Головуючий у суді першої інстанції: Волчко А.Я.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Гуля В.В., Шебуєвої В.А.

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Маленка Олександра Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2022 року, ухвалене у складі судді Волчка А.Я., у цивільній справі № 369/14082/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Зазначала, що 26 вересня 2020 року близько 23:50 год. вона разом з її чоловіком та двома малолітніми дітьми 2006 та 2009 років народження, знаходилась в своєму будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи в будинку вони з її чоловіком почули гучний звук (стук), схожий на падіння важких твердих предметів, який лунав зі сторони даху їх будинку. Вийшовши на подвір`я свого будинку вони виявили, що їх сусід ОСОБА_2 , який проживає поряд за адресою: АДРЕСА_2 , жбурляв каміння (а саме тротуарну бруківку/плитку) через паркан по їх будинку, зокрема по кровлі будинку та автомобільному навісу. ОСОБА_1 також чула голосні крики відповідача з його дружиною, які сварилися між собою. Одна з бруківок впала прямо біля вікна дитячої кімнати її будинку та налякала її дітей. Вона з її чоловіком просили відповідача зупинитися, проте у відповідь отримали погрози фізичної розправи. У зв`язку з вищевикладеними подіями, побоюючись за життя та здоров`я власне та дітей, вона та її чоловік викликали поліцію, повідомивши диспетчеру про вищевказані обставини. По приїзду поліції, інспектор Києво-Святошинського ВР ОСОБА_3 намагався поспілкуватися із відповідачем, проте, він не йшов на контакт, а згодом вони почули звук, схожий на пересмикування затвору зброї. Почувши це, інспектор поліції спочатку наказав їм з чоловіком відійти за патрульний автомобіль, а сам одягнув бронежилет підійшов до воріт подвір`я відповідача та продовжив спілкування. Відповідач перебував у стані алкогольного сп`яніння, поводив себе особливо нахабно та зухвало, нецензурно лаявся, що підтверджується відповідними відеозаписами. З метою визначення розміру спричиненої матеріальної шкоди, 29.09.2020 її адвокат звернувся до Незалежного інституту судових експертиз. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9582 від 28 жовтня 2020 року встановлено, що внаслідок механічного впливу, а саме удару по черепиці, або падіння на неї важкого предмету з території сусіднього будинковолодіння, їй було завдано шкоди в розмірі 6470,00 грн., в т.ч. ПДВ (20 %) 1078,00 грн. Також зазначає, що в ніч з 02 на 03 листопада 2020 року ОСОБА_2 знову вчинив неправомірні дії, що виражені у дуже гучному та тривалому ввімкнені музики. У зв`язку з чим вона та її чоловік були вимушені викликати поліцію. По приїзду поліції відповідач, голосно викрикуючи нецензурні слова, дістав зброю та погрожував вистрілити. Це підтверджується відеозаписами, які додані до позовної заяви. Внаслідок таких дій ОСОБА_2 їй було нанесено матеріальну та значну моральну шкоду. Так, факт жбурляння відповідачем тротуарної бруківки на будинок, його пошкодження, та усвідомлення того, що відповідач міг влучити бруківкою в неї завдало їй дуже сильного нервового стресу, душевних страждань, страху за життя і здоров`я своє, своїх дітей та чоловіка. Крім того, неодноразові погрози відповідача з використанням зброї змушують її знаходитися в постійному страху та побоюванні за своє життя та життя своєї родини. Внаслідок дій відповідача у її сина виникли ускладнення зі здоров`ям. Так, за результатами діагностування дитячим лікарем-урологом 30 вересня 2020 року її сину був поставлений діагноз: нейрогенний гіперрефлекторний сечовий міхур; енурез (протокол від 30 вересня 2020 року за наслідками консультації лікаря-уролога клініки «КДС»). Також, втративши почуття спокою внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 , вона була змушена звернутись до охоронної фірми та 20 жовтня 2020 року між нею та ПП «Сіріус» був укладений договір № ММ-5588 щодо поставки та монтажу системи відеонагляду та системи тривожної сигналізації на об`єкті - її будинку.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди 6470,00 грн. та в якості відшкодування завданої моральної шкоди 80000,00 грн.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Маленко О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив відеофайли, наявні в матеріалах справи, та які підтверджують вину відповідача у завданні шкоди позивачці. Вважає, безпідставними висновки суду про те, що матеріали справи не містять ані постанови про притягнення відповідача до відповідальності, ані вироку, яким останнього визнано винним у скоєнні злочину, оскільки предметом спору в даній справі є відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Наявні в матеріалах справи протоколи про прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 19.11.2020 та 20.11.2020 є письмовим доказами та підтверджують наявність викладених в позовній заяві обставин. Звертає увагу на те, що чинним законодавством визначено презумпцію вини заподіювача шкоди, а тому саме він повинен довести, що шкода завдана не з його вини. Позивач повинен довести лише протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між такими діями та наявність самої шкоди. Відтак, вважає висновки суду про те, що позивачкою не доведено вину відповідача в заподіянні шкоди помилковими.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник - адвокат Маленко О.М., апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, ОСОБА_1 посилалася на те, що 26 вересня 2020 року близько 23:50 год. її сусід відповідач ОСОБА_2 , який проживає поряд за адресою: АДРЕСА_2 , жбурляв каміння (а саме тротуарну бруківку/плитку) через паркан по її будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема по покрівлі будинку та автомобільному навісу, чим пошкодив покрівлю її будинку та автомобільний навіс. ОСОБА_1 з її чоловіком просили відповідача зупинитися, проте у відповідь останні отримали погрози фізичної розправи.

У зв`язку з вищевикладеними подіями, побоюючись за життя та здоров`я власне та дітей, позивач та її чоловік викликали поліцію, повідомивши диспетчеру про вищевказані обставини (а.с. 86-89).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9582 від 28 жовтня 2020 року встановлено, що внаслідок механічного впливу пошкоджено покрівлю з керамічної черепиці житлового будинку та з`єднувального профілю полікарбонатної покрівлі навісу по АДРЕСА_1 . Технічною причиною виявлених пошкоджень покрівлі даху житлового будинку та навісу є механічний вплив, а саме удар по черепиці, або падіння на неї важкого предмету. Виходячи із наданих матеріалів, експерт припускає, що відбулось падіння тротуарної плитки на черепицю з території сусіднього будинковолодіння, про що свідчить наявність тротуарної плитки на покрівлі житлового будинку та навісі. Вартість відновлювального ремонту покрівлі житлового будинку та навісу по АДРЕСА_1 в цінах на дату дослідження становить 6 479,00 грн. в тому числі ПДВ (20%) 1 080,00 грн. Вартість завданої матеріальної шкоди покрівлі житлового будинку та навісу по АДРЕСА_1 в цінах на дату дослідження становить 6 479,00 грн. в тому числі ПДВ (20%) 1 078,00 грн. (а.с. 14-41).

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не надала доказів протиправності дій відповідача, наявності причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та спричиненою їй шкодою, вини відповідача.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, частина 2 вказаної статті передбачає, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 04 серпня 2020 року у справі №925/1478/16 протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було завдано збитків в зв`язку з пошкодженням покрівлі її житлового будинку та покрівлі автомобільного навісу по АДРЕСА_1 .

З метою встановлення обставин позовних вимог в суді першої інстанції були допитані свідок ОСОБА_4 , який є чоловіком ОСОБА_1 , а також позивачка ОСОБА_1 у якості свідка, які суду показали, що відповідач ОСОБА_2 26 вересня 2020 року близько 23:50 год. жбурляв каміння (а саме тротуарну бруківку/плитку) через паркан по їх будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема по покрівлі будинку та автомобільному навісу, чим пошкодив покрівлю її будинку та автомобільний навіс.

Суд першої інстанції відхилив покази ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , пославшись на те, що вони є зацікавленими в результатах розгляду справи.

Разом з тим, та обставина, що ОСОБА_1 є позивачкою в справі, а ОСОБА_4 її чоловіком, не може свідчити про недостовірність наданих ними показів.

Також, на підтвердження обставин, на які посилалася ОСОБА_1 , вона надала флеш накопичувач з відеозаписами з камер нагляду та телефону, на яких зафіксовані жбурляння каміння в належний позивачці будинок за адресою: АДРЕСА_1 , із території сусіднього будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та події з фіксування правопорушення та з`ясування обставин після приїзду патрульної поліції.

Суд першої інстанції зазначив про те, що вказані відеозаписи не відкриваються, разом з тим не вжив жодних заходів щодо забезпечення їх дослідження, враховуючи те, що позивачка надала їх як один із доказів, яким вона обґрунтовує свої вимоги.

ОСОБА_1 стверджувала, що саме відповідач ОСОБА_2 , який є володільцем сусіднього домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , жбурляв каміння на її будинок, внаслідок чого було пошкоджено покрівлю.

В свою чергу, ОСОБА_2 не спростовував той факт, що він 26 вересня 2020 року близько 23:50 год. був на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та вчиняв вказані дії, та не надав доказів на підтвердження того, що каміння з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , у будинок позивачки жбурляла інша особа.

Також, в обґрунтування наведених обставин ОСОБА_1 надала копії її звернень до правоохоронних органів по факту неправомірних дій відповідача, зокрема і щодо пошкодження покрівлі її будинку, та висновок судової будівельно-технічної експертизи №9582 від 28 жовтня 2020 року, в якому встановлено пошкодження покрівлі будинку внаслідок падіння на неї важких предметів, зокрема, тротуарної плитки на черепицю з території сусіднього будинковолодіння, про що свідчить наявність тротуарної плитки на покрівлі житлового будинку та навісі.

В суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 пояснив, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , у 2018 році придбавала його колишня дружина, шлюб з якою розірвано в 2021 році, відтак, він є законним володільцем вказаного домоволодіння. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач, надаючи пояснення з приводу подій, які відбулися 26 вересня 2020 року, використовував мовно-стилістичні вирази, такі як: «мій паркан», «у мене на подвір`ї», «ми мирно проживали» тощо, що також свідчить про перебування у його володінні, користуванні та розпорядженні домоволодіння за вищевказаною адресою на момент вчинення ним протиправних дій 26 вересня 2020 року.

Також, в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 установила на своєму будинку камери відеоспостереження та слідкує за ним та його сім`єю, у зв`язку з чим у них виникли конфлікти. З приводу жбурляння ним каміння в будинок позивачки зазначив, що 26 вересня 2020 року він був на території домоволодіння, проте каміння не жбурляв. Разом з тим, відповідач не вказав хто саме кидав каміння з його домоволодіння.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок пошкодження покрівлі її будинку, у зв`язку з недоведеністю.

Відповідач не спростував наданого ОСОБА_1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9582 від 28 жовтня 2020 року, в якому визначено розмір збитків.

Таким чином, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 6 470,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як було встановлено, ОСОБА_2 неодноразово вчиняв відносно ОСОБА_1 та членів її сім`ї протиправні дії, що полягають у порушеннях правил добросусідства та погрозах, в тому числі і з використанням зброї, з приводу чого позивачка неодноразово зверталася до правоохоронних органів та просила вжити до нього заходи впливу. Внаслідок протиправних дій відповідача було пошкоджено покрівлю будинку позивачки. ОСОБА_1 посилалася на те, що факт жбурляння відповідачем тротуарної бруківки на її будинок, його пошкодження, та усвідомлення того, що відповідач міг влучити бруківкою в неї завдало їй дуже сильного нервового стресу, душевних страждань, страху за життя і здоров`я своє, своїх дітей та чоловіка. Крім того, неодноразові погрози відповідача з використанням зброї змушують її знаходитися в постійному страху та побоюванні за своє життя та життя своєї родини. Також, втративши почуття спокою внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 , вона була змушена звернутись до охоронної фірми з метою встановлення охоронної системи.

При цьому, колегія суддів враховує, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , є постійним місцем проживання позивачки та її сім`ї. Право на жило є одним із основоположних прав, що гарантоване Конституцією України та Конвенцієюпро захист прав людини і основоположних свобод, особа має почуватися в безпеці за місцем свого проживання.

Відтак, враховуючи характер дій ОСОБА_2 , тривалість та багаторазовість порушень, їх наслідки, глибину душевних страждань, які понесла позивачка, а також вимоги розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 20 000,00 грн. Водночас, наведена позивачкою оцінка моральної шкоди - 80 000,00 грн. є завищеною.

Враховуючи викладене, заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 7 357,00 грн. у відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Маленка Олександра Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6 470,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 20 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 357,00 грн. у відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач

Судді