Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" грудня 2022 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Пасічник А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та обслуговуванні будинку,-

ВСТАНОВИВ:

10.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 і просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні та обслуговуванні власності, а саме Ѕ будинку за адресою: АДРЕСА_1 шляхом демонтажу бетонної огорожі за власний рахунок.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є власником Ѕ будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 також є власником Ѕ будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У порушення вимог чинного законодавства ОСОБА_2 без відома позивача побудувала бетонну огорожу впритул до її частини будинку і розділила її частину будинку навпіл.

Зазначає, що своїми протиправними діями ОСОБА_2 перешкоджає користуватися та обслуговувати її Ѕ частину будинку. Позивач не має доступу до своєї власності, до даху своєї частини будинку, не користується та не має можливості обслуговувати.

Також зазначає, що звернулася до Управління державного архітектурно -будівельного контролю Житомирської міської ради та до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області і отримала відповідь, що дозвіл та будівельний паспорт на забудову земельної ділянки у АДРЕСА_1 не видавався та забороняється виконувати будівельні роботи без реєстраційних документів.

Враховуючи вищевикладене вважає такі дії відповідача незаконними, які порушують її права та інтереси, тому просить позов задовольнити.

10.12.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.10).

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 08.01.2020 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.14-15).

02.03.2020 представник відповідача подав відзив на позовну заяву та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.44-47).

Зазначає, що ОСОБА_1 у якості доказу додає технічний паспорт на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та зазначає, що ОСОБА_2 протиправно побудувала паркан на межі двох суміжних земельних ділянок.

Однак технічний паспорт - це документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, містить основні відомості про нього (місцезнаходження (адреса), склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта, ім`я/найменування власника/замовника, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, відомості щодо суб`єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт тощо) та видається замовнику. Технічний паспорт має бути прошнурований, пронумерований та скріплений підписом керівника суб`єкта господарювання, який проводив інвентаризацію, а також підписом виконавця робіт і контролера із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката на право виконання робіт з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна.І жодного відношення щодо паркану він не має. В технічному паспорті не зображається будівництво паркану, отже і посилання на незаконність будівництва відповідно до технічного паспорта є незаконним.

Щодо правильності встановлення паркану може свідчити лише документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку.

Так, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :01:016:0034, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , площа земельної ділянки становить 0,0283 га.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру площа земельної ділянки ОСОБА_1 кадастровий номер :01:016:0035 становить 0,0299 га.

Відповідно до кадастрових планів земельних ділянок, що наведено у витягах, їх межі (поділ) є ідентичним.

Відповідно до вказаних меж поділ земельної ділянки проходить не вздовж будинку, оскільки конфігурація земельної ділянки не дозволяє здійснити поділ земельної ділянки навпіл.

Поділ меж суміжних земельних ділянок відбувся відповідно до угоди про використання та розпорядження земельною ділянкою від 04.11.2010 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка була попереднім власником земельної ділянки, яку ОСОБА_2 отримала в дарунок 07.10.2011 року.

У вказаній заяві ОСОБА_1 погодилась на такі межі, не мала претензій та зазначила, що в майбутньому їх мати не буде.

ОСОБА_3 подарувала Ѕ частину будинку ОСОБА_1 . Відповідно й у власність останній мала відійти Ѕ частина земельної ділянки. Однак відповідно до неправильних забудов ОСОБА_1 , а саме недотримання вимог чинного законодавства при будівництві сараю та гаража вона вийшла за межі своєї частини земельної ділянки та порушила права ОСОБА_3 .

Також є безпідставними твердження ОСОБА_1 про протиправність оновлення паркану.

Постановою КМУ від 07.06.2017 року №406 затверджено Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Так, згідно п.6 вказаного вище Переліку зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів, а також свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ганків (щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків) не потребує оформлення дозвільних документів на будівництво.

Також згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури житлової політики України від 24.05.2001 року №127, зведення на земельній ділянці парканів, воріт і хвірток не належить до самочинного будівництва.

Таким чином законодавство України не містить зобов`язань щодо оформлення дозвільних документів на будівництво парканів (огорож) на присадибних (садових, дачних) ділянках.

Також зазначає, що при будівництві паркану право приватної власності ОСОБА_1 не було порушено, що видно із наданих копій фотокарток.Позивач жодним чином не довів, не надав підтверджуючих документів, що відповідач забороняє обслуговувати свою частину будинку.

Як видно із наданих позивачем фотокарток восени 2019 року позивачем було здійснено утеплення своєї частини будинку. Після вказаного утеплення жодних звернень щодо дозволу чи доступу на обслуговування будинку від позивача ОСОБА_2 не надходило.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_2 чинить будь-які перешкоди в обслуговуванні частини будинку ОСОБА_1 , отже позовна заява ОСОБА_1 є необгрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки фактично ОСОБА_1 просить суд позбавити ОСОБА_2 права приватної власності.

Щодо доступу до горища зазначає, що позивач не позбавлений права зробити вихід на горище із своєї частини земельної ділянки. Ніхто не забороняє позивачу та не чинить перешкод в доступі на горище. Доказом можливості позивача використовувати горище є фото, додані до відзиву.

02.03.2020 протокольною ухвалою залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 (а.с.61-64).

10.03.2020 від позивача надійшли додаткові пояснення (а.с.91-93).

Позивач зазначає, що предметом та підставами позову є усунення перешкод у користуванні та обслуговуванні її власності, оскільки бетонна огорожа прибудована впритул до стіни та поділяє власність на дві частини. Позивач не може користуватися та обслуговувати одну частину власності, а саме дах та систему газового опалення на даху, оскільки доступу до даху у позивача немає.

11.03.2020 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 , надійшли письмові пояснення (а.с.74-75).

Зазначає, що між позивачем та відповідачем укладено угоду про використання та розпорядження земельною ділянкою від 04.11.2010 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо порядку користування земельною ділянкою і відповідно до якої ОСОБА_1 погодилася на такі межі, не мала претензій та зазначила, що у майбутньому їх мати не буде, отже посилання позивача щодо порушення відповідачем вимог ст.ст.321, 391 ЦК України є безпідставними, оскільки сам відповідач відмовився від свого права вільного користування своїм майном.

Зазначає, що позивачем не надано жодних доказів як саме порушуються її права, не надано жодних доказів, які би свідчили, що ОСОБА_2 не дозволяє або певним чином перешкоджає позивачу в обслуговуванні частини житлового будинку.

Також зазначає, що 05.02.2020 позивач звернулася до Управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення ЖМР із проханням провести перевірку та вжити заходів впливу щодо відповідача через те, що відповідач не дозволяє обслуговувати розташований на даху котел, тому Управління державного архітектурно-будівельного контролю видало направлення для проведення позапланового заходу від 24.02.2020 №42/20 та за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання законодавства у сфері містобудування діяльності було складено акт від 03.03.2020 №21, у якому зазначено, що порушень вимог законодавства не виявлено.

28.10.2020 від позивача надійшла уточнена позовна заява (а.с.113-114).

Позивач просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні та обслуговуванні власності, а саме Ѕ будинку за адресою: АДРЕСА_1 шляхом демонтажу бетонної огорожі за власний рахунок на відстані 1 метра від її власності.

09.11.2022 протокольною ухвалою залучено до участі у розгляді справи у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Виконавчий комітет Житомирської міської ради та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської області (а.с.187-188).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві та у додаткових поясненнях підстав. Після оголошеної перерви не з`явився, згідно поданої заяви просить завершити розгляд справи за його відсутності (а.с.205).

Відповідач у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить розглянути справу за її відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.190).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з викладених у поясненнях підстав. Після оголошеної перерви не з`явилася, згідно поданої заяви просить завершити розгляд справи за її відсутності (а.с.206).

Представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Виконавчого комітету Житомирської міської ради та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської області у судовому засіданні пояснила, що огорожа є елементом благоустрою і встановлення огорожі не є будівельними роботами. Саме з цього виходило ДАБК при складенні акту перевірки від 03.03.2020. Однак, згідно вимог ДБН у даному випадку у особи має бути один метр для обслуговування стіни належної їй частини будинку. Після оголошеної перерви не з`явилася, згідно поданої заяви просить розгляд справи провести за її відсутності (а.с.203).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_3 (а.с.4-6).

Згідно нотаріально посвідченої заяви від 04.11.2010, зареєстрованої в реєстрі за №49, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 повідомили, що досягнули згоди про порядок використання та розпорядження земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що було складено та підписано угоду про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою (а.с.58).

Відповідно до копії довідки Управління Держкомзему у м.Житомирі Житомирської області №670/22-10 від 22.12.2010 про присвоєння кадастрового номера на земельну ділянку площею 0,0283 га за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що функціональне використання земельної ділянки: будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Кадастровий номер земельної ділянки::01:016:0034 (а.с.59).

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка за кадастровим номером :01:016:0034, розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 0.0283 (а.с.48-50).

Згідно копії листа №50797 від 31.01.2020 Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області звернення ОСОБА_4 з приводу неправомірних дій громадянина ОСОБА_5 було розглянуто та проведено профілактичну бесіду про неприпустимість вчинення протиправної поведінки (а.с.40).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка за кадастровим номером :01:016:0035, розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 0.0299 (а.с.51-53).

Як вбачається з копій заяв від 05.02.2020 та 06.02.2020 про проведення перевірки та вжиття заходів щодо запобігання порушень ОСОБА_1 просила провести перевірки щодо побудови бетонної огорожі впритул до її частини будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.76, 77).

Для здійснення перевірки на дотримання вимог законодавства у сфері містобудувної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт з будівництва прибудови до кв. АДРЕСА_4 " щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудування діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу (розпорядження) та на підставі абз.8 п.7 "Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №533 від 23.05.2011 та звернень ОСОБА_1 видане направлення для проведення планового (позапланового) заходу №42/20 від 24.02.2020 (а.с.88).

03.03.2020 складено акт №21 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудувної діяльності на об`єкті: "Виконання підготовчих та будівельних робіт з будівництва прибудови до кв. АДРЕСА_4 ", згідно якого за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) встановлено відсутність порушень вимог законодавства (а.с.78-87).

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07.02.2014 №5 відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння (абз.2 п.33). Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача (п.34).

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.25* Державно-будівельних норм України (ДБН) 360-92* "Містобудування. Планування міських та сільських поселень" для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп., від сплати якого позивач була звільнена.

Керуючись ст.ст.4, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та обслуговуванні будинку задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні та обслуговуванні Ѕ будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу одного метру огорожі, прилеглої до будинку за адресою: АДРЕСА_5 зі встановленням хвіртки для забезпечення доступу ОСОБА_1 для обслуговування належної їй частини будинку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач :

ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_5

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

АДРЕСА_2

Cуддя Н.М.Анциборенко