Справа №173/1441/22
Провадження №2/173/688/2022
08.12.2022 Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.
При секретареві Салтиковій С.І.
За участю: представника позивача - ОСОБА_1 .
Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом Верхівцевської міської ради в особі служби у справах дітей Верхівцевської міської ради, в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Центр надання соціальних послуг Верхівцевської міської ради про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів,-
19.10.2022 року до суду звернувся позивач Верхівцевська міська рада, в особі служби у справах дітей Верхівцевської міської ради, в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: центр надання соціальних послуг Верхівцевської міської ради про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів.
01.11.2022 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи.
07.11.2022 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 08.12.2022 року.
08.12.2022 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 08.12.2022 року.
Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.
08.12.2022 року в підготовчому судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.
Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідача, ОСОБА_4 , по відношенню до його малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на ім`я державного дитячого закладу або особи, до якої будуть поміщені діти. Передати малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , службі у справах дітей Верхівцевської міської ради для подальшого влаштування.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: відповідач, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має двох малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В порушення вимог ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, відповідач, ОСОБА_4 , злісно ухиляються від виконання цих своїх обов`язків, не бажає займатись вихованням та утриманням своїх малолітніх дітей.
Відповідно до характеристики відповідач за місцем свого проживання характеризується з негативної сторони, ніде не працює, вихованням дітей взагалі не займається, не забезпечує їх посезонним одягом та продуктами харчування.
До служби у справах дітей Верхівцевської міської ради 14 лютого 2022 року надійшов лист від управління - служби у справах дітей адміністрації Новокадацього району Дніпровської міської ради щодо громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якого стало відомо, що на їхньому обліку перебувають малолітні діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який тимчасово влаштований до сім`ї своєї бабусі, а також ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться в КЗСК «Центр соціальної підтримки дітей та сім`ї «Довіра» ДМР».
Мати дітей, ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Батько дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2018 року був позбавлений волі та відбував покарання в державній установі «Синельниківська виправна колонія № 94», звільнився 08.02.2022 року. Під час відбування покарання батько написав письмову заяву щодо намірів після звільнення забрати дітей на виховання.
24.04.2022 року службою у справах дітей Верхівцевської міської ради було обстежено умови проживання гр. ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . При обстеженні було встановлено, що ОСОБА_4 , мешкає разом зі своєю матір`ю, ОСОБА_7 , 1959 року народження, і сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В будинку є умови для проживання та виховання дітей. В будинку є електропостачання та газопостачання, вода колодязна. Батько виявляє бажання забрати дітей, але на сьогоднішній день має проблеми зі здоров`ям ( розрив колінних зв`язок), найближчим часом пройде обстеження у лікарні.
Працівниками служби у справах дітей було надане роз`яснення для повернення дітей в родину та перелік необхідних для цього документів. З того часу до сьогоднішнього дня громадянином ОСОБА_4 , не було зроблено нічого для повернення дітей додому. Під час телефонних розмов були одні лише відмовки, що в нього то немає часу, то коштів, то здоров`я.
Відповідно до заяви від громадянина ОСОБА_4 , стало відомо, що він відмовляється від своїх обов`язків по відношенню до дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з тим, що він має поганий стан здоров`я і не має змоги працювати та забезпечити дітей всім необхідним.
Необхідність захисту прав та законних інтересів неповнолітніх дітей, які в силу свого віку самостійно не можуть захистити свої права та законні інтереси, й стало підставою звернення із позовом до суду.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.
Відповідач, ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву не подав.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: центру надання соціальних послуг Верхівцевської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 , є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей.
Мати дітей ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні відповідач, ОСОБА_4 , злісно ухиляється від виконання цих своїх обов`язків, не бажає займатись вихованням та утриманням своїх неповнолітніх дітей.
Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Судом встановлено, що відповідач ухиляється від своїх обов`язків по вихованню дітей, займає по відношенню до них пасивну позицію.
Відповідно до характеристики Верхівцевської міської ради № 77 від 21 липня 2022 року на ОСОБА_4 , останній за місцем свого проживання характеризується з негативної сторони, ніде не працює, вихованням дітей взагалі не займається, зловживає спиртними напоями, не забезпечує їх посезонним одягом та продуктами харчування, що підтверджується характеристикою.
Відповідач за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2018 року був позбавлений волі та відбував покарання в державній установі «Синельниківська виправна колонія № 94» , звільнився 08.02.2022 року. В даний період діти перебували КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра» ДМР», що підтверджується повідомленням управляння-служби у справах дітей адміністрації Новокадацького району Дніпровської міської ради.
Під час відбування покарання батько написав письмову заяву щодо намірів після звільнення забрати дітей на виховання.
24.04.2022 року службою у справах дітей Верхівцевської міської ради було обстежено умови проживання гр. ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . При обстеженні було встановлено, що ОСОБА_4 ,. мешкає разом зі своєю матір`ю, ОСОБА_7 , 1959 року народження, і сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В будинку є умови для проживання та виховання дітей. В будинку є електропостачання та газопостачання, вода колодязна. Батько виявляв бажання забрати дітей, але на той час мав проблеми зі здоров`ям (розрив колінних зв`язок), найближчим часом, обіцяв, пройде обстеження у лікарні, що підтверджується копією акту обстеження матеріально-побутових умов.
Працівниками служби у справах дітей було надане роз`яснення відповідачеві стосовно вчинення дій для повернення дітей в родину та перелік необхідних для цього документів. Проте до цього часу громадянином ОСОБА_4 , не було зроблено нічого для повернення дітей додому. Під час телефонних розмов були одні лише відмовки, що у відповідача то немає часу, то коштів, то здоров`я.
Відповідно до заяви від громадянина ОСОБА_4 , від 30 червня 2022 року останній відмовляється від своїх обов`язків по відношенню до дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з тим, що він має поганий стан здоров`я і не має змоги працювати та забезпечити дітей всім необхідним, що підтверджується копією заяви.
Відповідно до висновку № 1004 від 12.07.2022 року органу опіки та піклування Верхівцевської міської ради було прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , по відношенню до його неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією висновку органу опіки і піклування.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю, батьком обов`язків по вихованню дітей, а також встановити, що мати, батько ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Оцінюючи всі надані докази, суд вважає встановленим факт порушення прав малолітніх дітей відповідача щодо їх належного виховання та утримання. Так, відповідач свідомо не виконує свої батьківські обов`язки, належним чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості у їх подальшій долі. Відповідач ніяким чином не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не забезпечує навчання дітей та здобуття ними освіти, що негативно впливає як на фізичний так і духовний розвиток дітей, як складових частин їх виховання. Байдуже ставлення батька до долі дітей проявляється і в тому, що відповідач після звільнення з місць позбавлення волі будь-яких дій по поверненню дітей в свою родину не вчинив, в судове засідання не з`явився. Будь-які заперечення з приводу позовних вимог суду не надав. Натомість написав заяву про відмову від своїх батьківських прав . З моменту звернення позивача з позовом до суду до розгляду справи судом відповідач своєї поведінки не змінив, поданої заяви не відкликав. Дані обставини розцінюються судом, як те, що відповідача не цікавить, що в подальшому буде з його дітьми.
При цьому відповідач є працездатною особою за віком, має можливість працювати і відповідно утримувати своїх дітей та виховувати їх, забезпечувати дітям нормальні умови для проживання та їх виховання, лікування, навчання в освітніх закладах, тощо. Крім того умови проживання батька надають можливість надати дітей в свою родину та забезпечити їм належні умови для проживання, виховання, розвитку, але батько свідомо не бажає виконувати своїх батьківських обов`язків, забрати дітей в свою родину.
Оцінюючи всі надані суду докази, суд вважає встановленим факт порушення прав малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки батько свідомо самоусунувся від участі у їх вихованні та утриманні.
Виходячи з вищевикладених обставин суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав неповнолітніх дітей, який передбачений нормами Сімейного кодексу України, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Ухвалюючи рішення про позбавлення відповідача батьківських прав суд приходить до висновку і про необхідність стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно яких останній позбавляється батьківських прав в єдиній частці, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, на користь комунального дитячого навчально-вихованого закладу або осіб, до яких будуть поміщені діти.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.
Відповідно до вхідного реєстраційного номеру позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів 19 жовтня 2022 року. Тому аліменти на утримання дітей суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати, так як відповідачем не надано відомостей про надання коштів на утримання за попередній період.
Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
На підставі чого суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України - Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Таким чином рішення суду після набрання законної сили направити Новокадацькому відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для відома.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в сумі 1984.80 грн., так як судом ухвалюється рішення про задоволення двох позовних вимог .
На основі ст. 164 - 166, СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги за позовом Верхівцевської міської ради в особі служби у справах дітей Верхівцевської міської ради, в інтересах малолітніх дітей : ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Центр надання соціальних послуг Верхівцевської міської ради про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , по відношенню до його малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народження якого зареєстроване 11 травня 2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 635, і сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження якого зареєстроване 06 липня 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 964.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в єдиній частці, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 19 жовтня 2022 року і до досягнення повноліття старшою дитиною, на ім`я комунального дитячого навчально-виховного закладу, або осіб, до яких будуть поміщені діти.
Після досягнення повноліття найстаршою дитиною, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей.
Рішення в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати службі у справах дітей Верхівцевської міської ради для вирішення питання щодо поміщення до комунального дитячого навчально-виховного закладу чи передачу під опіку.

Копію рішення суду після набрання законної сили направити до Новокадацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для відома.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1984.80 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою завою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачами та/або подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та/або апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 16.12.2022 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 19.12.2022 року

Дата набрання законної сили: 17.01.2023 року