Справа № 545/2810/18
Провадження № 2/545/97/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрюк Л.І.,

з участю секретаря Артеменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування засобів наземного транспорту та моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області із зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 11 березня 2018 року близько 21 години вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 на автомобілі MERCEDES-BENZ ML 250 д.н.з. НОМЕР_1 , рухалися по автодорозі Полтава - Красноград з м. Дніпро до м. Полтаву. Була темна пора доби, проїзна частина дороги мала по одній смузі для руху в кожному напрямку та знаходилась у мокрому стані, на узбіччях лежав сніг; автомобіль рухався по правій для напрямку руху смузі зі швидкістю близько 80 км/год із ввімкненим ближнім світлом фар, проїзну частину дороги було добре видно в світлі фар. Проїжджаючи 2-й кілометр вказаної автодороги, побачила, що назустріч їй по зустрічній смузі рухаються зустрічні транспортні засоби з ввімкненим ближнім світлом фар, перший рухався повільніше, а другий - позаду, швидше і поступово наздоганяв першого автомобіля. При наближенні автомобіля позивачки до першого транспортного засобу на невелику відстань, автомобіль, який рухався позаду першого зустрічного автомобіля, почав виконувати маневр обгону, виїхавши на смугу зустрічного руху, тобто на смугу руху її автомобіля, при цьому його швидкість була дещо більшою від швидкості її автомобіля - біля 90 - 100 км/год. З метою недопущення зіткнення, ОСОБА_2 почав приймати вправо та гальмувати, але, незважаючи на це, сталося дотичне зіткнення, внаслідок чого її автомобіль змістився вправо в сторону узбіччя, що змусило її зупинитися на узбіччі; зустрічний автомобіль, який допустив зіткнення, не зупинився і продовжив рух, не зменшуючи швидкість. Після зіткнення автомобіль MERCEDES-BENZ ML 250 д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження. Автомобіль був застрахований у ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на підставі договору страхування №680549496.17, страхова сума транспортного засобу 900000 грн.; строк дії договору з 08.07.2017 року до 07.07.2018 року. ПротеПрАТ «АСК «ІНГО Україна» відмовило їй у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на п. 12.1.3 Договору та п.3 ст. 26 Закону України «Про страхування» згідно якого, підставою для відмови Страхувальнику у виплаті страхового відшкодування є подання Страхувальником (або його довіреними особами) свідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Просила стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 109 059,67 грн; 21 740 грн - пені за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування; 1918,25 грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості; 2177,04 грн - інфляційних втрат; моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Після відкриття провадження у справі позивач збільшила позовні вимоги та просила стягнути пеню у розмірі 10905,96 грн, 3 % річних у розмірі 10075,32 грн, інфляційні втрати у розмірі 20185,29 грн.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, попередньо представник надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, попередньо надавши відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що страхувальник надав свідомо неправдиві відомості про факт настання страхового випадку та експерт встановив невідповідність пошкоджень. Зазначав, що твердження позивача про необґрунтованість висновку експертного дослідження №36/18 від 02.04.2018 року не заслуговують на увагу, оскільки позивач не спростував доводів та висновків судового експерта, не надав жодних доказів на спростування висновку. Разом з тим, розмір страхового відшкодування визначений не на підставі документів спеціалізованої СТО, що є порушення умов Договору страхування, тому розмір позовних вимог є необґрунтованим.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлено, що між ОСОБА_1 та ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» укладено договір страхування №680549496.17, яким застраховано транспортний засіб MERCEDES-BENZ ML 250 д.н.з. НОМЕР_1 ; страхова сума транспортного засобу 900000 грн.; строк дії договору з 08.07.2017 року до 07.07.2018 року (том 1 а.с.14-17).

Відповідно до висновку Полтавського СРПП Полтавського РВП від 16.03.2018 року 11 березня 2018 року о 21:11 год трапилось ДТП за участю транспортного засобу MERCEDES-BENZ ML 250 д.н.з. НОМЕР_1 та невідомого автомобіля, який залишив місце ДТП та поїхав в невідомому напрямку; під час перевірки та реагування орієнтовано особовий склад поліції на затримання авто невідомої марки, державний номерний знак також не відомий; встановити місцезнаходження авто та затримати його не вдалося можливим (том 1 а.с.19).

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_2 від 11.03.2018 року, 11.03.2018 року близько 21 год він рухався у напрямку м. Полтава з м. Дніпропетровськ через м. Красноград по автодорозі Полтава-Карлівка Р11 2 км, на зустріч йому виїхав автомобіль, який почав обгін транспортного засобу та наніс його автомобілю марки MERCEDES-BENZ ML 250 д.н.з. НОМЕР_1 пошкодження, а саме: обоє лівих бокових дверей, заднє ліве крило; свідків ДТП не було, разом з ним у машині знаходилась його дружина ОСОБА_1 ; розгледіти автомобіль, який здійснив зіткнення, ОСОБА_2 не зміг (том 1 а.с.21).

ОСОБА_1 13.03.2018 року звернулась до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» із письмовим повідомленням про аварію (том 1 а.с.25). Представником ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» - аварійним комісаром Трохименком А.В. 23.03.2018 року проведений огляд автомобіля MERCEDES-BENZ НОМЕР_2 (том 1 а.с.27).

Таким чином, спір між сторонами стосується стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та виплати страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, транспортний засіб, який завдав шкоду, встановити не вдалось.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до листа ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» № 1105 від 04.04.2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у виплаті страхового відшкодування з огляду на п. 12.1.3 Договору та п.3 ст. 26 Закону України «Про страхування» згідно з якими підставою для відмови Страхувальнику у виплаті страхового відшкодування є подання Страхувальником (або його довіреними особами) свідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку. Обгрунтовуючи відмову, відповідач посилався на висновок експертного дослідження №36/18 від 02.04.2018 року, здійсненого експертом ОСОБА_3 , згідно з яким комплекс пошкоджень лівого боку автомобіля MERCEDES-BENZ ML 250 д.н.з. НОМЕР_1 був утворений при контактуванні його з нерухомим (стаціонарним) об`єктом, і не міг бути утворений при зустрічному зіткненні з іншим рухомим назустріч автомобілем(як про це заявляє водій автомобіля MERCEDES (том 1 а.с.29-32).

Згідно із висновком комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №29 від 03.12.2018 пошкодження лівої бокової частини автомобіля MERCEDES-BENZ ML 250 утворились внаслідок зіткнення з зустрічним транспортним засобом під час зустрічного роз`їзду ( том 1 а.с.226-234).

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 23.07.2021 за клопотанням відповідача призначена комісійну транспортно-трасологічну експертизу.

Відповідно до висновку експертів за результатами комісійної транспортно-трасологічної експертизи №26881/21-52/20478/22-52 від 03.08.2022, на автомобілі MERCEDES-BENZ ML 250 д.н.з. НОМЕР_1 наявні пошкодження обох лівих дверей та заднього лівого крила; пошкодження на обох лівих дверях та задньому крилі автомобіля Мercedes утворені за ударно-ковзним механізмом по напрямку спереду назад і зліва направо відносно поздовжньої геометричної осі автомобіля, утворені в межах однієї події, в результаті взаємодії з твердим масивним слідоутворюючим об`єктом, яким могла бути нерухома перешкода або, не виключено, рухомий з невеликою швидкістю транспортний засіб; пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стосовно обставин виникнення пошкоджень автомобіля Мercedes, в частині того, що слідоутворюючим об`єктом був саме транспортний засіб, не позбавлений технічної спроможності; пояснення ОСОБА_1 в комплексі, з урахуванням усіх зазначених нею кількісних параметрів, окрім зазначеного нею типу слідоутворюючого об`єкта, неспроможні з технічної точки зору, оскільки в її поясненнях наявні суттеві суперечності зі слідовою інформацією на автомобілі Мercedes, а також наявні суперечності щодо характеристики взаємного руху транспортних засобів (том 2 а.с. 54-60).

Отже, пояснення ОСОБА_1 стосовно обставин виникнення пошкоджень автомобіля Мercedes(що слідоутворюючим об`єктом був саме транспортний засіб), не позбавленийй технічної спроможності. За таких обставин надані позивачем відомості страховикупро об`єкт страхування та про факт настання страхового випадку не можна вважати свідомо неправдивими.

Висновок експертного дослідження №36/18 від 02.04.2018 року не може бути визнаний належним та допустимий доказом з огляду на таке.

Так, ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, у висновку будівельно-технічного експертного дослідження №36/18 від 02.04.2018 не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Правова позиція щодо зазначених висновків суду викладена у постанові ВП ВС від 18.12.2019 № 522/1029/18 (14-270цс19).

Згідно з п. 10.2.3 Договору страхування №680549496.17, при пошкодженні транспортного засобу, розмір страхового відшкодування визначається страховиком на підставі документів, що підтверджують розмір збитку (рахунку СТО, калькуляції СТО чи страховика, висновок спеціаліста-автотоварознавця), за вирахуванням розміру франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із актом виконаних робіт №26 від 22.10.2018 та квитанції про оплату за ремонт автомобіля MERCEDES-BENZ ML 250 від 22.10.2018, вартість ремонту автомобіля становить 109 059,67 грн ( том 1 а.с.33а,34).

Отже, позовні вимоги в часті стягнення з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в частині стягнення страхового відшкодування вартості ремонту автомобіля у розмірі 109 059,67 грн підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно п. 8.5 Договору, страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочки, але не більше 10% від суми боргу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність розрахунку, наведеного позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» пені в розмірі 10905,96 грн, 3% річних в розмірі 10075,32 грн та інфляційних втрат у розмірі 20185,29 грн.

За період з 04.04.2018 по 01.05.2021(1124 днів) пеня становить 87305.01 грн, яка складається з:

-з 04.04.2018 по 11.04.2018 (днів: 8, облікова ставка НБУ х 2: 34), пеня: 812.72 грн.

-з 12.04.2018 по 23.05.2018 (днів: 42, облікова ставка НБУ х 2: 34), пеня: 4266.77 грн.

-з 24.05.2018 по 12.07.2018 (днів: 50, облікова ставка НБУ х 2: 34), пеня: 5079.49 грн.

-з 13.07.2018 по 06.09.2018 (днів: 56, облікова ставка НБУ х 2: 35), пеня: 5856.35 грн.

-з 07.09.2018 по 24.10.2018 (днів: 48, облікова ставка НБУ х 2: 36), пеня: 5163.15 грн.

-з 25.10.2018 по 12.12.2018 (днів: 49, облікова ставка НБУ х 2: 36), пеня: 5270.72 грн.

-з 13.12.2018 по 31.12.2018 (днів: 19, облікова ставка НБУ х 2: 36), пеня: 2043.75 грн.

-з 01.01.2019 по 31.01.2019 (днів: 31, облікова ставка НБУ х 2: 36), пеня: 3334.54 грн.

-з 01.02.2019 по 14.03.2019 (днів: 42, облікова ставка НБУ х 2: 36), пеня: 4517.76 грн.

-з 15.03.2019 по 25.04.2019 (днів: 42, облікова ставка НБУ х 2: 36), пеня: 4517.76 грн.

-з 26.04.2019 по 06.06.2019 (днів: 42, облікова ставка НБУ х 2: 35), пеня: 4392.27 грн.

-з 07.06.2019 по 18.07.2019 (днів: 42, облікова ставка НБУ х 2: 35), пеня: 4392.27 грн.

-з 19.07.2019 по 05.09.2019 (днів: 49, облікова ставка НБУ х 2: 34), пеня: 4977.90 грн.

-з 06.09.2019 по 24.10.2019 (днів: 49, облікова ставка НБУ х 2: 33), пеня: 4831.49 грн.

-з 25.10.2019 по 12.12.2019 (днів: 49, облікова ставка НБУ х 2: 31), пеня: 4538.68 грн.

-з 13.12.2019 по 31.12.2019 (днів: 19, облікова ставка НБУ х 2: 27), пеня: 1532.81 грн.

-з 01.01.2020 по 30.01.2020 (днів: 30, облікова ставка НБУ х 2: 27), пеня: 2413.62 грн.

-з 31.01.2020 по 12.03.2020 (днів: 42, облікова ставка НБУ х 2: 22),пеня: 2753.31 грн.

-з 13.03.2020 по 23.04.2020 (днів: 42, облікова ставка НБУ х2:20),пеня: 2503.01 грн.

-з 24.04.2020 по 11.06.2020 (днів:49, облікова ставка НБУ х2:16),пеня: 2336.14 грн.

-з 12.06.2020 по 23.07.2020 (днів:42, облікова ставка НБУ х2:12),пеня: 1501.81 грн.

-з 24.07.2020 по 03.09.2020 (днів:42, облікова ставка НБУ х2:12),пеня: 1501.81 грн.

-з 04.09.2020 по 22.10.2020 (днів:49, облікова ставка НБУ х2:12),пеня: 1752.11 грн.

-з 23.10.2020 по 10.12.2020 (днів:49, облікова ставка НБУ х2:12),пеня: 1752.11 грн.

-з 11.12.2020 по 31.12.2020 (днів: 21, облікова ставка НБУ х 2: 12), пеня: 750.90 грн.

-з 01.01.2021 по 21.01.2021 (днів: 21, облікова ставка НБУ х 2: 12), пеня: 752.96 грн.

-з 22.01.2021 по 04.03.2021 (днів:42, облікова ставка НБУ х2:12),пеня: 1505.92 грн.

-з 05.03.2021 по 01.05.2021 (днів:58, облікова ставка НБУ х2:13),пеня: 2252.90 грн.

Враховуючи положення п.8.5 договору страхування №680549496.17, зазначена сума пені зменшується до 10 905,96 грн ( 10% від суми боргу).

3 відсотки річних за 1124 дні становить 10075,32 грн. (109059.67х3х1124/365 / 100).

Інфляційні нарахування з 04.04.2018 по 01.05.2021 складають 20185,29 грн.

Індекс інфляції за весь період = 1.1850848 (квітень 2018 р. - 100.8%, травень 2018 - 100%, червень 2018 - 100%, липень 2018 - 99.3%, серпень 2018 - 100%, вересень 2018 - 101.9%, жовтень 2018- 101.7%, листопад 2018 - 101.4%, грудень 2018 - 100.8%, січень 2019 - 101%. лютий 2019 - 100.5%, березень 2019 - 100.9%, квітень 2019 - 101%. травень 2019 - 100.7%, червень 2019 - 99.5%, липень 2019 - 99.4%, серпень 2019 - 99.7%, вересень 2019 - 100.7%, жовтень 2019 - 100.7%, листопад 2019 - 100.1%, грудень 2019 - 99.8%, січень 2020 - 100.2%. лютий 2020 - 99.7%, березень 2020 - 100.8%, квітень 2020 - 100.8%. травень 2020 - 100.3%, червень 2020-100.2%, липень 2020 - 99.4%. серпень 2020 - 99.8%, вересень 2020 - 100.5%, жовтень 2020 - 101%, листопад 2020 - 101.3%, грудень 2020 - 100.9%, січень 2021 - 101.3%. лютий 2021 - 101%, березень 2021 - не встановлено, квітень 2021 - не встановлено).

Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди суд приходить до таких висновків.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Разом з тим, позивачем не доведено факту завдання їй неправомірними діями страхової компанії моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку з протиправністю дій і завданням шкоди.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що сам факт відмови у виплаті страхового відшкодування не породжує обов`язку про відшкодування моральної шкоди, тому відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частині, оскільки у цьому випадку відсутні обов`язкові складові цивільно-правової відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, та пов`язані із залученням експертів та проведення експертизи.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, зокрема пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 15000 грн. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надані документи на підтвердження обґрунтованості заявленої суми, а саме - квитанцію від 29.10.2018 про сплату 15000 грн. за надання правової допомоги за договором від 29.10.2018, опис робіт виконаних адвокатом від 31.10.2018 ( том 1 а. с. 35а, 36).

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Необхідно зауважити, що ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Будь-яких клопотань від представника відповідача про неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката, до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, починаючи з жовтня 2018 року, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Разом з цим, в матеріалах справи міститься квитанція №087755 від 05.11.2018 року про здійснення оплати позивачем 10000 грн за проведення експертизи №29, виконаного судовим експертом Балинським О.П. ( том 1 а.с.236).

Отже, витрати, пов`язані із проведенням комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №29 від 03.12.2018 року у розмірі 10 000 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача за користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 258-259, 265, 279, 280-282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування засобів наземного транспорту та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 109 059,67 грн; пеню за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування у розмірі 10905,96 грн, 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 10075,32 грн, інфляційні втрати в розмірі 20185,29 грн, всього 150 226,24 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі: за професійну правову допомогу у розмірі 15000 грн, за проведення експертизи 10000 грн, всього 25000 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на користь держави судовий збір у розмірі 2481 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошенняшляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк