Ухвала

Іменем України

12 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 752/9998/20

провадження № 61-12073ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 листопада 2022 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 216 130,94 грн.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 18 грудня 2013 року № 227/12/2013/0345 в розмірі 108 065,47 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 18 грудня 2013 року № 227/12/2013/0345 згідно з договором поруки від 18 грудня 2013 року № 227/12/2013/0345-П в розмірі 108 065,47 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

08 вересня 2022 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року, в якій просило змінити оскаржуване рішення суду, зазначивши в його резолютивній частині: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 18 грудня 2013 року № 227/12/2013/0345 в розмірі 216 130,94 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ АБ «Укргазбанк» на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року на підставі частини другої статті 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного рішення.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що строк на апеляційне оскарження заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року розпочався 25 червня 2021 року та закінчився - 26 липня 2021 року (з урахуванням вихідних днів). Апеляційну скаргу на вказане рішення суду було подано 08 вересня 2022 року, тобто, через один рік та один місяць після закінчення строку на апеляційне оскарження. Заявником не наведено обставин, передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України, за наявності яких суд може поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення його повного тексту.

01 грудня 2022 року ПАТ АБ «Укргазбанк» подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 листопада 2022 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга, подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України, мотивована тим, що листом Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 засвідчено настання з 24 лютого 2022 року форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Крім цього, Голосіївським районним судом міста Києва було вжито ряд обмежень з метою попередження розповсюдження COVID-19, зокрема щодо подання заяв і отримання процесуальних документів, які утруднили своєчасне отримання заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року. Апеляційна скарга на вказане заочне рішення суду була подана протягом 30 днів з дня вручення банку його повного тексту.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

Зокрема, ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ від 03 грудня 2003 року у справі «Рябих проти Росії»).

Питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, пункт 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип «res judicata» (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно зі статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною другою статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Встановлено, що в судовому засіданні, яке було призначене на 25 лютого 2021 року, був присутній представник ПАТ АБ «Укргазбанк» Футорян С. М.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором до судового розгляду по суті на 24 червня 2021 року.

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» Футорян С. М. був належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 24 червня 2021 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою.

Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою, в судове засідання, призначене на 24 червня 2021 року, сторони не з`явилися.

Заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року було ухвалене 24 червня 2021 року та 13 липня 2021 року було оприлюднене в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

13 квітня 2022 року та 18 серпня 2022 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» Мала В. В. зверталася до суду першої інстанції з клопотанням про видачу копії рішення суду першої інстанції та виконавчих листів.

10 серпня 2022 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» Мала В. В. отримала копію рішення суду першої інстанції та чотири виконавчі листи.

З огляду на викладене, строк на апеляційне оскарження заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року розпочався 25 червня 2021 року та закінчився - 26 липня 2021 року (з урахуванням вихідних днів).

Апеляційну скаргу на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року було подано заявником 08 вересня 2022 року, тобто, через один рік та один місяць після закінчення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» заявило клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року, посилаючись на те, що листом Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року було засвідчено про настання з 24 лютого 2022 року форс-мажорних обставин у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком 30 діб, який в подальшому було продовжено.

Оцінивши в сукупності вказані обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що наведені ПАТ АБ «Укргазбанк» у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини не є поважними причинами пропуску цього строку і не є підставами (виключними випадками), передбаченими пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України, за наявності яких суд може поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення його повного тексту, оскільки: 1) ПАТ АБ «Укргазбанк» було належним чином повідомлене про розгляд справи; 2) форс-мажорні обставини, на які посилався заявник, настали 24 лютого 2022 року, тобто, через вісім місяців після ухвалення оскаржуваного заочного рішення суду, що не свідчить про пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Посилання в касаційній скарзі на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, яким засвідчено настання з 24 лютого 2022 року форс-мажорних обставин, не свідчить про порушення апеляційним судом норм процесуального права з огляду на таке.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Враховуючи те, що останній день перебігу процесуального строку на звернення до суду з касаційною скаргою в цій справі припав на період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ця обставина могла унеможливити дотримання такого строку заявником за умови надання нею до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до суду, та могла б бути визнаною поважною причиною для поновлення процесуального строку.

Такі правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22).

ПАТ АБ «Укргазбанк» не навело обґрунтування того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск ним строку на звернення до суду з апеляційною скаргою.

Пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Таким чином, поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлена саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання скаржником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації ним своїх прав.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22).

Касаційна скарга ПАТ АБ «Укргазбанк» не містить обґрунтування того, які саме обмеження, впроваджені у зв`язку з карантином, та як саме перешкодили йому звернутися з апеляційною скаргою у встановлений процесуальним законом строк.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Крім того, саме на заявника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення. Однак заявник на навів таких обставин.

Встановивши, що звернувшись з апеляційною скаргою на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року після спливу більш ніж одного року з дня складення повного тексту вказаного судового рішення, заявник не долучив до апеляційної скарги доказів на підтвердження обставин визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції правильно відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі частини другої статті 358 ЦПК України.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд діяв у межах наданих йому цивільним процесуальним законодавством України повноважень, з додержанням вищенаведених вимог міжнародного законодавства та згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 листопада 2022 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко