ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1507/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/7561/20 Категорія: на ухвалу Кондрацька Н.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Карпенко О.В., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.

У провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення права власності на частку у спільному майні та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення.

Заявник вказує, що на даний час власниками квартири АДРЕСА_1 є: ОСОБА_5 1/3; ОСОБА_1 7/15; ОСОБА_4 1/15; ОСОБА_4 1/15; ОСОБА_2 1/15.

Вказана квартира є двокімнатною, загальною площею 46,9 кв.м.

У спірній квартирі проживали і проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 у вказаній квартирі ніколи не проживала.

Зазначає, що ОСОБА_2 перебуває в пологовому відділенні, де збирається народжувати. Після народження дитини, остання буде зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , тобто у спірній квартирі. Вказані дії ускладнять або взагалі унеможливлять виконання рішення суду, якщо воно буде винесено на користь заявника.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд вжити заходи забезпечення позову, а саме заборонити Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради здійснювати будь-які дії щодо декларування і реєстрації місця проживання осіб за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява не містить належного обґрунтування того, що невжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі. Така заява ґрунтується тільки на припущеннях, а ініційований позивачем вид забезпечення позову суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права та з недотриманням норм матеріального права, з неврахуванням судом усіх фактичних обставин даної справи, просила її скасувати, та постановити нове судове рішення, яким вжити заходи забезпечення позову, а саме заборонити Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради здійснювати будь-які дії щодо декларування і реєстрації місця проживання осіб за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 після отримання свідоцтва на спадщину зареєструвалась в належній позивачу квартирі, в якій вона ніколи не проживала. Після народження дитини ОСОБА_2 зможе зареєструвати в даній квартирі і новонароджену дитину. Такі дії відповідача за первісним позовом свідчать про навмисне, свідоме створення перешкод, які ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача за первісним позовом.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 без погодження з іншими співвласниками матиме можливість зареєструвати свою новонароджену дитину у спірній квартирі, а тому наразі існує необхідність у вжиті заходів забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібні правові висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постановах від 13 грудня 2021 року у справі № 367/3765/20 (провадження № 61-549св21) та від 12 січня 2022 року у справі № 568/525/21 (провадження № 61-14463св21), від 19 травня 2022 року у справі № 619/2293/21 (провадження № 61-15440св21).

Відповідно до частини сьомої статті 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Частиною третьою статті 12 і частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у вжитті такого заходу забезпечення позову, як заборони Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради здійснювати будь-які дії щодо декларування і реєстрації місця проживання осіб за адресою АДРЕСА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що заява ґрунтується на припущеннях, а ініційований позивачем вид забезпечення позову суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, тому не може бути застосований.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 , вказуючи на незначну частку квартири, якою володіє на праві власності ОСОБА_2 , її не проживання у даному житлі, а також на неприязні відносини, які склалися між сторонами у справі, та зважаючи, що у відповідача має народитися дитина, яка може бути зареєстрована у даній квартирі, вважає наявними підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони у декларуванні та реєстрації осіб у спірному житлі.

У постановах Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18, від 19 травня 2022 року у справі № 619/2293/21 (провадження № 61-15440св21) зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо декларування і реєстрації місця проживання осіб за вищевказаною адресою, оскільки такий вид забезпечення позову не співмірний із заявленими позовними вимогами та не стосується суті спору у справі, предметом позову в якій є припинення права власності ОСОБА_2 на спірну квартиру.

Таким чином, встановлення чи невстановлення цього заходу забезпечення позову ніяк не впливає на можливість виконання судового рішення в разі задоволення позову про припинення права власності відповідача.

Відповідно до статей 317, 329 ЦК України ОСОБА_2 як власник спірної квартири має усі повноваження щодо розпорядження нею в будь-який час на свій розсуд.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржена ухвала - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2022 року.

Судді: