КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2022року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 року у складі судді Луценка О.М.,

у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал») звернулося у суд з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 4 378 грн 22 коп., 3% річних у розмірі 198 грн 94 коп., інфляційні втрати у розмірі 447 грн 07 коп.

Позов обґрунтовано тим, що 26.04.2014 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяв ні момент спірних правовідносин), який доповнено новими частинами.

05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», що перейменоване на ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору.

Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.

Вказано, що відповідач отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору, оскільки після розміщення повідомлення та договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило.

ОСОБА_1 в порушення умов договору та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 11 вересня 2017 року по 19 лютого 2021 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 4 372 грн 42 коп., яка підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості.

У зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, відповідач зобов`язаний сплатити на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» 3% річних у розмірі 198 грн 94 коп. та інфляційні втрати у розмірі 447 грн 07 коп.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 року в задоволенні позову ПрАТ «АК «Київводоканал» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «АК «Київводоканал» посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, відмова у позові з підстав пропуску строку позовної давності є необґрунтованою та незаконною, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач здійснював внесення коштів на рахунок позивача по погашенню заборгованості, що свідчить про визнання ним боргу. Такі дії відповідача свідчать про переривання строку позовної давності.

Вказано, що відповідачем не передавалися показники квартирних приладів обліку води, тому ПрАТ «АК «Київводоканал» формувало рахунки-повідомлення на сплату за середніми показниками.

Також зазначено, що (здійснено демонтаж) покази якого не передавалися до товариства і після демонтажу такого лічильника до ПрАТ «АК «Київводоканал» не було надано інформації щодо його стану (повірений/неповірений), фактичні показники такого лічильника. В зв`язку з цим в лютому 2021 року фахівцем Центру обслуговування споживачів № 4 ПрАТ «АК «Київводоканал» по особовому рахунку № НОМЕР_1 було проведено коригування нарахувань шляхом донарахування коштів згідно норм споживання на 1 (одну) зареєстровану особу, про що повідомлено ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив рішення районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу, доводи якої є необґрунтованими, залишити без задоволення.

Вказав, що заборгованість за житлово-комунальні послуги у нього відсутня, оскільки у період з 11.09.2017 по 19.02.2021 сплачував кошти відповідно до рахунків наданих позивачем.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як убачається з матеріалів справи, 26.04.2014 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяв ні момент спірних правовідносин), який доповнено новими частинами.

05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», що перейменоване на ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (а.с. 8).

Позивачем у розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з вересня 2017 року по лютий 2021 року зазначено, що заборгованість відповідача становить 5 024 грн 23 коп., яка складається з основної суми боргу в розмірі 4 378 грн 22 коп., 3% річних у розмірі 198 грн 94 коп., інфляційні втрати у розмірі 447 грн 07 коп (а.с. 10-11).

19.02.2021 відповідач продав квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лабутіною Ю.Ю., тому з моменту укладання цієї угоди та переходу права власності на квартиру до іншої особи, було розірвано в односторонньому порядку публічний договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, оформленого договором приєднання.

Відповідно до справи, станом на 19.02.2021 заборгованість за послуги холодного водопостачання була відсутня, що підтверджує рахунок на оплату комунальних послуг за січень 2021 року та відповідно до даних рахунків, направлених позивачем відповідачу упродовж з вересня 2020 року по грудень 2020 року (а.с. 46-50).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав до задоволення позову.

Відповідно до частин 1 статті 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Пунктом 1частини 1Закону № 1875-ІV, пунктом 1 статті 7 Закону № 2189-VIII передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

У відповідності до частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону № 1875-ІV, пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний, зокрема, забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК Української РСР.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16.

Статтею 81ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, N 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).

Між тим, як убачається з долучених відповідачем повідомлень-рахунків на сплату комунальних послуг з вересня 2020 року по січень 2021 року заборгованість за надані послуги відсутня.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не подавалися показники лічильника, колегія суддів відхиляє, оскільки в позовній заяві, як на підставу заборгованості позивач не посилався.

Також колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що в січні 2021 року проведено заміну засобів обліку води в квартирі АДРЕСА_2 на новий та виявлено, що у споживача був наявний прилад обліку води у зв`язку з чим у лютому 2021 року відповідним фахівцем по особовому рахунку № НОМЕР_1 проведено донарахування коштів, остільки вказані обставини відсутні в обґрунтуваннях підстав позову, зазначені лише в апеляційній скарзі, до того ж не підтверджені належними доказами.

У справі міститься лише акт від 28.01.2021, складений представником КВК Храпійчук О.В. та змістом якого підтверджено приймання ОСОБА_2 на абонентський облік засобу обліку холодного водопостачання та водовідведення та на якому міститься запис: для довідки на продаж (а.с.73).

Згідно п. 11-2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ від 21.07.2005року № 630, чинних на час виникнення спірних правовідносин, плата за послуги нараховується згідно з показниками будинкового засобу обліку води, а у разі відсутності - (несправності) за нормативами (нормами споживання) у разі відсутності засобів обліку води, невстановлених у квартирі та у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).

Згідно п.17 договору, у разі неподання у визначений договором строк споживачем виконавцеві показань вузлів розподільного обліку виконавцем протягом трьох місяців приймається середньодобове споживання послуги на попередні 12 місяців або за фактичний час споживання послуги (якщо попередніх місяців нараховується менш як 12).

У справі відсутні докази на спростування доводів відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 про те, що лічильник обліку води у його колишньому помешканні демонтовано представником акціонерного товариства з причин його несправності та замінено на новий, того, що за наведених підстав показання несправного лічильника не міг передавати, а тому плату за послуги здійснював у відповідності до наданих позивачем рахунків.

Згідно даних, які містяться у долученій до справи абонентській книжці по особовому рахунку № НОМЕР_1 щодо оплати наданих послуг у кв. АДРЕСА_2 заборгованість централізованого водопостачання та водовідведення станом на 01.02.2021 відсутня (а.с.51,52).

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що боржник свої обов`язки щодо повної та своєчасної сплати спожитих за період з 11.09.2017 по 19.02.2021 послуг з водопостачання та водовідведення не виконував належним чином підлягають відхиленню, що виключає правові підстав до стягнення з нього суми заявленого боргу, а також 3% річних та інфляційних.

Зазначене свідчить про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про відсутність підстав до задоволення заявленого по справі позову, проте у мотиви прийнятого рішення слід внести відповідні виправлення шляхом виключення висновків суду про відмову у позові з підстав спливу строку позовної давності.

У відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 89 ЦІПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: