РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1830/22

01 грудня 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Вознюк Ю. В.

за участі учасників справи:

позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Євгеюка О. Є., відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діють у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідачів - Служба у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діють у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідачів - Служба у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що йому на підставі Договору купівлі - продажу від 27.02.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Костопільської районної державної нотаріальної контори Козловою А. Г. за №1-360, зареєстрованого в РОБТІ за №1-68-68 29.08.1997 року, на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому крім нього також зареєстровані відповідачі по справі, а саме його двоюрідний брат ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_3 та їх діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За місцем реєстрації відповідачі та їх діти жодного дня не проживали, оскільки увесь час проживають у власному новозбудованому житловому будинку, який розташований у АДРЕСА_2 . Відповідачі вказаним житловим будинком не користуються, в утриманні житла участі не приймають, не сплачують комунальних платежів, особистих речей в будинку не мають і взагалі будинком не цікавляться. Зазначив, що він неодноразово просив відповідачів добровільно знятися з реєстрації у спірному будинку разом з дітьми та зареєструватися по місцю свого фактичного проживання у власному будинку, проте останні відмовляються це зробити.

Враховуючи вищевикладене, просив суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також їх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідачів порушує його право на вільне користування і розпорядження майном.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 30.09.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Євгеюк О. Є. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити їх з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що дійсно у спірному будинку вони з сім`єю не проживають більше 15-ти років, однак зніматися з реєстрації вони не хочуть, оскільки в них немає іншого місця, щоб зареєструватися.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши позицію сторін, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що позивачу на підставі Договору купівлі - продажу від 27.02.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Костопільської районної державної нотаріальної контори Козловою А. Г. за №1-360, зареєстрованого в РОБТІ за №1-68-68 29.08.1997 року, на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх діти - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією будинкової книги, однак фактично за даною адресою не проживають без поважних причин.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі фактично за місцем реєстрації не проживають понад п`ятнадцять років, вказаним житлом не користуються, особистих речей в будинку не мають, витрати по оплаті комунальних послуг не несуть, участі в утриманні житла не приймають, оскільки проживають у власному новозбудованому житловому будинку, який розташований у АДРЕСА_2 , що позбавляє позивача права повноцінно розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України член сім`ї, який вибув на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Як зазначено в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.

Статтею 150 ЖК України передбачене право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуватись ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності.

Власник майна має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь - який час.

Судом встановлено, що відповідачі та їх діти не являються членами сім`ї позивача та не пов`язані з ним будь - яким спільним побутом.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місце проживання дитини визначається за місцем проживання батьків.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи те, що спірний будинок не є місцем постійного проживання відповідачів та їх дітей, позивач ОСОБА_1 не є батьком дітей, тому не має обов`язку забезпечувати житловим приміщенням як відповідачів, так і їх дітей.

Разом з тим, суд приймає до уваги те, що хоча відповідачі разом з дітьми були зареєстровані у належному позивачу житловому будинку, однак самостійно обрали місце проживання (своє та дітей) за іншою адресою. Відповідачі не намагалися вселитися у спірний будинок, що вказує на те, що вони мають намір зберегти формальне, а не фактичне місце проживання.

Аналізуючи зібрані у справі письмові докази в їх сукупності, встановлено, що відповідачі не проживають у вказаному житловому будинку понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, доказів створення їм перешкод у користуванні житлом суду не надано. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72, 107, 150 ЖК України, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 12, 13, 81, 133, 141, 229, 258, 264, 265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діють у власних інтересахта в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача - Служба у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - жилим будинком з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в рівних частках, на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по справі на оплату судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривіні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа:

Служба у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області, 35000, Рівненська область, м. Костопіль, вул. Незалежності, 7, .

Повне рішення складено

09 грудня 2022 року

СуддяЛ. А. Грипіч