КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 362/1898/19 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2770/2022Головуючий у суді першої інстанції - Кравченко Л.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Андрієнко А.М., Вербова І.М.,

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення сільської ради, визнання недійсним державного акта та витребування земельної ділянки з незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року Києво-Святошинська місцева прокуратура, яка діє в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» звернулась до суду з позовом до Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення сільської ради, визнання недійсним державного акта та витребування земельної ділянки з незаконного володіння.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.10.2021 позовну заяву керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» до Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення сільської ради, визнання недійсним державного акта та витребування змеленої ділянки з незаконного володіння залишено без розгляду (т. 2 а.с. 20-22).

В апеляційній скарзі, Обухівська окружна прокуратура, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що судові повістки направлялись до Києво-Святошинської місцевої прокуратури, яка відповідно до п. 24 ст. 21 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ та наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 № 40, з 15.03.2021 припинила своє існування, тому позивач не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи (т. 2 а.с. 33-37).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні представник Київської обласної прокуратури - Федоренко О.П. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що в підготовче судове засідання, призначене на 03.06.2021 та судові засідання, призначені на 14.07.2021, 03.09.2021, 18.10.2021, прокурор не з`явився, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, за адресою зазначеною позивачем в позовній заяві, що підтверджується повідомленнями про направлення поштового відправлення та розпискою.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом положень ч. 5 ст. 223 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанови Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 643/856/15-ц (провадження № 61-8953св20), від 18.01.2022 у справі № 369/3184/19 (провадження № 61-16668св21)).

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в такому разі має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 675/1714/19 (провадження № 61-2547св21), від 26.04.2021 у справі № 675/1561/19 (провадження № 61-2548св21), від 19.05.2022 у справі № 373/912/18 (провадження № 61-93св22).

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2019 року керівником Києво-Святошинської місцевої прокуратури було подано даний позов.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2019 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 27.05.2020 на 12:00год. (т. 1 а.с. 72).

Підготовче засідання неодноразово відкладалось, і ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2021 закрито підготовче засідання, призначено справу до розгляду на 14.07.2021 на 09:45 год. (т. 1 а.с. 242).

Про розгляд справи, призначений на 14.07.2021 позивач не був належним чином повідомлений.

Згідно довідки від 14.07.2021 в судове засідання учасники справи не з`явились, розгляд справи було відкладено до 03.09.2021 на 09:45 год., про що позивач також не був повідомлений.

03.09.2021 прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури було подано заяву про залучення до розгляду правонаступника позивача, а саме Обухівську окружну прокуратуру (т. 2 а.с. 9-10).

Однак, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2021 у задоволенні заяви прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури про залучення до розгляду у справі правонаступника позивача у цивільній справі за позовом керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства Київське лісове господарство до Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення сільської ради, визнання недійсним державного акта та витребування змеленої ділянки з незаконного володіння відмовлено (т. 2 а.с. 12-14).

При цьому, загальновідомою інформацією є та обставина, що відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно ст. 131-1 Конституції України організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначається законом.

Статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.14 (набув чинності 15.07.2015, крім окремих положень) визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства і держави.

Однією з функцій прокуратури, які визначені ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», залишається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом. Повноваження прокурора з виконання функції представництва інтересів громадянина або держави в суді врегульовані ст. 23 Закону, згідно з п. 4 ч. 6 якої прокурор має право брати участь у розгляді справи.

Згідно ст. 4 чинного Закону України «Про прокуратуру» організація і діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією, цим та іншими законами України.

Відповідно до пункту 1 розділу XII Закону України «Про прокуратуру» з 15.12.2015 набрали чинності ст. 12 Закону та Додаток до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур, відповідно до якого територіальна юрисдикція Києво-Святошинської місцевої прокуратури поширювалась, зокрема, на місто Васильків та Васильківський район.

На даний час, вищевказаний додаток втратив чинність відповідно до Закону України № 113-ІХ від 19.09.2019.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про прокуратуру» у системі прокуратури України діють окружні прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається наказом Генерального прокурора. Утворення, реорганізація та ліквідація окружних прокуратур, визначення їхньої компетенції, структури і штатного розпису здійснюються Генеральним прокурором.

Таким чином, відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ, наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 № 39, органи прокуратури діють згідно затвердженого переліку та територіальної юрисдикції, зокрема, Обухівська окружна прокуратура (з місцем розташування у місті Обухові).

У зв`язку з викладеним, в єдиній системі прокуратури відсутня така прокуратура як Києво-Святошинська місцева прокуратура.

Однак, судом першої інстанції повідомлення про розгляд справи продовжували направлятись до Києво-Святошинської місцевої прокуратури.

Отже, матеріалами справи не доведено саме повторність неявки належним чином повідомленого про розгляд справи позивача в судове засідання, тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду, а відтак оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення сільської ради, визнання недійсним державного акта та витребування земельної ділянки з незаконного володіння скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 02 червня 2022 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді А.М. Андрієнко

І.М. Вербова