Справа № 375/1053/22
Провадження № 2/375/493/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Чорненької О.І.

при секретарі судового засідання Киричок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт Рокитне, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції сторін

Позивач звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем, який зареєстрований 06 червня 1998 року Виконавчим комітетом Ромашківської сільської ради Рокитнянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 27 червня 2017 року.

У шлюбі мають трьої дітей: повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що протягом довгого часу спільного проживання він з відповідачкою мав повноцінну сім`ю. Згодом сімейне життя між ними почало поступово погіршуватися, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, через різні характери та діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю.

Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме його інтересам та інтересам відповідача, тому збереження шлюбу неможливі.

Після розірвання шлюбу, діти залишаються проживати з матір`ю.

За наведених обставин шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення.

Відповідачка своїм правом на надання відзиву на позов не скористалася, однак у заяві, поданій через канцелярію суду зазначила що позов визнає.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Позовна заява надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 02.11.2022.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І.

На виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, надіслано запит до органу реєстрації Рокитнянської селищної ради Київської області про зареєстроване місце проживання відповідача.

У відповідь надана інформація, що ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 11.11.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та справа призначена до розгляду на 08 годину 30 хвилин 08 грудня 2022 року.

Зазначена ухвала поштовим зв`язком направлена сторонам у справі.

Позивач на судовий розгляд справи призначений на 08.12.2022 не прибув. Натомість, рахом з позовною заявою ним подано клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідачку ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено шляхом надіслання на адресу її реєстрації та фактичного проживання судової повістки, позовної заяви та матеріалів справи поштовим відправленням, яке було отримано нею особисто 23.11.2022, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №122.

Крім того, но номер телефону відповідчки було відправлено SMS-повідомлення про виклик у судове засідання. Зазначене повідомлення було доставлено абоненту 15.11.2022 о 10:48, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення, складеною відповідальною особою суду.

Таким чином суд доходить до висновку що відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляд справи.

Однак відповідачка у судове засідання не прибула. Натомість через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої позов визнає та просить його задовольнити. Розгляд справи проводити у її відсутності. Після розірвання шлюбу залишає шлюбне прізвище.

За таких обставин суд розглядає справу за наявними письмовими матеріалами.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

З матеріалів справи судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований 06 червня 1998 року Виконавчим комітетом Ромашківської сільської ради Рокитнянського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 27 червня 2017 року.

У шлюбі подружжя має трьої дітей:

повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , повторно виданого Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 08 липня 2017 року;

неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , повторно виданого Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 08 липня 2017 року;

малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , повторно виданого Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 08 липня 2017 року.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що протягом довгого часу спільного проживання подружжя мали повноцінну сім`ю. Згодом сімейне життя між ними почало поступово погіршуватися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя має різні характери та діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю.

Разом у них не виходить берегти сімейні цінності, такі як піклування про створенні в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, піклування про сім`ю та її добробут.

Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому збереження шлюбу є неможливим.

За наведених обставин відповідач вважає, що їх з відповідачкою шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачкою неможливе. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення.

Після розірвання шлюбу, діти залишаються проживати з матір`ю.

Відповідачка заявлений позов визнає та просить його задоволити. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статтей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання».

Суд вважає зазначити, що шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Як встановлено в судовому засіданні вільна згода на спільне проживання між сторонами по справі відсутня.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування - значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з підстав припинення шлюбу є його розірвання.

Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до ст. 10 ЦК України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Частиною 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідачка визнала заявлений до неї позов.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони не виявили бажання примиритись.

Відповідно до статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення.

Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до вимог статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачка після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище.

Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного Кодексу України, моментом припинення шлюбу у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 2 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За таких обставин, суд вважає, що сім`я сторін остаточно перестала існувати, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх дітей, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Після розірвання шлюбу відповідачці може бути залишене її шлюбне прізвище " ОСОБА_6 ".

Щодо судових витрат

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 992 гривні 40 копійок, що підтверджується квитанцією № 1 від 01.11.2022, оригінал якої міститься у матеріалах справи.

Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 21, 24, 56, 104, 110, 112, 113, 114, 115, 160, 161 Сімейного кодексу України, статтями 2, 5, 13,133, 223,247,263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований 06 червня 1998 року Виконавчим комітетом Ромашківської сільської ради Рокитнянського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис №3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, що підтверджується квитанцією № 1 від 01.11.2022, оригінал якої міститься у матеріалах справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Рокитнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та внесення відмітки в актовому записі про розірвання шлюбу.

Повний текст судового рішення складено 08 грудня 2022 року.

Повне найменування сторін

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований та проживає за адресо: АДРЕСА_2 , тел. моб. НОМЕР_6 , ел. адреса: відсутня;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , тел. моб. НОМЕР_8 -, ел. адреса: відсутня.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА