КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/489/17 Головуючий у 1 інстанції: Дубас Т.В.
Провадження № 22-ц/824/5428/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Верланова С.М., Мельника Я.С.,

секретар Шевченко Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Ульянової Наталії Юріївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Галкіна Євгена Володимировича, Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРМАГІСТРАЛЬ ЛТД», про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

В січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора Галкіна Є.В., Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРМАГІСТРАЛЬ ЛТД», про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зобов`язання вчинити певні дії. Зазначав, що 19 квітня 2007 року між ним і ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № ML-009/133/2007. З метою забезпечення зобов`язання повернення кредиту вони уклали договір іпотеки за яким ОСОБА_1 передав в іпотеку наступне нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,1407 га та домоволодіння загальною площею 311,6 кв. м. на АДРЕСА_1 . 19 квітня 2007 року приватним нотаріусом у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було зареєстровано обтяження № 4838517, № 4838162 про заборону відчуження вказаного майна на підставі договору іпотеки. 17 листопада 2016 року державний реєстратор КП «Бюро державної реєстрації» Галкін Є. В. провів державну реєстрацію переданого в іпотеку нерухомого майна за ПАТ «ОТП Банк» (реєстраційні номери № 32408972 та № 32407959 ). 25 листопада 2016 року банк через засоби поштового зв`язку направив на адресу іпотекодавця вимогу № 12-4-10/4196 про добровільне звільнення жилого приміщення та повідомив про реєстрацію за ПАТ «ОТП Банк» права власності на вказані домоволодіння та земельну ділянку. Позивач вважає, що банк не мав права на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки на момент проведення реєстраційних дій 17 листопада 2016 року він уже використав право на позасудове звернення стягнення на це нерухоме майно, направивши на його адресу 27 червня 2013 року іпотечне повідомлення № 12-4-10/7868, у якому зазначалось, що іпотекодержатель шляхом направлення такої вимоги розпочинає процедуру позасудового врегулювання та звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом перереєстрації права власності на іпотекодержателя ПАТ «ОТП Банк», якщо протягом тридцятиденного строку вимога про сплату заборгованості за кредитним договором достроково в повному обсязі залишиться без задоволення. ПАТ «ОТП Банк» у встановлені строки не зареєструвало за собою право власності на предмет іпотеки, а тому підстав для внесення змін у реєстр не було. Крім того, державний реєстратор порушив вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки при проведенні державної реєстрації права власності на вищевказане нерухоме майно було наявне обтяження. При проведенні реєстраційних дій також відповідач порушив вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки житловий будинок не перевищує встановленого обмеження в 250 кв.м, та загальною площею складає 242,6 кв.м, що підтверджено технічним паспортом. Після вчинення всіх реєстраційних дій, реєстратор не припинив всіх обтяжень на майно. Позивач ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора Галкіна Є.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 32408972 від 17 листопада 2016 року та № 32407959 від 17 листопада 2016 року; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні записи № 17481168, № 17481159, № 17481140, № 17481919, № 17481867, № 17481847; зобов`язати Комунальне підприємство «Бюро державної реєстрації» Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 листопада 2016 року № 32407959, № 32408972, та про скасування реєстраційних записів № 17481168, № 17481159, № 17481140, № 17481919, № 17481867, № 17481847.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним і скасовано у ДРРПНМ рішення державного реєстратора Галкіна Є. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 листопада 2016 року № 32408972 та № 32407959. Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні записи № 17481168, № 17481159, № 17481140, № 17481919, № 17481867, № 17481847. Зобов`язано КП «Бюро державної реєстрації» внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 листопада 2016 року № 32407959, № 32408972 та про скасування реєстраційних записів № 17481168, № 17481159, № 17481140, № 17481919, № 17481867, № 17481847.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 18 січня 2018 року заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2017 року скасовано в частині зобов`язання КП «Бюро державної реєстрації» внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року касаційну скаргу ПАТ «ОТП Банк» задоволено частково. Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Київської області від18 січня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що 27 червня 2013 року ПАТ «ОТП Банк» надіслало ОСОБА_1 вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором протягом 30 днів з дня отримання такої вимоги в розмірі 232 125 доларів США, та повідомило про подальше звернення стягнення на майно у разі залишення вимоги без задоволення. За умовами п.6.4 іпотечного договору та направлення вимоги 03 липня 2013 року, банк мав право зареєструвати право власності на предмет іпотеки 02 серпня 2013 року та в подальшому відчужити предмет іпотеки у строк до 02 серпня 2014 року. Разом з тим, банк не скористався своїм правом у встановлені строки та звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Також банк повторно направив ОСОБА_1 вимогу про погашення заборгованості 16 червня 2016 року, що не відповідає вимогам закону та умовам договору. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором. Відтак, ПАТ «ОТП Банк» намагалося двічі стягнути заборгованість за рахунок вказаного рішення суду та шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі вимоги від 16 червня 2016 року. Банку було достеменно відомо, що на майно ОСОБА_1 був накладений арешт на підставі постанови державного виконавця, але представник банку звернувся до державного реєстратора з метою реєстрації права власності на спірне майно, що свідчить про недобросовісність дій банку. Зазначає, що суд не надав належної оцінки доводам позивача, що звернення стягнення мало відбуватись лише за рішенням суду, оскільки згоду на укладення договору іпотеки надавала також і дружина позивача ОСОБА_2 .

В судове засідання ОСОБА_1 , його представник, державний реєстратор Галкін Є.В представник КП "Бюро державної реєстрації Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Представники ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «УКРМАГІСТРАЛЬ ЛТД» просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № ML-009/133/2007. Відповідно до умов договору ЗАТ «ОТП Банк» надало позичальнику ОСОБА_1 кредит у розмірі 315 000 доларів США строком до 19 квітня 2027 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 уклали договір іпотеки № РСL-009/133/2007, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,1407 га, кадастровий номер :01:016:0028, та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі цих договорів у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження № 4838517 та № 4838162 про заборону відчуження вказаного нерухомого майна.

Відповідно до вимог п. 6.4 договору іпотеки сторони дійшли згоди, що іпотекодержатель має право самостійно обирати такі шляхи позасудового врегулювання: іпотекодержателю належить право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому чинним законодавством. Цим сторони дійшли згоди, що ціна продажу предмета іпотеки у випадку його продажу іпотекодержателем, буде визначатися наступним чином: а) початкова ціна предмета іпотеки визначається іпотекодержателем , але вона повинна бути не нижче його вартості, визначеної внаслідок проведення незалежної оцінки; при неможливості продажу предмета іпотеки за ціною, визначеною згідно підпункту а) цього пункту, протягом одного місяця з моменту початку позасудового врегулювання, ціна продажу предмета іпотеки визначається іпотекодержателем, але вона повинна бути не нижче його вартості, визначеної внаслідок проведення незалежної оцінки і зменшення на 10 відсотків; при неможливості продажу предмета іпотеки за ціною, визначеною згідно підпункту б) цього пункту, протягом двох місяців з моменту початку позасудового врегулювання, ціна продажу предмета іпотеки визначається іпотекодержателем, але вона повинна бути не нижче його вартості, визначеної внаслідок проведення незалежної оцінки і зменшеної на 20 відсотків; 2) при виникненні іпотечного випадку іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю іпотечне повідомлення (цінним листом або листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в цьому договорі) із зазначенням загальної суми боргових зобов`язань та граничного строку погашення боргових зобов`язань. У випадку непогашення іпотекодавцем боргових зобов`язань у строк, передбачений у іпотечному повідомленні, право власності на предмет іпотеки переходить від іпотекодавця до іпотекодержателя в день, наступний за останнім днем строку погашення боргових зобов`язань, вказаному в іпотечному повідомленні. При цьому іпотекодержатель зобов`язаний реалізувати предмет іпотеки протягом одного року, а суму отриману від реалізації, направити на погашення боргових зобов`язань та інших фактичних вимог. Залишок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, після погашення боргових зобов`язань, інших фактичних вимог та відшкодування всіх витрат іпотекодержателя, повертається іпотекодавцю відповідно до чинного законодавства України.

27 червня 2013 року АТ «ОТП Банк» надіслало ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення у повному обсязі заборгованості за кредитним договором, у якій зазначав, що якщо протягом тридцятиденного строку ця вимога залишиться невиконаною, то ПАТ «ОТП Банк» розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки у встановленому законом порядку, в тому числі шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, з метою захисту його порушених прав та інтересів.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2013 року стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-009/133/2007 від 19 квітня 2007 року в сумі 223 207,09 доларів США, що станом на 14 червня 2013 року еквівалентно 1 784 094,27 грн.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції міста Києва Січкар Р.М. від 11 грудня 2014 року відкрито виконавче провадження № 45777558 з примусового виконання виконавчого листа № 755/25343/2013-ц, виданого 17 вересня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості у вказаному розмірі.

Постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ міста Києва Січкар Р.М. від 11 грудня 2014 року у виконавчому провадженні № 45777558 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення 1 784 094,27 грн.

17 листопада 2016 року за заявою іпотекодержателя державним реєстратором КП «Бюро державної реєстрації» Галкіним Є. В. вчинені реєстраційні дії за № 32408972 та № 32407959 про реєстрацію за ПАТ «ОТП Банк» нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1

17 листопада 2016 року за номером запису про право власності № 17481919, № 17481867, № 17481847 державний реєстратор Галкін Є. В. на підставі вимоги ПАТ «ОТП Банк» про усунення порушення від 16 червня 2016 року № 12-4-10/2200 вніс відомості про державну реєстрацію за ПАТ «ОТП Банк» права власності на земельну ділянку площею 0,1407 га, кадастровий номер :01:016:0028, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

17 листопада 2016 року за номером запису про право власності № 17481168, № 17481159, № 17481140, № 17481140 державний реєстратор Галкін Є. В. на підставі вимоги ПАТ «ОТП Банк» про усунення порушення від 16 червня 2016 року № 12-4-10/2200 вніс відомості про державну реєстрацію за ПАТ «ОТП Банк» вказаного домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Державного реєстратора Галкіна Є.В., КП «Бюро державної реєстрації» Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРМАГІСТРАЛЬ ЛТД», про визнання незаконним та скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора Галкіна Є.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 32408972 від 17 листопада 2016 року та № 32407959 від 17 листопада 2016 року; скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні записи № 17481168, № 17481159, № 17481140, № 17481919, № 17481867, № 17481847, зобов`язання КП «Бюро державної реєстрації» Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 листопада 2016 року № 32407959, № 32408972, та про скасування реєстраційних записів № 17481168, № 17481159, № 17481140, № 17481919, № 17481867, № 17481847.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом

Відповідно до ст. 589 ЦК України, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в ст. 590 ЦК України передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку», згідно з ч. 3 ст. 33 якого звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим нотаріально посвідченим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог останнього, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку». Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає останньому застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частини друга статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно»).

Згідно з частиною третьою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором № ML-009/133/2007 від 19 квітня 2007 року, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість в сумі 223 207,09 доларів США, що станом на 14 червня 2013 року еквівалентно 1 784 094,27 грн. При цьому ОСОБА_1 не виконав вказане рішення суду. ПАТ «ОТП Банк» направило ОСОБА_1 вимогу про усунення порушення з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

З урахуванням положень ст. ст. 33, 36 Закону України «Про іпотеку», АТ «ОТП Банк» мало право на звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі, і в позасудовому порядку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання позивача на те, що оскільки АТ «ОТП Банк» надіслало ОСОБА_1 вимогу 27 червня 2013 року, то з урахуванням положень 6.4 договору іпотеки воно могло зареєструвати за собою право власності на предмет іпотеки лише 02 серпня 2013 року, а не пізніше. Положеннями іпотечного договору та чинним законодавством не встановлено граничного строку для звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки після направлення іпотекодержателем вимоги про усунення порушення зобов`язань. Право на звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється іпотекодержателем на власний розсуд.

Також судом встановлено, що на момент вчинення реєстраційних дій про реєстрацію за АТ «ОТП Банк» права власності на предмет іпотеки в державному реєстрі були відсутні записи або відомості про арешт усього майна ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, а тому наявність заборон на перереєстрацію майна ОСОБА_1 , що накладені в інтересах АТ «ОТП Банк», не може бути саме по собі підставою для визнання незаконним рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на предмет іпотеки за АТ «ОТП Банк».

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (чинного на час вчинення реєстраційних дій) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Згідно з договором іпотеки № РСL-009/133/2007, зазначеної у Витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 березня 2021 року інформації позивач передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1407 га, кадастровий номер :01:016:0028, та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , площею 311,6 кв.м. Відтак, на вказане майно не поширюється заборона на звернення стягнення, що встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

ОСОБА_1 не довів підстав визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Галкіна Є.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 32408972 від 17 листопада 2016 року та № 32407959 від 17 листопада 2016 року, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів № 17481168, № 17481159, № 17481140, № 17481919, № 17481867, № 17481847, а також зобов`язання КП «Бюро державної реєстрації» Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 листопада 2016 року № 32407959, № 32408972, скасування реєстраційних записів № 17481168, № 17481159, № 17481140, № 17481919, № 17481867, № 17481847.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову в позові ОСОБА_1 .

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що АТ «ОТП Банк» намагалося двічі стягнути заборгованість, за рахунок заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2013 року про стягнення заборгованості та шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Звернення АТ «ОТП Банк» стягнення на предмет іпотеки після ухвалення Дніпровським районним судом м. Києва заочного рішення від 23 грудня 2013 року, яке не виконане ОСОБА_1 , не свідчить про подвійне стягнення заборгованості.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що звернення стягнення на предмет іпотеки мало відбуватись лише за рішенням суду, оскільки згоду на укладення договору іпотеки надавала також і дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 . Статус предмета іпотеки як об`єкта праві спільної сумісної власності не виключає можливість звернення іпотекодержателем стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Ульянової Наталії Юріївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 червня 2022 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Верланов С.М.

Мельник Я.С.