Справа № 462/2156/21 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/811/4367/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

секретар Савчук Г.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кіт Х.І., представників відповідача: Токар І.О., Сасла Р.І., Федина Н.О., Кашицька Г. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 462/2156/21 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Кіт Христини Ігорівни на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного центру зайнятості про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди ,-

в с т а н о в и в :

02 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом у якому просить скасувати наказ № 66-к від 25.03.2021 року Львівського обласного центру зайнятості про звільнення її з 25 березня 2021 року з посади провідного фахівця з питань зайнятості відділу організації працевлаштування населення Бродівської районної філії Львівського обласного центру зайнятості у зв`язку з скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України та поновити її на роботі у Бродівській районній філії Львівського обласного центру зайнятості на посаді провідного фахівця з питань зайнятості відділу надання соціальних послуг. Стягнути з Львівського обласного центру зайнятості на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.03.2021 року до дня поновлення на роботі з розрахунку середньоденного розміру заробітної плати у розмірі 717 грн. 82 коп. та стягнути 50 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 22.05.2001 року працює у Бродівській РФ ЛОЦЗ та має 20 років безперервного стажу роботи. Підставою звільнення її з роботи є наказ Львівського обласного центру зайнятості від 28.10.2020 року № 173, попередження про наступне звільнення від 29.10.2020 року, протокол засідання первинного профспілкового комітету Бродівської районної філії Львівського обласного центру зайнятості від 25.03.2021 року № 2. Зазначає, що 28.10.2020 року відбулося засідання керівників підрозділів Бродівської районної філії ЛОЦЗ на якому розглядалися кандидатури працівників, які підпадали під скорочення та пропозиції на переведення працівників на нові посади згідно з новим штатним розписом. Відповідно до нового штатного розпису посада провідного фахівця із профорієнтації не скорочувалася, натомість, скорочувалася посада заступника директора, посада фахівця з питань зайнятості відділу активної підтримки безробітних та посада провідного юрисконсульта. Вважає звільнення її з роботи незаконним.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 02 листопада 2021 в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 -адвокат Кіт Христина Ігорівна.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Позивачка вважає звільнення незаконним, оскільки жодних змін в організації праці в Бродівській районній філії Львівського обласного центру зайнятості не було. Кількість посад провідного фахівця з питань зайнятості у перейменованому відділі надання соціальних послуг та їх функціональні обов`язки залишились аналогічними попередній організаційній структурі протягом періоду з моменту погодження нової організаційної структури. Посада, яку обіймала позивач, виходячи із нового штатного розпису, не скорочувалась, відбулося перейменування посади з урахуванням назви перейменованого відділу, функціональні обов`язки якого не змінилися. Фактично було перейменовано назву посад з урахуванням назви перейменованого відділу.

Вважає, що ліквідації відділів Бродівської РФ Львівського ОЦЗ не відбулося, оскільки ліквідація, реорганізація, перепрофілювання стосується підприємств, установ, організацій як юридичних осіб, а не структурних підрозділів. Вважає, що звільнення у зв`язку з реорганізацією структурного підрозділу на підставі п.1 ст.40 КЗпП є незаконним.

При звільнені з роботи не було враховане переважне право позивачки на залишенні на роботі, безперервний стаж роботи 20 років у філії, відсутність у сім`ї інших працівників із самостійним заробітком, не пропонувалися посади, які рівнозначні досвіду та кваліфікації позивачки, не проведено порівняльного аналізу усіх працівників, які працювали у філії до введення нового штатного розпису. Адміністрацією пропонувалися лише тимчасові посади у віддалених районах області.

Визначення працівників, котрі підлягають звільненню, відбулося особами, посади яких підлягали скороченню, зокрема це стосується ОСОБА_2 , яка обіймала посаду начальника відділу організації працевлаштування населення та Федини Н.О. , яка обіймала посаду заступника директора та посаду якої було скорочено згідно нового штатного розпису.

Вважає, що суд не надав правової оцінки та безпідставно не врахував показів ОСОБА_4 , які є важливими та підтверджують факт недотримання трудового законодавства при звільнені позивачки з роботи. Відповідно, суд першої інстанції порушив стандарти, виокремлені у рішенні ЄСПЛ «Серявін та інші проти України», «Руіс Турія проти Іспанії».

В оскаржуваному рішенні суду першої інстанції має місце невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а саме: відповідачем не доведено, що зміни істотних умов праці у Бродівській РФ ЛОЦЗ відбулися. Позивач ОСОБА_1 стверджує, що посада провідного фахівця зайнятості, яку вона займала не скорочувалася, а з введенням нового штатного розпису була перейменована відповідно до назви перейменованого відділу, однак функціональні обов`язки посади провідного фахівця з питань зайнятості після введення нового штатного розпису збереглися. Порівнюючи два штатні розписи, скороченню підлягали посади заступника директора, посада фахівця з питань зайнятості відділу активної підтримки безробітних та посада провідного юрисконсульта.

Щодо засідання профспілкового комітету, то таких було три. Відповідно до протоколу №1 від 16 грудня 2020 року первинного профспілкового органу Бродівської районної філії ЛОЦЗ усі присутні «утрималися», однак голова профспілки Т.Котишин погодила та підписала згоду звільнення, хоча сама не голосувала, а утрималася. 25 березня 2021 року відбулося ще два засідання поспіль в один день, доки не було більшості голосів на згоду на її звільнення.

Стверджує, що жодних вакантних посад в розумінні Закону позивачу запропоновано не було. Згідно постанови Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі №452/832/16-ц прописано, що тимчасова посада на період відпустки по догляду за дитиною не є вакантною у розумінні КЗпП України, тому така посада не може пропонуватися на виконання положення частини третьої статті 49-2 КЗпП України.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України ( далі по тексту ЦПК) відповідачем по справі ЛОЦЗ надано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . У відзиві ЛОЦЗ зазначає, що не погоджується з доводами апеляційної скарги. Вважає такі необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та чинному законодавству. Просять рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки таке ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

27.05.2012 року ЛОЦЗ надано суду додаткові пояснення до відзиву у якому письмово викладені заперечення на апеляційну скаргу щодо оптимізації чисельності працівників, щодо переважного права залишення на роботі та щодо пояснень позивача ОСОБА_1 з приводу професіоналізму, відповідальності та покладення додаткових обов`язків.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 надані нею 16 травня 2022 року та пояснення її представника-адвоката Кіт Х.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представників відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Бродівською районною філією ЛОЦЗ з 22.05.2001 року. Згідно Наказу №156 від 21.05.2001 року ОСОБА_1 призначено на посаду спеціаліста 1-ої категорії відділу сприяння працевлаштуванню надання послуг роботодавцям Бродівського РЦЗ, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с. 15 т.1).

Листом Державного центру зайнятості від 03.02.2020 року № 33/131/472-20, від 15.09.2020 року № 33/13/4793-20 повідомлено директорам обласних та Киівського міського центрів зайнятості про можливу оптимізацію чисельності, що потягне за собою скорочення штату або чисельності працівників та запропоновано до 25.09.2020 року надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо можливих змін в організації праці та розпочати відповідні консультації (а.с.183,184 т.1).

Наказом Державного центру зайнятості від 21.10.2020 року № 69 «Про оптимізацію чисельності» внесено зміни у додаток до наказу Державного центру зайнятості від 09.04.2020 року №26 «Про затвердження граничної чисельності працівників державної служби зайнятості на 2020 рік» (а.с.186 т.1).

Наказом Львівського обласного центру зайнятості від 26.10.2020 року № 3469 «Про затвердження граничної чисельності працівників Львівської обласної служби зайнятості» затверджено граничну чисельність працівників ЛОСЗ згідно з додатком. Згідно додатку про граничну чисельність , а саме Бродівської районної філії ЛОЦЗ затверджено у кількості 15,5 штатних посад ( а.с. 188-189 т.1).

Наказом ЛОЦЗ від 26.10.2020 року № 3470 «Про введення в дію штатних розписів міського, міськрайонного центрів зайнятості та філій Львівського обласного центру зайнятості» введено з 29.10.2020 року в дію структуру та штатні розписи Львівського міського, Дрогобицького, Самбірського, Стрийського міськрайонних центрів зайнятості та філій ЛОЦЗ, затверджені 26.10.2020 року. Визнано таким, що втратив чинність наказ ЛОЦЗ від 26.12.2019 року ( а.с. 190 т.1). У порівнянні з попереднім штатним розписом, який був затверджений наказом від 26.12.2019 року № 320 з кількістю 18,5 штатних одиниць, кількість штатних посад була зменшена на три одиниці та згідно нового штатного розпису від 26.10.2020 року у Бродівській РФ ЛОЦЗ становить 15,5 одиниць, тобто зменшилася на три штатні одиниці.

Встановлено, що внаслідок оптимізації відбулася ліквідація посади заступника директора (1 штатна одиниця), відділ організації працевлаштування населення ( 7 штатних одиниць), відділ активної підтримки безробітних ( 3 штатних одиниці); відділ взаємодії з роботодавцями ( 4 штатні одиниці), посада провідного юрисконсульта (1штатна одиниця) та створені: відділ надання соціальних послуг ( 9 штатних одиниць) до складу яких входить сектор профорієнтації, відділ роботи з роботодавцями та рекрутингу ( 4 штатних одиниці).

Зазначеним вище, судом першої інстанції та поясненнями учасників справи встановлено наявність змін в організації праці в Бродівській РФ ЛОЦЗ та проведення скорочення чисельності працівників,зокрема серед інших, посада, яку обіймала позивач ОСОБА_1 .

27.10.2020 року ОСОБА_1 ознайомлена із наказом №171-к від 27.10.2020 року «Про ознайомлення працівників Львівського міського, Дрогобицького, Самбірського, Стрийського міськрайонних центрів зайнятості та філій ЛОЦЗ із новою структурою та штатним розписом ( а.с.33 т.1), що підтверджується її власноручно проставленим підписом та поясненнями.

Наказом ЛОЦЗ від 28.10.2020 року №191-к «З особового складу» працівники Бродівської РФ ЛОЦЗ переведені на вакантні посади у новостворені відділи з 28.10.2020 року ( а.с.211-214 т.1).

Позивач ОСОБА_1 відмовилася від ознайомлення з наказом № 173-к ЛОЦЗ від 28.10.2020 року «Про попередження про заплановане вивільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності та штату працівників Львівського міського, Дрогобицького, Самбірського, Стрийського міськрайонних центрів зайнятості та філій Львівського обласного центру зайнятості» та попередженням про наступне звільнення із займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України про що складено відповідний акт від 29.10. 2020 року. (а.с. 214, 221 т.1).

Листом ЛОЦЗ від 27.11.2020 року № 18-4413/20 стверджується, що ОСОБА_1 по місцю її проживання надіслано пропозицію щодо переведення на посаду провідного фахівця з питань зайнятості відділу надання соціальних послуг Жовківської РФ ЛОЦЗ, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак така відмовилася від запропонованої посади, що стверджується підписом ОСОБА_1 від 09.12.2020 року ( а.с. 222, 223 т.1).

22.01.2021 року листом ЛОЦЗ від 22.01.2021 року № 15-363/21 запропоновано ОСОБА_1 переведення на посаду провідного фахівця з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями та рекрутингу Старосамбірської РФ ЛОЦЗ, однак 29.01.2021 року така від запропонованої посади відмовилася ( а.с.224-225 т.1).

25.03.2021 року листом ЛОЦЗ від 25.03.2021 року № 15-1849/21 було запропоновано ОСОБА_1 переведення на посади: провідного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення ЛОЦЗ; провідного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення ЛОЦЗ; провідного фахівця з питань зайнятості відділу надання соціальних послуг Яворівської РФ ЛОЦЗ, однак 25.03.2021 року від запропонованих посад ОСОБА_1 відмовилася, чого не заперечила в суді апеляційної інстанції (а.с.226 т.1).

25.03.2021 року ЛОЦЗ надіслав голові первинної профспілкової організації працівників Бродівської РФ ЛОЦЗ та голові об`єднаного комітету профспілкових організацій працівників ЛОЦЗ подання від 25.03.2021 року № 15-1851/21 щодо надання погодження на звільнення працівників, посади яких скорочуються, у тому числі ОСОБА_1 за п.1 ст.40 КЗпП ( а.с.229-230 т.1).

Протоколом засідання первинного профспілкового комітету Бродівської РФ ЛОЦЗ №2 від 25.03.2021 року ухвалено погодити звільнення ОСОБА_1 ( а.с.238-239 т.1).

Наказом ЛОЦЗ від 25.03.2021 року № 66-к «З особового складу» ОСОБА_1 звільнено з посади провідного фахівця з питань зайнятості відділу організації працевлаштування населення Бродівської РФ ЛОЦЗ з 25.03.2021 року у зв`язку зі скороченням штату працівників за п.1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 231 т.1).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі у Бродівській РФ ЛОЦЗ на посаді провідного фахівця з питань зайнятості відділу надання соціальних послуг, судом першої інстанції належно встановлено фактичні обставини справи, що відділ організації працевлаштування населення, де позивач ОСОБА_1 працювала провідним фахівцем з питань зайнятості відділу організації працевлаштування населення в процесі оптимізації чисельності працівників та затвердженням нового штатного розпису з ліквідацією певних посад було реорганізовано у новий відділ надання соціальних послуг із переведенням працівників на посади у новостворений відділ та скороченням посади, яку займала позивач.

Аналізуючи дотримання вимог діючого трудового законодавства, що стосується порядку вивільнення працівників, гарантій їх працевлаштування, суд першої інстанції правильно прописав, що твердження позивача ОСОБА_1 про порушення відповідачем вимог ст.42 КЗпП України не знайшли свого підтвердження.

Із висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується.

За приписами статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 Кодексу законів про працю України (далі по тексту КЗпП) правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частиною другою статті 2 КЗпП зазначено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1,2 і 6 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу.

Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

За частиною першою, третьою статті 49-2 КЗпП про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантні посади чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо та яка з`явилася на підприємстві протягом цього періоду і яка існувала на день звільнення.

Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17.

Згідно зі статтею 42 КЗпП при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до статті 43 КЗпП розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 ( крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5,7 статті 40, пунктами 2,3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу ( профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Законодавець прописав, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник, або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнений працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

З матеріалів справи, з пояснень учасників справи та пояснень позивача ОСОБА_1 належно та послідовно встановлено, що мали місце зміни в організації праці, що підтверджено наказами як ЛОЦЗ так і РФ Бродівського ЦЗ.

28.10.2020 року ОСОБА_1 ознайомлена з наказом ЛОЦЗ від 28.10.2020 року № 173-к «Про попередження про заплановане вивільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності та штату працівників Львівського міського, Дрогобицького, Самбірського, Стрийського міськрайонних центрів зайнятості та філій Львівського ОЦЗ» та попереджена про наступне вивільнення із займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Від підпису про ознайомлення відмовилася про що складено акт від 29.10.2020 року (а.с. 221-214 т.1).

Позивачу пропонувалися вакантні посади, що підтверджується листом від 22.01.2021 року, від 25.03.2021 року ( а.с.224-225, 226) однак така відмовилася від них, оскільки посади поза межами місця проживання та тимчасові. Настоювала на поновлення її на посаді провідного фахівця відділу надання соціальних послуг.

Під час слухання справи в суді апеляційної інстанції, відповідач з метою забезпечення роботи ОСОБА_1 як такої, що перебуває на обліку в ЦЗ як безробітна пропонував роботу бухгалтера в одній із громадських організацій Бродівського району з окладом 16 тисяч грн.., що відповідає її освіті та досвіду, однак позивач відмовилася від запропонованої їй роботи.

Наказом ЛОЦЗ від 25.03.2021 року № 66-к «З особового складу» ОСОБА_1 звільнено з посади провідного фахівця з питань зайнятості відділу організації працевлаштування населення Бродівської РФ ЛОЦЗ 25.03.2021 року у зв`язку зі скороченням штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП (а.с. 231 т.1).

Враховуючи те, що у відповідача дійсно відбулося скорочення штату та чисельності працівників, відповідач своєчасно та належно повідомив позивачку про наступне вивільнення, запропонував наявну іншу роботу, однак позивачка не погодилася на таке переведення, профспілковий орган надав згоду на звільнення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі.

Щодо доводів позивача у апеляційній скарзі та поясненнях представника про переважне право на залишення на роботі ОСОБА_1 , враховуючи стаж роботи 20 років, виконання додаткових службових обов`язків, виконання обов`язків начальника відділу на час відсутності, колегія суддів зазначає: відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеної у постанові від 13.12.2018 року, справа № 577/256/18 переважне право на залишення на роботі враховується лише у разі скорочення однорідних професій та посад. Переважне право на залишення на роботі не тотожне переважному праву його працевлаштування на нову посаду.

У зв`язку з оптимізацією, позивачку було звільнено з посади провідного фахівця з питань зайнятості відділу організації працевлаштування населення Бродівської районної філії ЛОЦЗ, що діяв до 28.10.2020 року і відсутня в новому штатному розписі Бродівської РФ ЛОЦЗ чинному з 29.10.2020 року. Відповідно до наказу ЛОЦЗ від 26.10.2020 року № 3470 «Про введення в дію штатних розписів міського, міськрайонних центрів зайнятості та філій ЛОЦЗ» з 29 жовтня 2020 року введені в дію нова структура та штатний розпис Бродівської РФ ЛОЦЗ, що призвело до виведення із штату посади заступника директора (1 штатна одиниця); посади провідного юрисконсульта (1 штатна одиниця); відділу організації працевлаштування населення ( чисельністю 7 штатних одиниць) в тому числі посаду позивачки; відділу активної підтримки безробітних ( 3 штатні одиниці); відділ взаємодії з роботодавцями ( 4 штатні одиниці). В процесі оптимізації та з врахуванням нового штатного розпису створено відділ надання соціальних послуг загальною чисельністю 9 штатних одиниць до складу якого входить сектор профорієнтації, відділ взаємодії з роботодавцями та рекрутингу загальною чисельністю

4 штатні одиниці.

Частиною третьою статті 64 ГК України визначено, що підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Згідно правового обґрунтування, наведеного у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року, справа № 753/3889/17 при визначенні працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, використовуються ознаки, які в сукупності характеризують виробничу діяльність працівників: наявність певної освіти, стаж і досвід роботи, якість виконуваної роботи тощо. Доказами більш високої продуктивності праці можуть бути: виконання значно більшого обсягу робіт порівняно з іншими працівниками, які займають аналогічну посаду чи виконують таку ж роботу.

Згідно пояснень учасників справи, всі працівники РФ Бродівського РЦЗ працюють не менше 15 років. Із переведених у новий відділ працівників, зокрема, ОСОБА_4- стаж роботи 19 років, працювала заступником начальника відділу, стаж роботи 20 років;

ОСОБА_7- неповнолітня дитина, чоловік без роботи;

ОСОБА_8- двоє неповнолітніх дітей, вийшла з декретної відпустки;

ОСОБА_9- двоє неповнолітніх дітей, стаж роботи більше 15 років;

ОСОБА_10- працювала заступником керівника РФ Бродівського РЦЗ, переведена начальником відділу, завдяки їй робота РФ Бродівського РЦЗ оцінена на високому рівні, 3-є місце в області;

ОСОБА_5 переведена з обласного ЦЗ на місце ОСОБА_4 після її звільнення.

Працівники, які переведені у новостворений відділ виконували значно більший об`єм роботи, вміло володіють новітніми технологіями, креативно підходять до виконання завдань.

Позивач по справі як і інші працівники добросовісно виконувала свої посадові обов`язки, обсяг яких був незначний, робочий день не був повністю завантажений, однак порівнювати продуктивність праці з іншими працівниками та стаж роботи, який у всіх працівників був достатнім ( від десяти до двадцяти років), суд не надає оцінки, а приймає до уваги критерії, які визначені 28.10.2020 року на нараді керівників відділів Бродівської РФ ЛОЦЗ. Під час наради було проаналізовано ділянки роботи працівників за обсягами, складністю, продуктивністю та визначенням переліку осіб, які мають переваги в залишенні на роботі відповідно до ч.1 ст.42 КЗпП, було вирішено подати до ЛОЦЗ кандидатуру позивача, яка підпадає під скорочення за п.1 ст.40 КЗпП.

Відповідачем по справі дано аналіз виконаної роботи кожним із працівників окремо із зазначенням її кількісних показників, надано інформацію щодо покладення обов`язків начальника відділу сприяння працевлаштуванню за період роботи з 01.01.2006 до 29.12.2020 року як позивачем ОСОБА_1 так і іншими працівниками та виведено коефіцієнт активної роботи позивача на протязі робочого часу.

Щодо позовної вимоги позивача ОСОБА_1 про поновлення її на посаді провідного фахівця з питань зайнятості відділу надання соціальних послуг Бродівської РФ ЛОЦЗ, колегія суддів вважає таку безпідставною, оскільки до звільнення ОСОБА_1 не працювала на зазначеній посаді.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Вимоги щодо стягнення середнього заробітку та моральної шкоди за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про поновлення на роботі, а тому вони також не підлягають до задоволення.

Європейський суд з прав людини прописав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( Справа «Серявін та інші проти України», ( CASE OF SERYAVIN AND OTHERS), рішення від 10 лютого 2010 року.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Кіт Христини Ігорівни на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 02 листопада 2021 року залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного центру зайнятості про скасування наказу про звільнення , поновлення на роботі та стягнення заробітньої плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07 червня 2022 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Р.В.Савуляк

Т.І.Приколота