Справа № 296/9882/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2022 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Пасічник А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

19.11.2021 ОСОБА_1 звернулася з позовом до ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальностіі просить визнати протиправним та скасувати наказ від 28.09.2018 №168 о/с про притягнення до дисциплінарної відповідальності; відшкодувати завдану моральну шкоду у розмірі 100000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що працювала в Державній установі "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" на посаді лікаря-терапевта дільничного поліклініки відповідно до наказу №030-к від 09.11.2001 року.

Свої обов`язки виконувала добросовісно у відповідності до посадової інструкції, норм чинного законодавства України, що у свою чергу неодноразово було відзначено грамотами та пацієнтами.

Відповідно до наказу №168 о/с від 28.09.2018 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану на підставі доповідної записки від 26.09.2018 №33/26-17; наказу про створення комісії №77 від 27.09.2018; плану-завдання з виконання наказу від 27.09.2018; довідки за матеріалами перевірки від 28.09.2018; висновку за матеріалами перевірки від 28.09.2018 №33/26-37; наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №168 о/с від 28.09.2018.

26.09.2018 року ОСОБА_2 складено доповідну записку на ім`я начальника Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" Банківського О.П., зі змісту якої вбачається, що доповідачем проведено вибіркову перевірку журналів амбулаторних прийомів лікарів, під час якої було встановлено факти грубого порушення ведення журналу позивачем, а саме, посилаючись на Інструкцію щодо замовлення форми первинної облікової документації №025/о "Медична карта амбулаторного хворого №_", затвердженої Наказом МОЗ України від 14.02.2012 №110, у якій передбачено, що у карті фіксується кожне звернення пацієнта за амбулаторно-поліклінічного допомогою, тому було зроблено висновок, що позивач займалася дописуванням кількості прийнятих пацієнтів з метою створення штучного благополуччя в роботі та викривлення статистичної звітності.

У резолютивній частині доповідної записки ОСОБА_2 запропоновано провестислужбову перевірку по вказаних фактах, створити комісію для проведення службовоїперевірки та за підсумками проведеної службової перевірки прийняти рішення стосовнопозивача.

Наказом установи від 27.09.2018 № 77 створено комісію для проведення перевірки. Пунктом 2 наказу визначено, що перевірка має бути проведена у строк з 27.09.2018 по 02.10.2018.

27.09.2018 року затверджено план-завдання з виконання перевірки, передбаченої наказом від 27.09.2018 №7, згідно якого необхідно вивчити амбулаторні карти пацієнтів, зазначених у доповідній записці; провести вивчення відеоматеріалів з реєстратора відеонагляду з метою встановлення кількості пацієнтів, які упродовж одного робочого дня відвідували кабінет позивача; провести вивчення журналу амбулаторних прийомів позивача з метою підтвердження/спростування фактів занесення до нього упродовж робочого дня повтори одних і тих же пацієнтів; взяти відповідне пояснення у позивача; у разі порушення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача погодити його з профкомом; при необхідності провести інші заходи.

28.09.2018 за результатами перевірки складено довідку, у якій викладено встановлені комісією обставини, зокрема: позивач веде журнал реєстрації амбулаторних хворих з грубими порушеннями, а саме у прийомний день реєструє одних і тих же пацієнтів по декілька разів; під час перевірки проведена звірка між записами пацієнтів у журналі та амбулаторними картками цих пацієнтів; проведено вивчення архівного запису з відеокамери за 21.09.2018 року, яким встановлено, що у цей день до кабінету позивача заходило 10 відвідувачів, проте згідно журналу зроблено запис про відвідування 31 пацієнта. З вищевикладеного комісія робить висновок про те, що позивач неналежним чином веде документацію, викривляє державну статистику та намагається створити враження про завантаженість роботи лікаря.

28.09.2018 року складено висновок за матеріалами перевірки, який за змістом тотожний змісту довідки за результатами перевірки.

28.09.2018 року начальником установи прийнято наказ №168 о/с про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, яким відповідно до висновку за матеріалами перевірки позивач безпідставно вносила записи до журналу, чим штучно завищувала результати своєї роботи та відповідно вносила неправдиві висновки до державної статистики.

Зазначає, що прийнятий 28.09.2018 року наказ №168 о/с є незаконним, прийнятий з порушенням норм чинного законодавства України та таким, що підлягає скасуванню у повному обсязі, оскільки як вбачається з документів, складених комісією під час проведення перевірки, комісією не встановлено факту того, що позивач не звітувала щодня статистам про проведену роботу або будь-яким іншим чином перешкоджала веденню статистичної діяльності установи тощо.

Згідно відповіді установи на запит про надання публічної інформації від 17.10.2019 №33/26-1288 пункт 2.33 передбачає звітування про результати роботи статистам. Медичний персонал відповідно до наказу МОЗ України №110/2012 заповнює форму первинної облікової документації. Окремі форми здаються статистам. Отже твердження комісією про порушення позивачем п.2.33 Інструкції кореспондується із обставинами, що викладені за текстом документів, за які позивач була притягнута до дисциплінарної відповідальності.

Щодо порушення пунктів 5.2 та 5.8 Інструкції зазначає, що документи, складені комісією, не доводять незнання позивачем ні чинного законодавств, ні інших актів, що регламентують діяльність органів управління закладів охорони здоров`я.

Крім того, відповідач повністю ігнорує факт ведення журналу іншою особою - медичною сестрою ОСОБА_3 , що підтверджується пояснювальною запискою від 17.09.2019.

При цьому заповнення журналу позивачем самостійно не передбачено Інструкцією, натомість пунктом 2.31 Інструкції передбачено, що позивач саме контролює заповнення медичної документації медичною сестрою, що означає делегування обов`язків щодо заповнення журналу іншій підпорядкованій позивачу особі-медичному працівнику.

Також зазначає, що у її посадовій інструкції написано контролювати заповнення сестрою медичною дільничною медичної документації, тобто контролювати сам факт внесення даних без перевірки правильності їх заповнення, натомість у Інструкції заступника начальника установи чітко зазначено, що останній контролює своєчасність та правильністьведення первинно-медичної та іншої облікової документації; проводить експертну оцінку і менше 10% амбулаторних карт пацієнтів, тобто обидві інструкції затверджуються однією і тією самою посадовою особою начальником установи, отже, керівництвом установи самостійно визначено, що лікар-терапевт має контролювати сам факт заповнення документації, у той час як своєчасність та правильність ведення документації покладено саме на заступника начальника установи.

Таким чином вважає, що нею не було порушено жодного пункту Інструкції із зазначених у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Щодо положень наказу Міністерства охорони здоров`я від 14.02.2012 №110 нібито порушених позивачем під час виконання посадових обов`язків зазначає, що наказ №110 створений з метою удосконалення обліку у закладах охорони здоров`я та містить затверджені форми первинної облікової документації, зокрема: форму первинної облікової документації №001/о "Журнал обліку прийому хворих у стаціонар та відмов у госпіталізації" та Інструкцію щодо її заповнення; форму первинної облікової документації №005/о "Листок реєстрації переливання трансфузійних рідин" та Інструкцію щодо її заповнення; форму первинної облікової документації №025/о "Медична карта амбулаторного хворого №" та Інструкцію щодо її заповнення; форму первинної облікової документації №043/о "Медична карта стоматологічного хворого №" та Інструкцію щодо її заповнення;форму первинної облікової документації №074/о "Журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів" та Інструкцію щодо її заповнення.

Під час виконання посадових обов`язків позивач повинна керуватися затвердженими формами первинної облікової документації №025/о "Медична карта амбулаторного хворого №" та №074/о "Журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів", однак, як вбачається з наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача притягнуто за порушення наказу МОЗ України №110, при цьому не конкретизовано, які саме його положення було порушено позивачем, оскільки наказ містить перелік затверджених форм, які не входять до компетенції позивача.

Разом з тим з висновку за матеріалами перевірки від 28.09.2018 року комісія посилається на Інструкцію для заповнення форми первинної облікової документації №025/о

"Медична карта амбулаторного хворого №", хоча у тексті документів комісії зазначається про повторні внесення записів до журналу, у той час як до медичних карток записів внесено не було.

Тобто позивач порушувала правила ведення журналу, а не амбулаторних карток пацієнтів, отже, за умови відсутності порушень саме у веденні амбулаторних карток пацієнтів, що на відміну від заповнення журналу є прямим посадовим обов`язком позивача, посилання комісії на порушення позивачем Інструкції для заповнення форми первинної облікової документації №025/о "Медична карта амбулаторного хворого №" є неправомірними, оскільки положення щодо заповнення журналу містяться в Інструкції №074-о "Журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів".

Неправомірність посилання на форми первинної облікової документації №025/о"Медична карта амбулаторного хворого №" підтверджує також той факт, що записи амбулаторних картках пацієнтів, зокрема записи щодо прийому пацієнтів лікарем, відповідають дійсності. Самі пацієнти у своїх поясненнях зазначають, що у запитувані дні на прийомі у позивача не знаходились.

При цьому з матеріалів перевірки комісією неодноразово зазначено про те, що позивач вносила одних і тих самих пацієнтів декілька разів, однак, комісія не враховує, що деякі з пацієнтів, які перебувають на обслуговуванні у лікаря, можуть звертатися до лікаря не один раз за день, крім того, консультації пацієнтів можуть здійснюватися телефоном або іншими засобами комунікації, що також свідчить про неодноразові звернення одних і тих самих пацієнтів декілька разів на день. Інструкцією №074-о "Журнали реєстрації амбулаторних пацієнтів" не забороняється внесення одних і тих самих пацієнтів у журнал декілька разів на день у разі звернення таких пацієнтів за консультацією до лікаря.

Крім того, оспорюваний наказ має суттєві недоліки його оформлення, зокрема недоречне зазначення про наказ МОЗ № 110 в редакції від 14.02.2012, яка не була чинною на момент виникнення спірних правовідносин та на момент встановлених комісією порушень.

Щодо відомостей про пацієнтів, які внесені до журналу та записів амбулаторних карток пацієнтів, зазначає, що з висновку та інших документів, складених комісією, вбачається, зокрема, що під час проведення перевірки встановлено відсутність запису позивача про прийом пацієнта ОСОБА_4 в амбулаторній картці № НОМЕР_1 .

Однак незрозуміло з яких підстав пацієнт ОСОБА_4 повинен був мати запис в своїй амбулаторній картці про прийом до позивача 21.08.2018, адже комісією не було встановлено факту внесення запису про прийом цього пацієнта 21.08.2018 до журналу, що також підтверджується переліком, наведеним на сторінках 2-3 висновку за матеріалами перевірки від 28.09.2018 року.

При цьому самим пацієнтом ОСОБА_4 надані письмові пояснення від 27.09.2018 про те, що останній 21.08.2018 на амбулаторному прийомі у лікаря-терапевта ОСОБА_1 не був, тобто вказане вище свідчить про фальсифікацію даних, викладених у висновку та інших документах комісії.

Щодо дій профкому під час проведення перевірки зазначає, що відповідно до п.12 ст.38 КЗпП до повноважень виборного органу первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації належить, зокрема здійснення громадського контролю за виконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю та про охорону праці.

Відповідно до положень пункту 5.28 колективного договору на період 2016 - 2021 років профком зобов`язується надавати працівникам безкоштовну правову допомогу та консультації з чинного законодавства, у разі порушення їх трудових прав представляти та відстоювати права працівників у відносинах з роботодавцем.

Як вбачається із витягу з протоколу засідання профкому установи №4 від 28.09.2018 профком після розгляду результатів перевірки позивача погодився з прийнятими мірами відносно позивача, отже, профком проявив повну безхребетність шляхом прийняття такого рішення, жодним чином не намагався з`ясувати позицію позивача з цього приводу, тому рішення профкому має штучний характер, не може вважатися об`єктивним рішенням незалежного від керівництва установи органу, що покликаний представляти інтереси працівників цієї установи.

Щодо чинників, які вплинути на притягнення до дисциплінарноївідповідальності, зазначає, щоз весни 2018 року позивача та інших працівників лікарні було поставлено перед фактом, що усі мають написати заяву про звільнення за власним бажанням або всіх буде звільнено по статті.

Деякі працівники установи написали заяви про звільнення.Позивач відмовилась писати заяву, після чого пан ОСОБА_5 особисто повідомив позивача, що на неї буде накладено дисциплінарне стягнення і позивач буде звільнена з роботи.

Крім того, зазначає, що у вересні 2018 року заробітна плата лікаря-терапевта жодним чином не залежала від завантаженості лікаря-терапевта, тобто чи був один пацієнт в день чи тридцять позивач отримувала однакову заробітну плату.

Позивача було звинувачено у штучному збільшенні відомостей та створенні сфальсифікованих державних статистичних даних, тобто такі дії можуть відбуватись виключно умисно, це не може бути халатністю або іншим подібним проступком.

Умисел у свою чергу передбачає настання сприятливих для ініціатора цих дій наслідків, тобто від внесення статистичних даних позивач мала отримати якісь переваги, але від кількості внесених у журнал даних жодних переваг позивачем отримано не було і не могло бути отримано.

Між діями особи та наслідками, які настали після цих дій, необхідно встановити причинно-наслідковий зв`язок, однак, у позивача не було жодних мотивів настання зазначених у документах комісії наслідків, отже, необхідним є встановлення кому саме було насправді вигідно паплюжити статистичні дані.

На розмір виділених бюджетних асигнувань опосередковано впливають надані відповідною установою статистичні дані.Керівництво відповідача в особі громадян Бурлі, Васьківського, Кудака розпоряджалось бюджетними коштами та було зацікавлене у їх збільшенні, тому, враховуючи їх подальше звільнення та прийняття щодо них дисциплінарних стягнення, що підтверджується наказом від 25.10.2018 № 92, зрозуміло, що усі перелічені особи не відповідали вимогам, що ставляться до осіб, які займають керівні посади.

Подібні недоліки у веденні журналів за 2018 рік можна зустріти у більшості екс-колег позивача, що свідчить про систематичне та спеціальне викривлення статистичних даних за підбурювання зі сторони керівництва установи.

Щодо штучного характеру проведення службової перевірки та притягнення позивача до відповідальності зазначає, щоперевірку було здійснено протягом однієї доби, під час якої було:перевірено усю медичну документацію та виявлено порушення;складено всю документацію комісії, зокрема висновок на 5 аркушах;погоджено міри щодо позивача з безхарактерним профкомом;прийнято кінцеве рішення щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Вважає, що вищевикладене свідчить виключно про штучність та відсутність об`єктивної істини у проведеній перевірці, на підставі якої позивача було притягнуто до відповідальності.

Враховуючи велику кількість документації, що підлягала перевірці, неможливо здійснити таку перевірку за одну добу без завчасних кулуарних домовленостей про це членами комісії та керівництвом установи.

Щодо правових підстав скасування спірного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності зазначає, що вищевикладене доводить відсутність у позивача обов`язків самостійного ведення журналу, відсутність порушення положень Інструкції, на які посилається відповідач у документах про притягнення позивача до відповідальності, наявність у інших посадових осіб, зокрема заступника начальника установи, контролю правильності ведення документації, відсутність причинно-наслідкового зв`язку між неправильним внесенням даних до журналу, відсутності зв`язку між виявленими порушеннями та посадовими обов`язками позивача, відсутності вини позивача як працівника по-перше, через сам факт ведення журналу іншою особою, та, по-друге, через відсутність будь-яких переваг для позивача через таке ведення.

Щодо завданої моральної шкодизазначає, що після притягнення до дисциплінарної відповідальності життя позивача зазнало значних змін.

Питання про звільнення позивача після притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності розголошувалось на всю території установи, всі працівники завдяки керівництву установи були повідомлені про дисциплінарний проступок.

Не усвідомлюючи та не беручи до уваги той факт, що позивач має право оскаржити відповідний наказ керівництво установи вирішило розповсюдити інформацію щодо проведення перевірки для виявлення у роботі позивача порушень, що призвело до підвищеного негативного сприйняття з боку працівників установи, а також спаплюження репутації позивача в очах колег, у зв`язку з чим трудова репутація позивача, честь та гідність була невиправдано порушена.

Після початку проведення заходів щодо виявлення порушень трудової дисципліни позивач отримала сильний психічний тиск з боку керівництва та інших працівників установи, тому внаслідок тривалих душевних та психічних страждань здоров`я зазнало значних негативних змін, у зв`язку з чим довгий період часу та по теперішній день позивач має тяжку хворобу і час від часу відбуває лікування у закладах охорони здоров`я.

Вважає, що за вересень 2018 року їй була завдана моральна шкода у зв`язку заподіянням протиправних дій керівництвом установи. Моральна шкода виникла внаслідок порушення трудових прав, позивач зазнала моральних втрат у вигляді моральних страждань, тобто негативних змін, що відбуваються у її житті, і ці негативні зміни призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків, а також вимагають від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи вищевикладене позивач просить відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100 000, 00 гривень.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2021 судді Корольовського районного суду м. Житомира Анциборенко Н.М. передано для розгляду справу (а.с.44-45).

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 23.11.2021 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.46).

На виконання вимог ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 23.11.2021 позивачем подано заяву про усунення недоліків (а.с.48-49).

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2021 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.105).

10.01.2022 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с.112-115), згідно якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Зазначає, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки при контрольному вивченні журналу амбулаторних прийомів лікаря-терапевта дільничного поліклініки Гайдай Л.В. т.в.о.заступника начальника установи з медичних питань Бурлею О.М. були встановлені факти порушення його ведення, про що доповідною запискою від 26.09.2018 №33/26-17 доведено до відома начальнику установи.

У зв`язку з цим видано наказ ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 27.09.2018 №77 "Про проведення перевірки", який передбачає створення комісії для проведення перевірки фактів, викладених у доповідній записці т.в.о.заступника начальника установи з медичних питань Бурлею О.М., час проведення перевірки та доповідь начальнику ТМО результатів перевірки.

Висновок за матеріалами перевірки від 28.09.2018 №33/26-37, що підготувала комісія, має виключно рекомендаційний характер для начальника ТМО, який наділений правами накладати на працівників дисциплінарні стягнення відповідно до законодавства.

Наказом установи від 07.11.2015 №1о/с ОСОБА_1 було призначена на посаду лікаря-терапевта дільничного ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області".

Основні документи, які регламентують роботу лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 , сформовані в папці кабінету №45. У папці міститься перелік нормативно-правових документів, які необхідно знати лікарю, у т.ч. і наказ МОЗ України від 14.02.2012 № 110 "Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування", а також перелік медичної документації, що використовується у поліклініці, у тому числі медична карта амбулаторного хворого №025/0. Таким чином вказані документи були доведені до лікаря ОСОБА_1 ..

Відповідно посадової інструкції лікаря-терапевта дільничного поліклініки від 19.10.2017 № 33/26-1036, із якою ОСОБА_1 ознайомлена, лікар-терапевт дільничний поліклініки повинен знати нормативні документи, що регламентують діяльність закладів охорони здоров`я (п.5.2) та порядок ведення облікової та звітної документації (п.5.8), несе відповідальність за неякісне ведення медичної документації, у тому числі карти амбулаторного хворого (ф.025/0).

Лікар-терапевт дільничний поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" ОСОБА_1 веде журнал реєстрації амбулаторних хворих. Журнал розпочато 22.02.2018, він пронумерований, прошнурований та скріплений печаткою ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" для пакетів №12. Кількість аркушів 197.

Вивченням журналу встановлено, що лікар-терапевт дільничний поліклініки ОСОБА_1 веде його з порушеннями, а саме в прийомний день реєструє одних і тих же пацієнтів по декілька разів, чим штучно завищує кількість пацієнтів, які були на прийомі. За травень-вересень 2018 року комісією встановлено 37 таких випадків, про що комісією складено акт від 27.09.2018 №33/26-28

Крім того, вивченням журналу реєстрації амбулаторних хворих за травень-серпень 2018 року встановлено, що лікар ОСОБА_1 безпідставно внесла до нього записи про прийом 28 амбулаторних хворих. Цей факт підтверджується відсутністю відповідних записів у амбулаторних картках цих пацієнтів та письмовими поясненнями окремих з них.

У той же час із 16.07.2018 по 25.07.2018 на прийомі у лікаря ОСОБА_1 8 разів перебувала ОСОБА_6 . У своєму поясненні ОСОБА_6 підтверджує факти свого неодноразового звернення до лікаря ОСОБА_1 . Разом з тим у амбулаторній картці №425 ОСОБА_6 лікарем ОСОБА_1 не зафіксовані ці звернення, що є порушенням Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації N 025/о "Медична карта амбулаторного хворого N ___" .

У Журналі реєстрації амбулаторних хворих за 05.05.2018 значиться пацієнт ОСОБА_7 . Проте остання пояснила, що вона зверталася до лікаря ОСОБА_1 з проханням виписати рецепт для її батька ОСОБА_8 , який особисто на прийомі у лікаря не був. В амбулаторній картці №188 ОСОБА_8 за 05.05.2018 зроблено запис результатів огляду пацієнта та встановлено діагноз і виписаний рецепт на кардіологічні препарати, тобто лікар ОСОБА_1 без фактичного огляду пацієнта встановила останньому діагноз та призначила лікування.

Указані факти комісією оформлені актом від 27.09.2018 №33/26-29.

Таким чином лікар ОСОБА_1 на власний розсуд, нічим не обґрунтовуючи, вносила записи про прийом пацієнтів до журналу реєстрації амбулаторних хворих, а в окремих випадках і записи до їх амбулаторних карток; при прийомі пацієнтів у їх медичних картках не фіксувала звернення за амбулаторно-поліклінічною допомогою.

Під час комісійного вивчення запису з відеокамери за 21.09.2018 встановлено, що в цей день до кабінету № 45 лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 заходило 10 відвідувачів. Вказаний факт оформлено актом від 27.09.2018 №33/26-27. Проте відповідно до журналу реєстрації амбулаторних хворих лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 за 21.09.2018 зроблено запис про відвідування 31 пацієнтом, тобто штучно завищено прийом пацієнтів на 21 особу.

На підставі вищевикладеного комісія прийшла до висновку, що лікар-терапевт дільничний поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" ОСОБА_1 неналежно виконувала покладені на неї обов`язки, які виразилися у вчиненні порушень у роботі з документами, викривленні статистики та намаганні створити у керівництва установи враження про завантаженість роботи лікаря.

Недоліки, які виявлені комісією в роботі лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 , викладені в довідці, із якою ОСОБА_1 ознайомлена під підпис 28.09.2018 о 9.30 год. та отримала її копію.

ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення та у присутності комісії вона відмовилася надавати пояснення та вказала, що їх надасть згодом. Вказаний факт комісією оформлено актом від 28.09.2018 №33/26-34.

28.09.2018 о 15.15 комісією повторно запропоновано лікарю-терапевту дільничному поліклініки ОСОБА_1 надати письмове пояснення щодо причин допущених порушень, викладених в матеріалах перевірки. У присутності комісії лікар-терапевт дільничний поліклініки ОСОБА_1 відмовилася надавати пояснення, що оформлено актом від 28.09.2018 №33/26-35.

Наказом від 28.09.2018 №168о/с ОСОБА_1 лікарю-терапевту дільничному поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" оголошено догану. Наказ погоджено головою профкому первинної профспілкової організації Яшан Н.Л. Із вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлено під підпис 28.09.2018.

Представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 у позовній заяві викладає факти недостовірно.

Крім того, вважає, що наявні підстави для застосування строку позовної давності до спірних правовідносин та просить застосувати як підставу для відмови в задоволенні позову.

Наказом установи від 28.09.2018 №168о/с ОСОБА_1 лікарю-терапевту дільничному поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" оголошено догану. Із вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлено під підпис 28.09.2018.

Таким чином перебіг трьохмісячного терміну, передбаченого ст.233 КЗпП України, розпочався з 28.09.2018. Позовна заява до суду ОСОБА_1 датована 15.11.2021, тобто на час звернення ОСОБА_1 до Корольовського районного суду м. Житомира з позовною заявою пройшло більше трьох років.

На підставі вищевикладеного та у зв`язку з пропущенням строку позовної давності представник відповідача просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі.

17.01.2022 року позивачем подана відповідь на відзив з доводами, аналогічними викладеним у позовній заяві (а.с.158-163). Крім того, позивач зазначає, що вірним строком, з якого почався перебіг позовної давності вважається 29.09.2018. Зазначає, що зважаючи на факт відкриття 19.04.2019 Корольовським районним судом м.Житомира провадження у справі №296/12634/18 та його тривалий розгляд і як наслідок наявність для позивача підстав вважати, що її права будуть захищені, а також звернення до Корольовського районного суду м.Житомира з позовною заявою у даній справі 15.11.2021, тобто через незначний проміжок часу після залишення попереднього позову без розгляду, тому просить врахувати поважність причин пропуску строку звернення до суду і визнати причини пропуску строку позовної давності поважними.

14.07.2021 представником відповідача подано заяву про застосування позовної давності (а.с.191-192).

14.07.2022 року представником відповідача подані пояснення (а.с.193-195), згідно яких позивач, на думку відповідача, зазначає неповну і викривлену інформацію щодо своїх посадових обов`язків, акцентуючи увагу на окремих пунктах своєї посадової інструкції від 19.10.2017 № 33/26-1036 та замовчуючи інші.

Твердження позивача, що журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів нею самостійно не заповнювався, так як це не передбачено посадовою інструкцією, є помилковим, оскільки позивач повинна знати порядок ведення медичної документації, сама вести медичну документацію, а якщо це робить медична сестра, то контролювати правильність її ведення. Таким чином позивач має пряме відношення до заповнення журналу реєстрації амбулаторних пацієнтів. Порушення ведення журналу це недоліки в роботі позивача. Спроба перекласти свою відповідальність на медичну сестру або керівника поліклініки є безпідставною.

Крім того, зазначає, що твердження позивача про те, що відповідальність за правильність ведення медичної документації лікарями поліклініки покладається виключно на керівника поліклініки є також помилковим, оскільки відповідно до посадової інструкції ОСОБА_1 , довідника кваліфікаційних характеристик та наказу МОЗ України від 14.02.2012 № 110 позивач веде медичну документацію або повинна забезпечити правильність її ведення. Таким чином твердження позивача, що журнал реєстрації амбулаторних хворих лікарем ОСОБА_1 не вівся, є безпідставним.

Також зазначає, що твердження позивача про повне право вносити до журналу реєстрації амбулаторних пацієнтів одних і тих же осіб по декілька разів і що це не є порушенням безпідставне, оскільки позивач замовчує той факт, що при перенесенні відомостей з Журналу до місячного щоденнику обліку лікаря таке подвоєння є порушенням.

До того ж твердження позивача про відсутність у неї мотиву порушувати правила ведення медичної документації не відповідає дійсності, оскільки позивач тривалий час зберігає грамоти про заохочення, вона проявляла зацікавлення у їх отриманні та відповідно високо їх оцінює. Кількість прийнятих лікарем пацієнтів свідчить про його результативність, продуктивність праці і впливає на розмір премії, тому позивач була зацікавлена у результативності своєї роботи.

27.09.2022 року представником позивача подано письмові пояснення (а.с.217-224).

Зазначає, що допит свідків підтвердив неповноту встановлених фактів під час здійснення комісією службової перевірки, що стало наслідком прийняття незаконного наказу від 28.09.2018 №168 о/с про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани, зокрема це стосується невстановленого факту комісією про особу, яка вносила неправдиві відомості до журналу, а також недослідження факту, на підставі чого вносилися відповідні неправдиві записи медичною сестрою, а саме за вказівкою лікаря.

Вважає, що комісія, яка здійснювала службову перевірку роботи позивача, неправомірно застосувала дисциплінарне стягнення, оскільки не було досліджено причетності інших осіб, які мають повноваження для ведення медичної документації.

При цьому зазначає, що комісією не було встановлено вини позивача, що саме по собі нівелює правомірність застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримували з викладених у позовній заяві, у відповіді на відзив та письмових поясненнях підстав.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що, перевіряючи амбулаторні картки, виявила дописки. У зв`язку з виявленими порушеннями написала доповідну записку на ім`я начальника і на підставі доповідної записки було прийнято рішення про створення комісії для проведення службової перевірки. У ході службової перевірки встановлено, що позивач спотворювала статистичну звітність, тому за матеріалами перевірки було складено висновок і начальником прийнято наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що був заступником начальника ТМО з медичних питань. Керівник вручив наказ про перевірку, який був доведений до відома ОСОБА_1 . За результатами перевірки було складено акт, з яким на другий день ознайомили ОСОБА_1 і запропонували надати пояснення, однак, ОСОБА_1 відмовилася.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що з 2016 по 2018 роки працювала з ОСОБА_1 . Журнали на перевірку збиралися при ній. Амбулаторні картки заповнювала лише лікар, а вона заповнювала журнал і вносила відомості за вказівкою лікаря, а лікар-коли вона була відсутня. Раз у місяць складали звітність, яку лікар підписувала.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що була включена у комісію для проведення службової перевірки. Під час проведення перевірки було переглянуто відеозапис, з якого вбачалося, що у журналі записано понад тридцять людей, однак, заходила в кабінет лікаря менша кількість. Крім того, пояснила, що досліджувалися документи, амбулаторні картки, журнали, статистичні щоденники. У журнал вносила відомості медсестра за вказівкою лікаря, без вказівки лікаря медсестра записи вносити не могла.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що був включений у комісію для проведення службової перевірки. У ході перевірки журналів і амбулаторних карток було виявлено, що деякі відвідувачі записані по декілька разів. Пояснив, що не був присутній під час дослідження відеозапису. Крім того, зазначив, що дані з журналу передаються у статистичний відділ.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті,надані сторонами, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що т.в.о. заступника начальника ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" з медичних питань О.М. Бурлею проводилася вибіркова перевірка журналів амбулаторних прийомів лікарів. Згідно доповідної записки начальнику ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" Васьківському О.П. від 26.09.2018 №33/26-17 при вивченні журналу амбулаторних прийомів лікаря - терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 встановлено факти грубого порушення його ведення; запропоновано провести службову перевірку по вказаних фактах, для проведення службової перевірки створити комісію; по підсумках службової перевірки прийняти рішення стосовно лікаря - терапевта дільничного ОСОБА_1 (а.с.67).

Як вбачається з копії наказу від 27.09.2018 №77 з метою проведення перевірки по фактах, викладених у доповідній записці т.в.о. заступника начальника установи з медичних питань Бурлі О.М. від 26.09.2018, створено комісію (а.с.68).

З метою забезпечення перевірки фактів щодо порушення лікарем-терапевтом дільничним поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" ОСОБА_1 інструктивних документів з питань ведення документації у закладах охорони здоров`я начальником ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" О.П. Васьківським затверджено план-завдання з виконання перевірки, передбаченої наказом ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 27.09.2018 №77 (а.с.69).

Як вбачається з акту вивчення журналу реєстрації амбулаторних хворих лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 від 27.09.2018 журнал розпочато 22.02.2018. Пронумерований, прошнурований та скріплений печаткою наказом ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" для пакетів №12. Кількість аркушів 197. Вивченням встановлено, що проводилися повторні записи одних і тих же пацієнтів (а.с.125).

Відповідно до акту вивчення журналу реєстрації амбулаторних хворих лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 та амбулаторних карток пацієнтів від 27.09.2018 журнал реєстрації амбулаторних хворих лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 каб.45 розпочато 22.02.2018. Пронумерований, прошнурований та скріплений печаткою наказом ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" для пакетів №12. Кількість аркушів 197. Вивченням амбулаторних карток пацієнтів встановлено, що у картках відсутні записи лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 (а.с.126).

Згідно акту вивчення запису з реєстратору відеонагляду від 27.09.2018 21.09.2018 до кабінету №45 лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 заходило 10 відвідувачів, однак, відповідно до журналу реєстрації амбулаторних хворих лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 за 21.09.2018 зроблено запис про відвідування 31 пацієнтом (а.с.127).

27.09.2018 актом вивчення щоденників обліку роботи лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 у присутності лікаря-статистики поліклініки ОСОБА_6 проведено вивчення щоденників обліку роботи лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 за вісім місяців 2018 року (а.с.128).

Відповідно до акту ознайомлення лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 з матеріалами перевірки 28.09.2018 о 09:30 год ознайомлено лікаря терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 з матеріалами перевірки, проведеної відповідно до наказу ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 27.09.2018 №77 та запропоновано надати письмове пояснення щодо причин допущених порушень, викладених у матеріалах перевірки, однак, ОСОБА_1 відмовилася надавати пояснення та вказала, що можливо надасть згодом (а.с.116).

Згідно акту ознайомлення лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 з матеріалами перевірки 28.09.2018 о 15:15 год повторно запропоновано ОСОБА_1 надати письмове пояснення щодо причин допущених порушень, викладених у матеріалах перевірки, однак, у присутності комісії ОСОБА_1 відмовилася надавати пояснення (а.с.117).

Із висновку за матеріалами перевірки, проведеної відповідно до наказу ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 27.09.2018 №77, затвердженого начальником ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" О.П. Васьківським від 28.09.2018 року, вбачається, що перевірку за доповідною запискою т.в.о. заступника начальника ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" з медичних питань О.М. Бурлі від 26.09.2018 №33/26-17 закінчено; факти, викладені у доповідній записці т.в.о. заступника начальника ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" з медичних питань О.М. Бурлі від 26.09.2018 №33/26-17 під час перевірки знайшли об`єктивне підтвердження; запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності лікаря-терапевта дільничного поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" ОСОБА_1 (а.с.72-74).

Згідно витягу з протоколу №4 від 28.09.2018 засідання профкому ДУ "ТМО МВС України" м.Житомир було ухвалено рішення погодитися з прийнятими мірами відносно лікаря-терапевта ОСОБА_1 (а.с.119).

Наказом №168 о/с від 28.09.2018 ОСОБА_1 лікарю-терапевту дільничному поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" оголошено догану. Підстава: висновок за матеріалами перевірки від 28.09.2018 №33/26-37, проведеної відповідно до наказу ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 27.09.2018 №77. З наказом ОСОБА_1 ознайомлена 28.09.2018 (а.с.66).

Як вбачається з копії доповідної записки сестри медичної дільничної поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" Джунь І.К. начальнику ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" Васьківському О.П. від 17.09.2019 вона відповідно до посадових обов`язків та доручення лікаря ОСОБА_1 вела журнал реєстрації амбулаторних хворих (а.с.83).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч.1 ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів встановлені частиною першою статті 233 КЗпП України. Так, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Виходячи із основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин та аналізуючи норми розділу V ЦК України "Строки та терміни. Позовна давність" у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми частини третьої статті 267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність.

Отже без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише із наявністю про це заяви сторони.

Крім того, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі №509/3589/16-ц.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32), зауважив, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)).

Враховуючи вищевикладене суд бере до уваги, що з наказом від 28.09.2018№168 о/с про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 позивач ознайомлена особисто, що підтверджується її підписом у наказі.

Позивач направила до суду позов лише 15.11.2021 року та при цьому мала можливість звернутися до суду за захистом свого порушеного права у визначений законом тримісячний строк, тому за таких обставин і враховуючи наявність заяви представника відповідача про застосування позовної давності суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з пропуском тримісячного строку звернення до суду без поважних причин.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, однак, позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України підстави для розподілу судових витрат між сторонами відсутні.

Керуючись ст.ст.4, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач :

ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1

Відповідач:

ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України

по Житомирській області"

м. Житомир, вул. Професора Кравченка, буд.2

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко