ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/483/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Лужецької О.Р.,

при секретарі Григораш Н.М.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Мринська об`єднана територіальна громада в особі Мринської сільської ради Чернігівської області, Носівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) про встановлення факту батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту батьківства, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є її батьком, однак в свідоцтві про її народження запис про батька відсутній, в графі щодо батька зазначено « ОСОБА_2 ».

Батько заявниці ОСОБА_2 та її матір ОСОБА_4 , проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. При житті ОСОБА_2 визнавав заявницю своєю донькою, утримував, займався її вихованням та опікувався про неї. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, на належне йому майно, однак у заявниці виникли труднощі в отриманні свідоцтва про право на спадщину, оскільки в свідоцтві про її народження запис про батька відсутній, в графі щодо батька зазначено « ОСОБА_2 ».

Факт батьківства можливо підтвердити тільки в судовому порядку, оскільки в свідоцтві про її народження запис про батька відсутній, в графі щодо батька зазначено « ОСОБА_2 ». Встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання спадщини.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31.10.2022 р. відкрито провадження у даній справі.

В судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання не прибув, сільський голова Мринської сільської ради подав заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи.

Представник заінтересованої особи Носівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи заінтересована особа повідомлялась належним чином, причини неявки невідомі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

За період спільного проживання у них народилась донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - заявниця у справі.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження заявниці, від 16.12.1964 р. серії НОМЕР_1 , в графі «мати» зазначено ОСОБА_4 , в графі «батько» зазначено « ОСОБА_2 ». (а.с.7)

З копії домової книги вбачається, що з листопада 1978 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , були зареєстровані в АДРЕСА_1 . За даною адресою, разом з ними проживала ОСОБА_1 .

31.10.1987 р. заявниця ОСОБА_1 , уклала шлюб з ОСОБА_7 , після чого її прізвище змінено на « ОСОБА_1 », про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 31.10.1987 р. (а.с.7)

В матеріалах справи міститься копія страхового свідоцтва по страхуванню від нещасних випадків від 27.12.1990 р., згідно з яким страхувальник ОСОБА_4 має право одержати страхову суму 1000 карбованців. Якщо внаслідок будь-якого відповідного випадку, настане смерть страхувальника, страхова сума буде виплачена ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла. (а.с.6)

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 05.01.2002 р. (а.с.4)

Відповідно до довідки №03-08/292 виданої 09.06.2021 р. Мринською сільською радою Носівського району Чернігівської області, батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 на день сметі був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 . (а.с.5)

Як вбачається з копії постанови державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області державної нотаріальної контори від 30.07.2021 р., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні відповіді документи, які б підтверджували родинні відносини з ОСОБА_2 (а.с.9)

Звертаючись до суду із даною заявою, заявниця вказала, що при житті ОСОБА_2 визнавав її своєю донькою, утримував, займався її вихованням та опікувався про неї.

Заявниця в обґрунтування родинних зв`язків з померлим ОСОБА_2 , посилається також на визначення її по-батькові « ОСОБА_1 ».

Як зазначає заявник встановлення факту визнання батьківства необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Сімейний кодекс, який діє на даний час набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Відповідно до статті 130 Сімейного кодексу України, яка діє на час розгляду заяви у суді, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Згідно з положенням постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано роз`яснення, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України УРСР (1969 року), суди вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до ІНФОРМАЦІЯ_6 , необхідно застосовувати відповідні норми КпІІІС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім`ю України чинним на момент народження заявниці.

Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України (КпШС) походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають в шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягненню нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 53 КпШС України при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Так, відповідно до роз`яснень у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» від 12.06.1998 року № 16, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання батьківства.

З урахуванням положень ст. 212 ЦПК, жоден доказ не має для суду наперед установленого значення для суду, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що заявниця є його дружиною, вказав, що знав її батька ОСОБА_2 з 1987 р., він відносився до неї як батько. Заявниця ставилася до нього як до батька, вони проживали разом.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є сестрою заявниці. Зазначила, що ОСОБА_2 є батьком заявниці.

З матеріалів справи вабчається, що при житті ОСОБА_2 здійснював обов`язки батька відносно заявниці, які відповідно до ст. 61 КпШС полягають у зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці.

Отже, надані заявником докази з достовірністю підтверджують визнання батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих стороною доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість вимог заявника у зв`язку з чим її заява про встановлення факту визнання батьківства підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 247, 258, 263-265, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Мринська об`єднана територіальна громада в особі Мринської сільської ради Чернігівської області, Носівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт визнання батьківства, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА