Справа № 758/25/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

21 листопада 2022 року містоКиїв

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2022 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м.Києва з позовом, в якому просить розірвати зареєстрований з відповідачем ОСОБА_2 23.10.2014 р. шлюб, в якому вони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також виховують неповнолітню дочку відповідача від першого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, останнім часом шлюбні відносини між ними припиненні, спільне господарство не ведеться.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 12.01.2022 р. з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Відзив на позов не поданий.

Ухвалою від 30.06.2022 р. за клопотанням відповідача сторонам був наданий строк на примирення терміном на 5 місяців із зупиненням провадження у справі та призначенням судового розгляду на 21.11.2022 р.

Ухвалою від 21.11.2022 р. провадження у справі поновлено.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, в позові міститься клопотання про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує

Відповідач, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, відзив не подавала, електронною поштою 14.11.2022 р. подала заяву про направлення їй матеріалів справи відповідно до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, посилаючись на те, що вона не отримувала від суду копію позову з додатками, з 24.07.2021 р. вона перебуває на території Євросоюзу, а з 08 липня 2022 р. проживає в м.Амстердам (Королівство Нідерланди), тому вважає, що правові наслідки шлюбу мають визначатись правом їх останнього спільного проживання - правом Королівством Нідерланди (ст.60 ч.1 Закону України «Про міжнародне право»).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно отриманої судом в порядку ст.185 ч.6 ЦПК України інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ОСОБА_2 до 26.08.2021 р. була зареєстрована за адресою місця проживання в АДРЕСА_1 ), а тому провадження у справі (12.01.2022 р.) було відкрито за підсудністю на підставі ст.28 ч.9 ЦПК України - за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Згідно наданого позивачем оригіналу свідоцтва про шлюб, на час його реєстрації відповідач була громадянкою Російської Федерації, між тим наданої відповідачем до свого клопотання від 14.11.2022 р. копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон, який виданий 17.03.2021 р., ОСОБА_2 є громадянкою України; за наданими позивачем документами останній також має громадянство України, отже на час відкриття провадження у справі обидві сторони мають громадянство України.

Тим самим, вищевказаною справою вирішується питання про розірвання шлюбу між подружжям, обидва з яких є громадянами України.

Як вбачається з матеріалів справи, копія позову з додатками та копія ухвали про відкриття провадження були надіслані відповідачу за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання, 14.02.2022 р. (тобто через місяць після відкриття провадження у справі) відповідачем електронною поштою подано клопотання про примирення, де нею були зазначені поштова адреса в Подільському районі м.Києва та електронна адреса.

Вищевказане клопотання від 14.02.2022 р. було надіслано відповідачем ще і засобами поштового зв`язку (згідно поштового штемпелю з Нідерландів) та отримано судом 12.05.2022 р., між долучений до клопотання конверт не містив адреси місця проживання відповідача, а в самому клопотанні містилась адреса в Подільському районі м.Києва та електронна адреса.

14.06.2022 р. до суду засобами поштового зв`язку знову надійшло клопотання відповідача про примирення, яке на конверті містило посилання на адресу в АДРЕСА_1 , за якою і було відкрито провадження) та було відправлено з м.Вінниці. Посилання на будь-яку адресу місця проживання відповідача саме клопотання не містило.

Аналогічне клопотання надійшло до суду засобами електронного зв`язку 14.06.2022 р.

Про своє проживання за кордоном та точну адресу проживання відповідач повідомила суду лише в клопотанні від 14.11.2022 р., тобто через 9 місяців після першкого клопотання про примирення.

Отже, відповідачу достеменно відомо суть позовних вимог, оскільки з 14.02.2022 р. ОСОБА_2 обізнана про перебування справи в провадженні суду, вищевказана справа підсудна Подільському районному суду м.Києва на підставі ст.28 ч.9 ЦПК України, а тому суд не вбачає підстав вирішувати клопотання відповідача про судове доручення, а подачу клопотання про направлення їй матеріалів справи вважає спробою затягнути розгляд справи.

Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (за електронною адресою, зазначеною нею в клопотаннях), повторно не з`явилась в судове засідання, не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то відповідно до ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України суд постановляє заочне рішення на підставі наявних в справі документів.

Суд, встановивши обставини справи на перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 жовтня 2014 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 585, що підтверджено оригіналом повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.03.2019 р., виданого Подільським РВ ДРАЦС м.Києва, що міститься в матеріалах справи.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та втрату почуття любові один до одного, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, згідно наданих документів проживають окремо.

Спору про поділ майна подружжя та місце проживання дитини на час розгляду справи між сторонами немає.

Відповідно до ст.1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст.111 ч.1 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Наданий судом сторонам строк на примирення за клопотанням відповідача (5 місяців) до відновлення шлюбних відносин не привів, за час перебування справи в провадженні суду (10 місяців) шлюбні відносини не відновлені, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського РВ ДРАЦС у м.Києві (як органу ДРАЦС за місцем ухвалення рішення суду) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст.1, 3, 24, 56, ч. 3 ст. 105, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 223, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 279, 280-282, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянином України, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (на час укладання шлюбу - громадянка РФ, на час ухвалення рішення - громадянка України), зареєстрований 23 жовтня 2014 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 585, що мають одну малолітню дитину.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до Подільського районного у м.Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 23 жовтня 2014 р. № 585, складеному Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції.,

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач - ОСОБА_2 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП суду невідомий).

Суддя Н. М. Ларіонова