Справа № 144/887/22
Провадження № 2/144/356/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2022 р. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницькоїобласті в складі:

головуючої судді Бондарук О.П.,

з участю секретаря судового засідання Сторожук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Ляховської Олександри Тимофіївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Теплицької селищної ради про визнання незаконними та скасування рішень Теплицької селищної ради, про визнання права постійного користування земельними ділянками в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернулась до суду із вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначає, що 11.01.2002 року за ОСОБА_3 було зареєстровано та видано державний акт на право постійного користування землею, загальною площею 0,43 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області (Пологівська сільська рада, яка увійшла до складу Теплицької територіальної громади на підставі проведеної децентралізації на території України та у відповідності до Розпорядження КМ України від 12.06.2020 року № 707-р), серії ВН №347, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за №38. Також 11.01.2002 року за ОСОБА_4 було зареєстровано та видано державний акт на право постійного користування землею, загальною площею 1,00 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області (Пологівська сільська рада, яка увійшла до складу Теплицької територіальної громади на підставі проведеної децентралізації на території України та у відповідності до Розпорядження КМ України від 12.06.2020 року № 707-р), серії ВН №348, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за №36.

Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку, яка належала їй на праві постійного користування, площею 1.00 га, фактично прийняв ОСОБА_3 , а після смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 , обидві вище вказані земельні ділянки фактично прийняла у спадщину дочка померлих ОСОБА_5 , що являється матір`ю позивача ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 звернувся до Теплицької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки він є спадкоємцем за законом (інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов`язкову частку, немає). Однак йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки за спадкодавцем.

Звернувшись із заявою до Теплицької селищної ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для передачі у власність земельних ділянок площею 0,43 га та 1,00 га за межами населеного пункту с. Пологи, Теплицькою селищною радою йому було повідомлено, оскільки рішенням 16 сесії Теплицької селищної ради 8 скликання від 21.12.2021 року № 736 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 1,00 га та рішенням 16 сесії Теплицької селищної ради 8 скликання від 21.12. 2021 року № 737 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва громадянину ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,43 га.

На даний час земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 га на ім`я ОСОБА_2 не зареєстрована в Реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також на земельну ділянку для городництва площею 0,43 га на ім`я ОСОБА_2 не зареєстровано Договір оренди землі в Реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вважає, що внаслідок прийняття протиправного рішення селищної ради було порушено його право на землю.

Позиція відповідачів.

Відповідач ОСОБА_2 правом подачі відзиву не скористався.

У відзиві на позов представник відповідача Теплицької селищної ради голова Руслан Трамбовецький просив у задоволенні позову відмовити. В обгрунтування доводів відзиву зазначає, що земельна ділянка загальною площею 1,0000 га, яка розташована на території Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, та земельна ділянка загальною площею 0,43 га, яка розташована на території Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, відносяться до комунальної форми власності. Відповідач ОСОБА_2 звернувся до селищної ради у визначеному законом порядку для одержання безоплатно у власність та в оренду земельних ділянок із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства та для городництва. Селищна рада у свою чергу в межах повноважень у визначеному законом порядку за встановленою процедурою прийняла оскаржувані рішення. Ввважає, що позивачем не доведено порушення його прав зі сторони відповідача, а оспорювані рішення є законними та такими, що підлягають виконанню.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 21 вересня 2022 року після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 18.10.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач та його представник адвокат Ляховська О.Т. в судове засідання не з`явились, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили позов задовольнити повністю з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується інформацією з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Відповідач Теплицька селищна рада в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у відсутності її представника, з проханням при вирішенні позову врахувати доводи, викладені у відзиві.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини.

З копії Державного акта на право постійного користування землею, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 38, вбачається, що ОСОБА_3 на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Пологівської сільської Ради народних депутатів Теплицького району Вінницької області від 20 грудня 2000 року надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,43 га в межах згідно з планом для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Пологівської сільської ради (а.с. 15).

З копії Державного акта на право постійного користування землею, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 36, вбачається, що ОСОБА_4 на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Пологівської сільської Ради народних депутатів Теплицького району Вінницької області від 20 грудня 2000 року надано у постійне користування земельну ділянку площею 1,00 га в межах згідно з планом для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Пологівської сільської ради (а.с. 16).

У відповідності до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 07.02.2020 року Теплицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Юстиції м. Хмельницький, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно 07.02.2020 року Теплицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Юстиції м. Хмельницький, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 23).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 03.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теплицького районного управління Юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 21).

У відповідності до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , 21 травня 1994 року Пологівською сільською радою Теплицького району Вінницької області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Прізвище після укладення шлюбу дружини « ОСОБА_9 » (а.с. 20).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 16.02.1995 року Сокирянською сільською Радою народних депутатів, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_1 , батьки: ОСОБА_8 , ОСОБА_6 (а.с. 18).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 02.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пологівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 22).

З копії заяви від 22.11.2021 року ОСОБА_2 , адресованої селищному голові Теплицької селищної ради, вбачається, що він звернувся щодо надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва орієнтовною площею 0,43 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Пологи Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області (а.с. 43).

Рішенням Теплицької селищної ради Вінницької області від 21.12.2021 року № 737 ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 0,43 га, для городництва (а.с. а.с. 14, 57).

З копії заяви від 22.11.2021 року ОСОБА_2 , адресованої селищному голові Теплицької селищної ради, вбачається, що він звернувся щодо надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,00 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Пологи Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області (а.с. 51).

Рішенням Теплицької селищної ради Вінницької області від 21.12.2021 року № 736 ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с. а.с. 13, 57).

Постановою №44/02-31 від 01 квітня 2022 року державним нотаріусом Теплицької державної нотаріальної контори Лужанською Т.В. відмовлено громадянину ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що знаходиться на території Пологівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, після смерті ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 8).

Згідно Постанови №29/02-31 від 22 лютого 2022 року державним нотаріусом Теплицької державної нотаріальної контори Лужанською Т.В. відмовлено громадянину ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що знаходиться на території Пологівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, після смерті ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 9).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Предметом позову у цій справі є визнання незаконним та скасування рішення Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 21.12.2021 року № 736 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 га громадянину ОСОБА_2 » та рішення Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 21.12.2021 року № 737 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки для городництва площею 0,43 га громадянину ОСОБА_2 ».

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 7, ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23, ч.ч. 1-3 ст. 56 ЗК України 1990 року (в редакції, чинній на час видачі спадкодавцю правовстановлюючого документа на право постійного користування земельною ділянкою) користування землею може бути постійним або тимчасовим.

Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку.

У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності: громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства; сільськогосподарським підприємствам і організаціям; громадським об`єднанням; релігійним організаціям; промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям; організаціям, зазначеним у статті 70 цього Кодексу для потреб оборони; для ведення лісового господарства спеціалізованим підприємствам; житловим, житлово-будівельним, гаражно-будівельним і дачно-будівельним кооперативам; спільним підприємствам, міжнародним об`єднанням і організаціям з участю українських, іноземних юридичних і фізичних осіб, підприємствам, що повністю належать іноземним інвесторам.

Сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів.

Для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара.

За бажанням громадян їм додатково можуть надаватися земельні ділянки у користування.

Загальна площа цих ділянок не повинна перевищувати 1 гектара.

Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за життя на законних підставах набув право постійного користування спірними земельними ділянками.

01 січня 2002 року набрав чинності Земельний кодекс України від 25 жовтня 2001 року.

Згідно ч. 1 ст. 92 вказаного ЗК України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Вичерпний перелік осіб, які можуть набувати земельні ділянки у постійне користування, визначений у ч. 2 ст. 92 ЗК України. Фізичні особи до вказаного переліку не належать.

Згідно п. 6 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Разом з тим, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 22 вересня 2005 року у справі №5-рп/2005 визнав неконституційними положення п. 6 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення у зв`язку з тим, що через відсутність встановленого порядку переоформлення права власності або оренди та унеможливлення безоплатного проведення робіт із землеустрою і виготовлення технічних матеріалів та документів для переоформлення права постійного користування земельною ділянкою на право власності або оренди в строки, визначені Кодексом, суперечить положенням частини четвертої статті 13, частини другої статті 14, частини третьої статті 22, частини першої статті 24, частин першої, другої, четвертої статті 41 Конституції України.

Також Конституційний Суд України у вказаному рішенні зазначив, що стаття 92 ЗК Українине обмежує і не скасовує чинне право постійного користування земельними ділянками, набуте громадянами в установлених законодавством випадках. Раніше видані державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними та підлягають заміні у разі добровільного звернення осіб.

Згідно правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 листопада 2019 року у справі №906/392/18, відповідно до частини першої статті 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Стаття 22 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року № 561-XII (чинного на час видачі державного акта) встановлювала, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 вересня 2005 року№ 5-рп/2005 вказав, що стаття 92 ЗК України не обмежує і не скасовує чинне право постійного користування земельними ділянками, набуте громадянами в установлених законодавством випадках. Раніше видані державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними та підлягають заміні у разі добровільного звернення осіб (Постанова Кабінету Міністрів від 2 квітня 2002 року № 449 (чинна до 23 липня 2013 року).

Таким чином, право постійного користування земельною ділянкою, набуте особою у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не підлягає обов`язковій заміні.

Разом із тим, відповідно до статті 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

За приписами статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Отже, право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбаченихстаттею 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм в установлених законодавством випадках права користування земельною ділянкою за відсутності підстав, встановлених законом. Така позиція відповідає висновку, викладеному вРішенні Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005.

Крім цього, згідно правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року у справі №179/1043/16-ц до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Статті 27 і 114 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року, а також стаття 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року не передбачали припинення права постійного користування земельною ділянкою внаслідок смерті особи. Тому право постійного користування (на підставі відповідного державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки.

Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщини, визначений устатті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини.

Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу (ст. 1219 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що згідно із загальнодозвільним принципом правового регулювання, який поширюється на сферу правомірних приватних відносин (зокрема, на відносини спадкування), дозволено те, що не заборонено законом. Можливість спадкування права постійного користування земельною ділянкою, як і права довічного успадковуваного володіння нею, забезпечує сталість цивільного обороту й уникнення ситуацій, за яких можливий необґрунтований перерозподіл земельних ділянок і прав на них.

Право постійного користування (на підставі відповідного Державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю фізичної особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки.

На відповідні відносини щодо такого користування поширюються гарантії, встановлені статтею 1 Протоколу Першого Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст.41 Конституції України. Ці норми не лише гарантують право постійного користування землею (як різновид мирного володіння майном в розумінні Конвенції та як речове право, захищене статтею 41 Конституції України), але і обмежують у можливості припинити відповідне право.

Таким чином, належне ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право постійного користування земельними ділянками площею 1,0 га та 0,43 га, розташованими на території Теплицької селищної ради (раніше Пологівської сільської ради) Гайсинського району Вінницької області, призначеними для ведення особистого підсобного господарства, як майнове право, увійшло до складу спадщини після їх смерті та може успадковуватися на загальних підставах.

Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України).

Інших спадкоємців, окрім позивача, які прийняли спадщину або мають право на її обов`язкову частку, судом не виявлено.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, має право на спадщину у вигляді права постійного користування землею, проте не має іншої можливості оформити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Оспорюваним рішенням Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 21.12.2021 року № 736 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 га громадянину ОСОБА_2 » та рішенням Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 21.12.2021 року № 737 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки для городництва площею 0,43 га громадянину ОСОБА_2 » було порушено вимоги ч. 5 ст. 116 ЗК України, згідно яких земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дії органів державної влади, спрямовані на припинення права користування земельною ділянкою поза межами підстав, закріплених у земельному законодавстві, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У відповідності до ч. 10 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Дії органів державної влади, спрямовані на припинення права користування земельною ділянкою поза межами підстав, закріплених у земельному законодавстві, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою (Постанова ВП ВС від 23.06.2020 у Справі № 922/989/18 (12-205гс18).

Відповідно достатті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оспорювані рішення Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 21.12.2021 року № 736 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 га громадянину ОСОБА_2 » та № 737 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки для городництва площею 0,43 га громадянину ОСОБА_2 », порушують права позивача.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до п.1 ч.2ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Керуючись статтями 10,19,81,89,141, 259,263-265,268,354-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов представника позивача адвоката Ляховської Олександри Тимофіївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Теплицької селищної ради про визнання незаконними та скасування рішень Теплицької селищної ради, про визнання права постійного користування земельними ділянками в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення 16 сесїї Теплицької селищної ради 8 скликання від 21.12.2021 року № 736 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 га громадянину ОСОБА_2 .

Визнати незаконним та скасувати рішення 16 сесії Теплицької селищної ради 8 скликання від 21.12.2021 року № 737 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва площею 0,43 га громадянину ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженцем та жителем с. Пологи Гайсинського району Вінницької області, право постійного користування земельною ділянкою площею 0,43 га, розташованою на території Теплицької селищної ради (раніше Пологівської сільської ради) Гайсинського району Вінницької області, призначеною для ведення особистого підсобного господарства (Державний акт на право постійного користування землею серії ВН №347 від 11 січня 2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №38) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку вона прийняла після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженцем та жителем с. Пологи Гайсинського району Вінницької області право постійного користування земельною ділянкою площею 1,00 га, розташованою на території Теплицької селищної ради (раніше Пологівської сільської ради) Гайсинського району Вінницької області, призначеною для ведення особистого підсобного господарства (Державний акт на право постійного користування землею серії ВН №348 від 11 січня 2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №36) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку вона прийняла після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку він фактично прийняв після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь ОСОБА_1 1984 ( одну тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 80 коп. судового збору.

Стягнути з Теплицької селищної ради на користь ОСОБА_1 1984 (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцятиднів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Представник позивача адвокат Ляховська Олександра Тимофіївна, АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 451 від 18.04.2005 року.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області, адреса: вул. Незалежності, 34 смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області, .

Повний текст рішення виготовлено 12.12.2022 року.

Суддя