Ухвала

14 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 757/61563/19-ц

провадження № 61-9819св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про часткову відмову від касаційної скарги та відмову від частини позовних вимог у справі за його позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення коштів за договорами банківських вкладів, трьох процентів річних та пені за касаційними скаргами Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року у складі судді Волкової С. Я. та постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року у складі колегії суддів: Голуб С. А., Ігнатченко Н. В., Таргоній Д. О., та представника ОСОБА_1 - адвоката Лупейка Олександра Васильовича, на постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про стягнення коштів за договорами банківських вкладів, трьох процентів річних та пені, в якому просив суд: стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на свою користь кошти за договорами банківських вкладів у загальній сумі 8 217 373,60 доларів США та 10 666 012 940,20 грн, з яких: 2 760 640 доларів США - номінальна сума вкладів; 78 949,80 доларів США - проценти за три місяці строку дії депозитних договорів; 4 225 207,45 доларів США - проценти за період після закінчення строку депозитних договорів; 1 152 576,35 доларів США - 3 % річних; 429 751 921,52 долар США - пеня відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживача», що еквівалентно 10 666 012 940,20 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за договорами депозитного вкладу від 14 жовтня 2004 року № 0s01756378, № 0s01756379, № 0s01756380, № 0s01756381, № 0s01756384, від 19 листопада 2004 року № 0s01756424, від 27 грудня 2004 року № 077s0756972, № 077s0756973, № 077s0756974, № 077s0756975, № 077s0756976, № 077s0756977, № 077s0756978, № 077s0756979, № 077s0756980, № 077s0756981 № 077s0756982, № 077s0756983, № 077s0756984, № 077s0756985, № 077s0756986, № 077s0756987, № 077s0756988, № 077s0756989, № 077s0756990, № 077s0756991, № 077s0756992, № 077s0756993, № 077s0756994 суму вкладів у розмірі 1 890 640 доларів США; відсотки за договорами у розмірі 78 432,49 доларів США; 3 % річних у розмірі 170 312,99 доларів США; пеню відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 183 176,23 грн, а всього - 2 139 385,48 доларів США, 183 176,23 грн.

У задоволенні інших вимог позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 2 419 976,11 доларів США, які складаються з: 1 940 640 доларів США - номінальна сума вкладів; 56 671,32 доларів США - проценти за три місяці строку дії депозитних договорів; 242 857,34 грн - проценти за ставкою «на вимогу» (1 %) за період часу після закінчення строків депозитних договорів до 03 травня 2017 року; 4 990,35 доларів США - проценти за ставкою «на вимогу» (0,01 %) за період часу з 04 травня 2017 року до 01 листопада 2019 року; 174 817,10 доларів США - 3 % річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України за 1096 днів; 68 025 525 грн - пеня.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 липня 2020 року виправлено допущену описку в постанові Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року, зазначено у вступній частині постанови суду дату проголошення «24 червня 2020 року» замість помилкової «24 червня 2019 року».

Виправлено описку в мотивувальній частині рішення суду, зазначено в розрахунку загального розміру вкладів за усіма договорами який міститься в останньому абзаці на 29 аркуші рішення суду додатково суму у розмірі 450 000 грн і читати цей абзац у такому вигляді: 282 640 + (2 000 х 4) + (50 000 х 24) + 450 000 = 1 940 640 доларів США.

Виправлено арифметичну помилку на 28 аркуші рішення суду, допущену при розрахунку відсотків за ставкою «на вимогу» (0,01 %) зазначено у розрахунку правильний розмір: 12,86 х 24 = 308,64 доларів США;

на 30 аркуші рішення у третьому абзаці при визначенні відсотків за ставкою «на вимогу» (0,01) за період з 04 травня 2017 року по 01 листопада 2019 року зазначено правильно: 72,62 + 2,04 + 115,62 + 308,64 = 498,92 долари США.

Виправлено описки у резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року та викладено резолютивну частину наступним чином:

«Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення коштів за договорами банківських вкладів задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 2 415 484,67 доларів США, з яких:

1 940 640 доларів США - номінальна сума вкладів;

56 671,32 доларів США - проценти за три місяці строку дії депозитних договорів;

242 857,34 доларів США проценти за ставкою «на вимогу» (1 %) за період після закінчення строків депозитних договорів до 03 травня 2017 року,

498,92 доларів США проценти за ставкою «на вимогу» (0,01 %) за період з 04 травня 2017 по 01 листопада 2019 року,

174 817,10 доларів США - 3 % річних за частиною другою статті 625 ЦК України за 1 096 днів,

а також пеню у розмірі 68 025 525 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 9 605 грн.»

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 року заяву АТ КБ «ПриватБанк» про виправлення описок та арифметичних помилок задоволено.

Виправлено наступні арифметичні помилки в мотивувальній частині постанови Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року:

на 28 аркуші рішення суду в п`ятому абзаці, зазначено розрахунок таким чином: 282 640 + 8 006,84 = 290 646,84 доларів США;

на 29 аркуші рішення суду в другому абзаці, зазначено розрахунок таким чином: 450 000 доларів США х 94 (кількість днів) х 11%/365 = 12 747,94 доларів США;

на 29 аркуші рішення у третьому абзаці, зазначено розрахунок таким чином: 450 000 доларів США + 12 747,94 доларів США = 462 747,94 доларів США;

на 29 аркуші рішення у одинадцятому абзаці, зазначено розрахунок таким чином: 50 000 доларів США + 1 487,12 = 51 487,12 доларів США;

на 29 аркуші рішення у тринадцятому та чотирнадцятому абзацах, зазначено розрахунки таким чином: 51 487,12 х 4 419 (кількість днів) х 1 %/365 = 6 233,46 доларів США та 51 487,12 х 912 (кількість днів) х 0,01 %/365 = 12,86 доларів США;

на 30 аркуші в першому абзаці, зазначено розрахунок таким чином: 8 006,84 + 226,6 + 12 747,94 + 35 690,88 = 56 672,26 долари США.

Виправлено описку у резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року, з урахуванням внесених виправлень на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 06 липня 2020 року, та постановлено вважати вірною загальну суму, що підлягає стягненню 2 415 485,62 долари США.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2020 року до Верховного Суду, АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2020 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Лупейко О. В., посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року в частині визначення розміру пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та відмови у задоволенні позовних вимог за трьома депозитними договорами від 03 грудня 2004 року скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вказані вимоги задовольнити.

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з клопотанням про часткову відмову від касаційної скарги, а саме щодо вирішення судами позовних вимог про стягнення з банку пені, передбаченої частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з клопотанням про відмову від частини позовних вимог, а саме щодо стягнення з банку пені, передбаченої частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

При цьому, ОСОБА_2 вказує, що йому відомі передбачені частиною другою статті 256 ЦПК України наслідки закриття провадження у справі в зазначеній частині та підтверджує, що часткова відмова від позовних вимог здійснюється в його інтересах та не суперечить їм.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач, зокрема, вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 408 ЦПК України визначено, щонезалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина перша статті 206 ЦПК України).

У пункті 4 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (частиною другою статті 256 ЦПК України).

З огляду на викладене, колегія суддів приймає відмову ОСОБА_2 від частини позовних вимог, тому судові рішення судів попередніх інстанцій у відповідній частині підлягають визнанню нечинними, а провадження у справі в цій частині - закриттю з підстав, передбачених статтею 408 ЦПК України.

При цьому, клопотання ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги у тій самій частині необхідно залишити без розгляду, оскільки, із закриттям провадження у справі у цій частині, воно втратило свою актуальність.

Керуючись статтями 255, 402, 408, 409, 414 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про відмову від частини позовних вимогзадовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог про стягнення пені, передбаченої частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживача» у справі за його позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення коштів за договорами банківських вкладів, трьох процентів річних та пені.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення пені, передбаченої частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживача»,визнати нечинними.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в частині позовних вимог про стягнення пені, передбаченої частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживача», закрити.

Клопотання ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги в частині позовних вимог про стягнення пені, передбаченої частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживача», залишити без розгляду.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк