Провадження №2/522/4490/22
УХВАЛА

22 грудня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім медицини» про захист прав споживача медичних послуг, визнання правочину частково недійсним, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

До Приморського районного суду м.Одеси 18.08.2022 року надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім медицини» про захист прав споживача медичних послуг, визнання правочину частково недійсним, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Матеріали позову суддя отримала 19.08.2022 року.

Ухвалою суду від 24.08.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.09.2022 р.

19.09.2022 року через канцелярію суду представником позивачки подано клопотання про витребування медичних документів.

19.09.2022 року представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання про зупинення провадження, у якому просив зупинити провадження у справі №522/10741/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дім медицини» про захист прав споживача медичних послуг, визнання правочину частково недійсним, відшкодування матеріальної та моральної шкоди до набрання законної сили рішенням по справі №522/19678/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 до ТОВ «Дім медицини» про стягнення заборгованості за договором про надання медичних послуг. В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні перебуває справа за позовом ОСОБА_1 про захист прав споживача медичних послуг, визнання правочину частково недійсним, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Проте, спірні правовідносини щодо тотожного правочину та з тотожними сторонами, а також схожі вимоги та пояснення позивача вже розглядалися у судовій справі №522/19678/19 за позовом ТОВ «Дім медицини» до ОСОБА_1 щодо одного і того ж договору про надання медичних послуг №234943 від 11.07.2019 р. Справа №522/19678/19 розглядалася суддею Приморського районного суду м. Одеси Чернявською Л.М. та у ній 15.11.2021 р. ухвалено рішення. На даний час, вказане рішення суду оскаржено ОСОБА_1 в апеляційному порядку та відкрито провадження в Одеському апеляційному суді, справу призначено до розгляду. Справа №522/19678/19 та справа №522/10741/22 стосуються одних і тих же сторін та одних і тих же правовідносин стосовно договору надання медичних послуг №234943, а отже є взаємопов`язаними. Окрім того, позивачем ОСОБА_1 надавалися аналогічні доводи, докази, твердження та вимоги в обох справах, а отже, на даний момент аналогічні вимоги позивача вже розглядалися раніше. Разом з тим, із позовної заяви вбачається, що для розгляду справи та обґрунтування позицій необхідно розглянути докази, дослідження щодо яких були у справі №522/19678/19 та розглядаються на даний момент Одеським апеляційним судом. Вважає, що розгляд справи №522/10741/22 буде неможливо здійснити об`єктивно та розглянути всі докази до того моменту поки не буде винесено рішення по справі №522/19678/19 Одеським апеляційним судом, оскільки спірні відносини між сторонами цих справах являються тісно пов`язаними.

В підготовче засідання 19.09.2022 року з`явилися позивачка, представники позивачки та відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про зупинення провадження у справі з підстав, викладених у поданому письмовому клопотанні про зупинення провадження у справі. В підтвердження несплати коштів позивачка також стверджувала про визнання недійсним договору. Цей позов поданий лише для того щоб затягнути ту справу. У тій справі багато чого розглядалось та досліджувалось, та все це ще раз буде розглядатись, там надавалася медична документація. Вказав. що клопотання представника позивачки про витребування доказів щойно отримав.

Представник позивачки проти зупинення провадження у справі заперечував, оскільки справи не є тотожніми. У справі №522/19678/19 позов про стягнення заборгованості за договором, а у цій справі вони заявляють факт надання медичних послуг неналежної якості. В цій справі може бути що так і аргументувались такі доводи, але у тій справі йде мова про стягнення заборгованості, у ній не досліджувався факт наданих послуг. Вказав, що ним через канцелярію суду подано клопотання про витребування доказів, з метою призначення експертизи.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, на місці ухвалив у зв`язку з надходженням до суду клопотань про зупинення провадження у справі та витребування доказів, з метою їх вивчення, ухвалив відкласти розгляд справи на 17.10.2022 р.

17.10.2022 р. представником відповідача електронною поштою подано заперечення на клопотання про витребування медичних документів для проведення посмертної судово-медичної експертизи, у яких вказав, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки позивачка самостійно надала 24.07.2019 р. до ТОВ «Дім Медицини» заяву про відсутність претензій з приводу якості діагностики і лікування, а також ознайомлення з фактом неможливості проведення експертного аналізу у випадку сумнівів якості медичної допомоги при відсутності результатів патологоанатомічного розтину. Будь-яких клопотань щодо проведення самої експертизи та питань які мають бути на ній поставлені позивачем не надано. Крім того, вважає, що позивачем не надано будь-яких аргументів щодо неякісного надання медичних послуг, а вказані дії, щодо витребування медичної документації мають на меті лише затягування судового процесу через бажання перешкодити іншому цивільному процесу №522/19678/19 щодо стягнення заборгованості за тим самим договором надання медичних послуг. Крім того, подано заяву про застосування строків позовної давності та відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову.

В підготовче засідання 17.10.2022 року з`явилися позивачка ОСОБА_1 , її представник адвокат Рибак А.В., представник відповідача адвокат Гун О.В.

Представником відповідача заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи відзиву на позов, заперечення на клопотання про витребування медичних документів та заяву про застосування строків позовної давності.

Представник позивача вказав, що відзив на позов отримав вночі, інші заяви тільки що, тому просив надати час для ознайомлення та подання письмових заперечень.

Позивачка підтримала позицію свого адвоката.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати на місці ухвалив задовольнити клопотання представників відповідача та позивачки, прийняти відзив на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності; надати час представнику позивачки на ознайомлення та право на подання відповіді протягом 15 днів та право на подання заперечень на цю відповідь.

Представник відповідача вказав, що клопотання про призначення експертизи в матеріалах справи не має. Крім того, документи, які сторона позивачки просить витребувати можуть бути витребувані апеляційним судом при перегляді іншої справи.

Представник позивачки вказав, що при розгляді тієї справи експертиза не призначалася. Вони зазначали про те, що будуть просити призначити судову експертизу.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 17.11.2022 р.

03.11.2022 року позивачкою через канцелярію суду подано відповідь на відзив, заяву про призначення судової медичної експертизи, про витребування доказів.

17.11.2022 року представником відповідача подано заперечення на клопотання про витребування медичних документів та проведення судової медичної експертизи. Крім того, подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Підготовче засідання, призначене на 17.11.2022 р. відкладено на 19.12.2022 року у зв`язку з тим, що у м. Одесі та Одеській області 17.11.2022 р. з 07.23 год. по 11.03 год. було оголошено повітряну тривогу.

В підготовче засідання 19.12.2022 р. сторони не з`явилися.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення ухвали, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного тексту ухвали. У зв`язку з цим, датою складення цієї ухвали є 22.12.2022 року.

Дослідивши матеріали справи, подані клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що предметом позову є:

-визнання недійсними пукти 10, 21 договору про надання медичних послуг №234943 від 11.07.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дім медицини»;

-визнання недійсними пункти 10, 21 договору про надання медичних послуг №234943 від 11.07.2019 року, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дім медицини»;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім медицини» на користь ОСОБА_1 суму заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 846450,00 грн.;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім медицини» на користь ОСОБА_1 суму компенсації за заподіяні моральні страждання в розмірі 400000 грн.

Підставами позову є, зокрема, здійснення лікарями відповідача догляду за хворим чоловіком ОСОБА_2 в післяопераційний період не належним чином; не надання висококваліфікованого нагляду у післяопераційний період; смерть чоловіка від післяопераціних ускладнень, які виникли внаслідок оперативного втручання неоперабельної пухлини.

Щодо клопотання про витребування медичної документації та призначення у справі судово-медичної експертизи.

Представник позивачки звертаючись до суду з клопотанням про витребування медичної документації стосовно проходження лікування ОСОБА_2 , зокрема історію хвороби, амбулаторну картку, лікарську справу та лікарську картку, а також будь-які інші документи, які стосуються його лікування та проведеної хірургічної операції, вказував, що задля доведення позовних вимог про некваліфіковані дії та не надання належного висококваліфікованого нагляду у післяопераційному періоду, позивачка має намір заявити клопотання про призначення експертизи, для проведення якої необхідні вказані документи.

Звертаючись із клопотанням про призначення судово-медичної експертизи, позивачка вказувала, що задля підтвердження обставин щодо того, що внаслідок некваліфікованих дій та ненадання належного висококваліфікованого нагляду у післяопераційному періоді з боку медичних працівників ТОВ «Дім медицини», пацієнт ОСОБА_2 помер від післяопераційних ускладнень. Встановлення вказаних обставин є необхідним для повного та всебічного розгляду справи, оскільки без їх встановлення неможливо встановити належність чи неналежність надання медичних послуг, наданих її померлому чоловіку.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормою ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності, а саме : містити інформацію щодо предмета доказування; бути одержані без порушенням порядку, встановленого законом; на підставі них можна встановити дійсні обставини справи; у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У п. 13 постанови № 5 "Про застування норм процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" від 12 червня 2009 року, Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову). Це ж стосується й вирішення питання про витребування інших доказів (письмових, речових). Докази, які не стосуються справи й предмета доказування, або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи, судом не повинні прийматися.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. (ст.1 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Як роз`яснено у п. п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернуто увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків .Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Суд вбачає, що предметом позову є визнання недійними п. 10, 21 договорів про надання медичних послуг та стягнення моральної та матеріальної шкоди.

При цьому, сторона позивача просить витребувати медичні документи та призначити у справі судово-медичну експертизу, не наводячи належного обґрунтування необхідності витребування документів та призначення експертизи. Крім того, предмет позову ніяким чином не пов`язаний із необхідністю встановлення надання/не надання належної або не належної якості медичних послуг в післяопераційному періоді, оскільки вказані пункти договорів стосуються лише підписання акту виконаних послуг та ухилення. Неповідомлення чи приховування замовником будь-якої інформації про стан здоров`я, діагноз, проведене обстеження, тощо, жодним чином не відноситься до стану пацієнта в післяопераційному періоді.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотань сторони позивачки про витребування доказів та призначення експертизи.

Щодо клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Разом із тим, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому пов`язаною є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду Україні в постанові від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16.

Отже, провадження у справі має зупинятись із чітким розумінням того, що підстава для зупинення провадження уже існує. Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.03.2019 року по справі № 906/1349/15.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої державою Україна, закріплено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення.

Таке право кореспондується з обов`язком добросовісного використання як сторонами, так і судом, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (пункт 35 Рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" та параграфи 66, 69 Рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до практики ЄСПЛ, питання про те, чи є розумним строк розгляду справи, повинен оцінюватись в контексті конкретних обставин справи і з урахуванням критеріїв, встановлених практикою Суду, зокрема, складність справи, дій заявника й учасників справи, а також важливості можливого результату судового процесу для заявника (див. SьЯmann v. Germany, рішення від 16.09.1996, § 48; Kudla v. Poland [GC], no.30210/96, § 124).

Суд вбачає, що предметом розгляду справи №522/10741/22 за позовом ОСОБА_1 є визнання недійсними окремих пунктів договору про надання медичних послуг №234943 від 11.07.2019 р., стягнення матеріальної та моральної шкоди. В той же час, предметом розгляду справи №522/19678/19 за позовом ТОВ «Дім медицини» було стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором про надання медичних послуг.

При постановленні Приморським районним судом м. Одеси рішення від 15.11.2021 р. у справі №522/19678/19 досліджувалися лише обставини, що стосуються заборгованості за договором про надання медичних послуг №234943 від 11.07.2019 р. Вказане рішення суду не містить жодних посилань на встановлені обставини щодо недійсності умов спірного договору, проведення експертиз тощо.

Крім того, дослідивши предмет позовних вимог в обох справах, суд не вбачає, що розгляд справи №522/19678/19 створює неможливості розгляду даної справи.

На думку суду, спори у даний справах виникли із різних правовідносин та обґрунтовані з посиланням на різні підстави позову, їх вимоги є окремими та самостійними, а тому суд вважає, що правових підстав для зупинення провадження у справі з огляду на положення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України відсутні, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 43, 49, 76, 81, 89, 182, 223, 247, п.6 ч.1 ст. 251, п.5 ч.1 258, 260, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотань представника позивачки про витребування доказів та призначення експертизи.

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім медицини» про захист прав споживача медичних послуг, визнання правочину частково недійсним, відшкодування матеріальної та моральної шкоди до набрання законної сили рішенням у справі №522/19678/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремому оскарженню не підлягає.

Повний тест ухвали виготовлено 22 грудня 2022 року.

Суддя: Домусчі Л.В.