Провадження № 2/359/2244/2022
Справа № 359/5261/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Семенюти О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення середньої заробітної плати,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.
В серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом та обґрунтовував його тим, що він працює в РСП «Київцентраеро» ДП «Украерорух» на посаді інженера 2 категорії групи експлуатації та ремонту котелень та газового обладнання відділу кондиціювання повітря та сантехнічного забезпечення (ВКП та СТЗ). 18 квітня 2022 року позивач уклав контракт добровольця територіальної оборони, на підставі якого він набув статус добровольця Бориспільської міської територіальної громади №1. Наказом ДП «Украерорух» №365/о від 21 квітня 2022 року позивач був увільнений від роботи із збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку на час виконання обов`язків добровольця територіальної оброни. ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач не виплатив йому середню заробітну плату за жоден місяць. Тому ОСОБА_1 просив суд стягнути з РСП «Київцентраеро» ДП «Украерорух» середню заробітну плату за період часу з 18 квітня 2022 року до дня ухвалення рішення суду, а також зобов`язати відповідача в подальшому виплачувати йому середню заробітну плату до припинення дії контракту добровольця територіальної оборони від 18 квітня 2022 року.

2. Інформація про рух цивільної справи.
Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 серпня 2022 року (а.с.12) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2022 року (а.с.15) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2022 року (а.с.55-57) РСП «Київцентраеро» ДП «Украерорух» був замінений на ДП «Украерорух», вказане підприємство було залучено до участі у розгляді цивільної справи в якості належного відповідача.

3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позов та посилався на те, що виконання ним обов`язків добровольця Бориспільської міської територіальної громади №1 доведено довідками командира вказаного добровольчого формування, а також показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Тому ОСОБА_1 наполягав на задоволенні пред`явленого ним позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 не визнав позов та заперечував проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилався на те, що наказом ДП «Украерорух» №140 від 30 березня 2022 року було призупинено дію трудового договору з ОСОБА_1 з 1 квітня 2022 року до скасування воєнного стану в Україні. Ця обставина свідчить про те, що позивач набув статус добровольця Бориспільської територіальної громади №1 не в робочий час. В такому випадку гарантії, передбачені ст.119 КЗпП України, не поширюються на нього. Крім того, наказом ДП «Украерорух» №140 від 30 березня 2022 року було передбачено збереження за ОСОБА_1 лише місця роботи і посади без виплати йому заробітної плати. Наказом ДП «Украерорух» №428/о від 19 травня 2022 року було зупинено дію попереднього наказу №365/о від 21 квітня 2022 року в частині збереження за позивачем середнього заробітку з 16 квітня 2022 року. Ці обставини свідчать про те, що у відповідача був відсутній обов`язок виплачувати ОСОБА_1 середню заробітну плату після призупинення укладеного з ним трудового договору. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просив суд відмовити у задоволенні позову.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 працює в РСП «Київцентраеро» ДП «Украерорух» на посаді інженера 2 категорії групи експлуатації та ремонту котелень та газового обладнання відділу кондиціювання повітря та сантехнічного забезпечення (ВКП та СТЗ).

Наказом ДП «Украерорух» №140 від 30 березня 2022 року (а.с.28-29) було призупинено дію трудового договору з позивачем із збереженням місця роботи і посади з 1 квітня 2022 року до закінчення воєнного стану. Цим же наказом було передбачено, що на час зупинення дії трудового договору ОСОБА_1 не буде нараховуватись та виплачуватись заробітна плата.

18 квітня 2022 року ОСОБА_1 уклав контракт добровольця територіальної оборони (а.с.8), на підставі якого він набув статус добровольця Бориспільської міської територіальної громади №1.

Наказом ДП «Украерорух» №365/о від 21 квітня 2022 року (а.с.5) позивач був увільнений від роботи із збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку на час виконання обов`язків добровольця територіальної оброни.

Наказом ДП «Украерорух» №428/о від 19 травня 2022 року (а.с.83-84) було зупинено дію попереднього наказу №365/о від 21 квітня 2022 року в частині збереження за ОСОБА_1 середнього заробітку з 16 квітня 2022 року.

Спірні правовідносини регулюються главою VIIІ «Гарантії і компенсації» КЗпП України, Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Законом України «Про основи національного спротиву» та Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

а. норми матеріального права.
Відповідно до ч.1 ст.119 КЗпП України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» призупинення дії трудового договору це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про основи національного спротиву» складовими національного спротиву є територіальна оборона, рух опору та підготовка громадян України до національного спротиву.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про основи національного спротиву» фінансування та матеріально-технічне забезпечення національного спротиву здійснюються за рахунок і в межах коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, а також з інших не заборонених законодавством України джерел.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про основи національного спротиву» на членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На членів добровольчих формувань територіальних громад, які беруть участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, поширюються гарантії соціального захисту, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно з п.4 ч.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони України.

б. норми процесуального права.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч.2 ст.80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
Встановлено, що на підставі, передбаченої ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», 30 березня 2022 року було зупинено дію трудового договору з ОСОБА_1 . Тому починаючи з 1 квітня 2022 року у позивача був відсутній робочий час. Ця обставина свідчить про те, що гарантія, передбачена ч.1 ст.119 КЗпП України, не поширюється на ОСОБА_1 . Крім того, наказом ДП «Украерорух» №140 від 30 березня 2022 року (а.с.28) було передбачено збереження за позивачем лише місця роботи і посади без виплати йому заробітної плати. Іншим наказом ДП «Украерорух» №428/о від 19 травня 2022 року (а.с.83-84) було зупинено дію попереднього наказу №365/о від 21 квітня 2022 року в частині збереження за ОСОБА_1 середнього заробітку з 16 квітня 2022 року. Ці обставини свідчать про те, що у ДП «Украерорух» не виник обов`язок виплачувати позивачу середню заробітну плату після призупинення укладеного з ним трудового договору.

В матеріалах цивільної справи містяться копії довідок №270 від 20 червня 2022 року, №1482 від 19 квітня 2022 року та №2531 від 2 листопада 2022 року (а.с.6-7, 76), зі змісту яких вбачається, що починаючи з 18 квітня 2022 року ОСОБА_1 перебуває у добровольчому формуванні Бориспільської міської територіальної громади №1. Позивач був неодноразово залучений до виконання громадських та державних обов`язків, а також приймав безпосередню участь у виконанні завдань територіальної оборони. Зокрема, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що він є т.в.о. командира добровольчого формування Бориспільської міської територіальної громади №1. Тому йому відомо про те, що ОСОБА_1 приймає участь у патрулюванні вулиць разом із співробітниками поліції та в облаштуванні захисних укріплень поряд з трансформаторними станціями, систематично чергує на посту «Покровське», неодноразово був задіяний у тренуваннях, в тому числі зі зброєю. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що він є командиром 1 роти добровольчого формування Бориспільської міської територіальної громади №1. Він стверджує, що позивач щоденно несе службу у взводі №1 означеної роти. Однак вказані докази містять лише загальну інформацію про громадські обов`язки, які виконував ОСОБА_1 починаючи з 18 квітня 2022 року. Тому довідки №270 від 20 червня 2022 року, №1482 від 19 квітня 2022 року та №2531 від 2 листопада 2022 року, а також показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є достатніми доказами в розумінні ст.80 ЦПК України для стягнення на користь позивача середньої заробітної плати за час його перебування у добровольчому формування місцевої територіальної оборони. Як вбачається з ч.1 ст.23 Закону України «Про основи національного спротиву», фінансування та матеріально-технічне забезпечення національного спротиву здійснюються за рахунок і в межах коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, а не за рахунок роботодавців, які призупинили дію трудових договорів з працівниками.

З огляду на це суд висновує, що підстави для стягнення з ДП «Украерорух» на користь позивача середньої заробітної плати відсутні. Тому у задоволенні позову, пред`явленого ОСОБА_1 , належить відмовити в повному обсязі.

Керуючись п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення середньої заробітної плативідмовити.

Повний текст рішення складений 19 грудня 2022 року.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта