець (Кандидатов Є.А.) надає консультаційні послуги щодо організації та функціонування архівного діловодства у Банківському секторі щодо підтримки діючого договору, підписаного між ПАТ "Правекс-Банк" та ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" N 1060/30-01 від 11.03.2010 в подальшому основний договір (35-37 т.1).

Пунктом 2.2 договору передбачено, що обов`язковою умовою, що підтверджує надання послуг є Звіт щодо виконання робіт, що надається замовнику виконавцем шляхом надсилання рекомендованого листа щоквартально до 5-го числа кожного кварталу за формою наведеною у додатку 1 до цього договору. У випадку ненадання даного Звіту до 5-го числа наступного за звітним кварталом, Консультаційні послуги, що вказані в п. 1.1 даного Договору, вважаються такими, що не були надані.

Додатком 1 до договору про надання послуг встановлена форма звіту з приводу якої суд відзначає, що вона не містить розділів які б підтверджували прийняття звіту його погодження тощо.

Пунктом 4.3 договору № 1-28/08-13 про надання послуг передбачено, що сторони дійшли згоди, що цей Договір вважатиметься достроково розірваним у випадку внесення змін у основний договір, що призвели до зменшення вартості основного договору більш ніж на 400 000 гривень у рік (з ПДВ) або до збільшення обсягу/кількості послуг без відповідного збільшення вартості основного договору. В такому випадку датою розірвання цього Договору вважається дата, з якої зменшення вартості основного договору або збільшення обсягу/кількості послуг вступає в силу.

Якщо сума основного договору буде зменшена менш ніж на 400 000 гривень./рік (з ПДВ) - сума річної винагороди зменшується пропорційно. Пропорція вираховується наступним чином:

Нв=296000 * (1-Сз/400 000), де:

Нв-нова сума винагороди

Сз-сума, на яку зменшилася основна сума договору.

Додатковою угодою від 15.06.2015, № 7 до договору № 1060/30-01 від 11.03.2010 зменшено ціну по основному договору, підписаного між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" № 1060/30-01 від 11.03.2010 на 60 000 грн щоквартально (а.с. 38 т.1).

На виконання вимог договору № 1-28/08-13 про надання послуг позивачу надсилалось систематично звіти від 03.07.2017, 02.10.2017, 03.01.2018, 03.04.2018, 02.07.2018, 02.10.2018, 03.01.2019, 04.04.2019, 01.07.2019, 01.10.2019, 02.01.2020 та від 29.02.2020 (15-25,27 т.1).

15.06.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ "ДІ Л ЕС ГРУП" був укладений договір про відступлення права вимоги боргу згідно умов якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги боргу нарахованого з 01.04.2017 по 29.02.2020, що належить первісному кредитору, і стає в цій частині кредитором за договором про надання послуг № 1-28/08-13. Розмір нарахованої заборгованості за період з 01.04.2017 по 29.02.2020 складає 863 300 грн (а.с. 33 т.1).

Згідно п. 1 ч. 1, ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Убачається, що заявлена в претензії вимога про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 863 300 грн (а.с.12-14) непідтверджена письмовими доказами та фінансово-господарськими документами.

Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-459цс17 зазначено, що: "відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом (стаття 513 ЦК України).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору".

Також у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: "за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Судом встановлено, що Господарським судом м. Києва розглядалась справа № 910/14517/18 за позовом ТОВ "ДІ Л ЕС ГРУП" до ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" про стягнення заборгованості за Договором про надання послуг №1-28/08-13 від 01.01.2014 р. в сумі 296 000 грн, за період з 01.04.2016 р по 31.03.2017. вказаний позов задоволено та стягнуто відповідну суму.

Так, предметом спірного договору про відступлення права вимоги боргу є заборгованість за період з 01.04.2017 по 29.02.2020, відносно якої рішення суду відсутнє.

Крім того додатковою угодою від 15.06.2015, № 7 до договору № 1060/30-01 від 11.03.2010 зменшено ціну по основному договору, підписаного між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" № 1060/30-01 від 11.03.2010 на 60 000 грн щоквартально, що в свою чергу зумовлює застосування п. 4.3 договору № 1-28/08-13 про надання послуг в частині зміни ціни з 296 000 гривень за рік (74000 квартал) на 118400 гривень за рік (29 600 за квартал відповідно).

Зі змісту договору про надання послуг № 1-28/08-13, як і звітах про його виконання відсутній перелік послуг, які фактично надавались на його виконання.

Тобто укладаючи договір про відступлення права вимоги боргу (цесії) від 15.06.2021 всупереч положенням законодавства було передано недійсну вимогу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази оплати спірного договору як і докази передання боргу як то акт прийому передачі.

Отже є обґрунтований висновок суду першої інстанції, про недійсність вимоги, переданої за Договором про відступлення права вимоги боргу (цесії) від 15.06.2021, оскільки її розмір не підтверджений належним чином, а є абстрактним, визначений лише самим ОСОБА_1 .

У матеріалах справи відсутні докази виконання ОСОБА_1 будь-яких робіт згідно умов договору, а долучені ним акти носять формальний характер.

Не долучено доказів на підтвердження реального виконання відповідачем зобов`язань за договором і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Таким чином договір про відступлення права вимоги суперечить статтям 512, 514 ЦК України, що відповідно до положень частини першої статті 203 ЦК та частин першої та третьої статті 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про не належнеповідомлення ОСОБА_1 про зміну умов основного договору та відповідно зміну суми винагороди за договором про надання послуг №1-28/08-13, оскільки він не є стороною цього договору та в ньому відсутні положення які зобов`язували чи дозволяли повідомляти його умови третім особам.

Отже, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Платоненко Юліани Андріївни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: