РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Федоренко Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, у якому просить:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право на завершення процедури приватизації на частку земельної ділянки площею 0,0937 га за кадастровим номером :72:108:0009 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом, позивач з урахуванням заяви про зміну підстав позову посилається на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача ОСОБА_4 , який за свого життя, як власник частки жилого будинку АДРЕСА_1 , разом з іншим власником частки цього будинку ОСОБА_3 розпочав процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,0937 га (кадастровий номер :72:108:0009), на якій розташований цей будинок.

Комунальним підприємством «Київський міський центр Земельного кадастру та приватизації землі» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 (Обліковий код земельної ділянки 72:108:0009)

28 листопада 2017 року Київською міською радою прийнято рішення № 582/3589 «Про приватизацію земельної ділянки громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 » (далі - Рішення Київської міської ради № 582/3589 від 28.11.2017), яким вирішено:

1. Затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 (категорія земель - землі житлової та громадської забудови, код КВЦПЗ 02.01, справа П-9583).

2. Передати громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у спільну часткову власність земельну ділянку площею 0,0937 га (кадастровий номер :72:108:0009) із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 з розподілом часток у праві спільної часткової власності на вищезазначену земельну ділянку, а саме:

- частка громадянина ОСОБА_4 - 1/2 від 0,0937 га;

- частка громадянина ОСОБА_3 - 1/2 від 0,0937 га.

днак, Рішення Київської міської ради № 582/3589 від 28 листопада 2017 року було прийняте вже після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . А тому ОСОБА_4 не завершив процедуру приватизації земельної ділянки у зв`язку зі смертю.

Позивач зазначає, що вона, як дружина померлого, та їх син ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , які прийняли спадщину щодо його майна у встановленому законом порядку та строки та уклали Договір про поділ спадкового майна.

Згідно Договору про поділ спадкового майна Позивач успадкувала частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

17 червня 2021 року, керуючись положеннями частин другої та четвертої статті 120 Земельного кодексу України, позивач звернулася до Київської міської ради із заявою про завершення приватизації земельної ділянки після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , однак листом від 05 липня 2021 року № 057-08/П-2472-2787 Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) їй було відмовлено у праві завершити приватизацію земельної ділянки.

У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з указаним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 05 серпня 2020 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаним позовом.

14 квітня 2021 року, до суду надійшов відзив відповідача Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у якому Департамент земельних ресурсів зазначає, що не є належним відповідачем у даній справі, оскільки не є розпорядником земель комунальної власності, а тому просить у позові відмовити.

Ухвалою суду, постановленою на місці у судовому засіданні 04.06.2021 року замінено відповідача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на Київську міську раду, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

09 червня 2021 року, до суду надійшов відзив відповідача Київської міської ради, в якому відповідач зазначає, що Київська міська рада не може скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Крім того, вказує на те, що Департаментом земельних ресурсів листом від 01.07.2019 повідомлено позивача про можливість його звернення до будь-якого суб`єкта реєстрації шляхом подання заяви про внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

Також зазначає, що у спірних правовідносинах Київська міська рада жодним чином не порушувала прав та законних інтересів позивача, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 17.08.2021 року прийнято заяву позивача про зміну підстав позову, залучено до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2 та третю особу ОСОБА_3 ; вирішено питання про витребування доказів у справі.

16 листопада 2021 року до канцелярії суду від Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 104/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_4 .

23 листопада 2021 року, до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 , в якому відповідач визнає викладені у позові обставини та заявляє, що враховуючи цільове призначення спірної земельної ділянки кадастровий номер :72:108:0009, ті обставини, що спадкодавець розпочав процедуру приватизацію цієї земельної ділянки, принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будівель і споруд, ОСОБА_2 укладаючи Договір про поділ спадкового майна погоджувався та визнавав, що до частки ОСОБА_1 у спадщині за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 входить і право на продовження процедури приватизації частки земельної ділянки площею 0,0937 га (кадастровий номер :72:108:0009), оскільки саме до ОСОБА_1 в порядку спадкування за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 за Договором про поділ спадкового майна перейшло право власності на розташовану на цій земельній ділянці частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У відзиві відповідач ОСОБА_2 повністю визнає позовні вимоги та просить суд позов задовольнити в повному обсязі, судові витрати в повному обсязі покласти на відповідача - Київську міську раду, оскільки саме відмовою цього компетентного органу порушені права позивача на завершення процедури приватизації спірної земельної ділянки, також просить провести підготовче засідання та розглядати справу за його відсутності

Третя особа ОСОБА_3 18 листопада 2021 року, до суду надав письмову заяву, у якій ОСОБА_3 зазначає, що підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі з підстав, викладених в заяві про зміну підстав позову від 17.08.2021 та просить розглядати справу (у підготовчому засіданні та у судовому засіданні по суті) за його відсутності.

Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Бойко Наталія Василівна в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити з викладених у позові підстав.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що визнає викладені позивачем обставини та погоджується з наданою позивачем їх правовою оцінкою.

Третя особа Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень щодо заявлених позовних вимог від третьої особи до суду не надійшло.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, заслухавши представника позивача, врахувавши письмові доводи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

За життя ОСОБА_4 у 2016 році Комунальним підприємством «Київський міський центр Земельного кадастру та приватизації землі» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 (Обліковий код земельної ділянки 72:108:0009). Підстава для виконання робіт: Завдання на проектування № ЗВП-2447 (кадастрова справа П-9583 від 07.10.2016), підставою для видачі якого є заява ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо приватизації земельної ділянки від 09.09.2016 № 057/КО-2447.

Жилий будинок, господарські будівлі і споруд на АДРЕСА_1 належали на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 ( частка) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою 14 вересня 1993 року, реєстр № 6ДН-2037 та ОСОБА_3 ( частка) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою 19 грудня 2003 року, реєстр № 1-4510 (1/6 частка) та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою 04 серпня 2014 року, реєстр № 1-569 (1/3 частка).

28 листопада 2017 року, тобто після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , Київською міською радою прийнято рішення № 582/3589 «Про приватизацію земельної ділянки громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 », яким Київська міська рада, зокрема, вирішила:

1. Затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 (категорія земель - землі житлової та громадської забудови, код КВЦПЗ 02.01, справа П-9583).

2. Передати громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у спільну часткову власність земельну ділянку площею 0,0937 га (кадастровий номер :72:108:0009) із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 з розподілом часток у праві спільної часткової власності на вищезазначену земельну ділянку, а саме:

- частка громадянина ОСОБА_4 - 1/2 від 0,0937 га;

- частка громадянина ОСОБА_3 - 1/2 від 0,0937 га.

Відтак, ОСОБА_4 за його життя була розпочата процедура приватизації земельної ділянки під житловим будинком, а саме - було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 (категорія земель - землі житлової та громадської забудови, код КВЦПЗ 02.01, справа П-9583)

Однак ОСОБА_4 не встиг за життя завершити процедуру приватизації земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , як його дружина, яка проживаючи разом зі спадкодавцем на момент його смерті прийняла спадщину, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 0 від 13.02.2018 та відповіддю відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.02.2018 № 108-27/172пс.

Відповідач ОСОБА_2 також є спадкоємцем першої черги за законом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , як його син, який у встановлений законом строк звернувся до Дев`ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини № 301 від 13.02.2018 та свідоцтвом про народження.

23 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали Договір про поділ спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , посвідченого державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори 23 квітня 2018 року за реєстровим № 9-199, за умовами якого частку жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , успадкувала дружина померлого - позивач за даним позовом ОСОБА_1 .

23 квітня 2018 року Державний нотаріус Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Івасішин С.В. на підставі Договору про поділ спадкового майна від 23 квітня 2018 року реєстр № 9-199 видав ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстр номер: 9-200 на частку жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки приватизація земельної ділянки, на якій розташована успадкована позивачем частка жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не завершена спадкодавцем, 17 червня 2021 року позивач звернулася до Київської міської ради із заявою про завершення приватизації земельної ділянки.

Листом від 05 липня 2021 року № 057-08/П-2472-2787 Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який діяв за дорученням заступника міського голови - секретаря Київської міської ради В. Бондаренка від 18.06.2021 № 08/П-2472, позивачці відмовлено у завершенні процедури приватизації.

З огляду на викладене, предметом спору у цій справі є визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування, приватизація якої була розпочата, проте не завершена за життя спадкодавця.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини відповідно до статті 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Положеннями статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно статті 120 ЗК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Статтею 122 ЗК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У частині третій статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частин першої та другої статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Відповідно до частини третьої статті 1267 Цивільного кодексу України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Оскільки померлий не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Зазначеним правовим висновкам відповідає стала судова практика Верховного Суду у вирішенні питання щодо права спадкоємця на завершення приватизації земельної ділянки, що знайшло своє відображення, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 червня 2022 року у справі № 441/2087/19, від 09 листопада 2022 року у справі № 570/4304/20.

Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте, не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.

Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі.

Оскільки за життя спадкодавець ОСОБА_4 розпочав приватизацію земельної ділянки, враховуючи умови Договору про поділ спадкового майна, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 має право успадкувати майнові права спадкодавця на завершення процедури приватизації земельної ділянки, оскільки вони входять до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 , яку позивач успадкувала.

Водночас, суд відхиляє доводи відповідача Київської міської ради щодо можливості звернення позивача до будь-якого суб`єкта реєстрації шляхом подання заяви про внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи, оскільки пунктом 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), встановлено що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, в той час як Рішення Київської міської ради № 582/3589 від 28.11.2017 прийнято після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавця ОСОБА_4 , а тому не є документом, що підтверджує набуття спадкодавцем ОСОБА_4 за його життя права власності на частку земельної ділянки площею 0,0937 га, кадастровий номер :72:108:0009, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 .

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 15, 16, 377, 1216-1218, 1225, 1258, 1267 Цивільного кодексу України, статями 81, 84, 120, 125, 152 Земельного кодексу України, статтями 3, 4, 12, 13, 16, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 , Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , право на завершення процедури приватизації на частку земельної ділянки площею 0,0937 га, кадастровий номер :72:108:0009, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Кушнір