Справа № 369/1622/20
Провадження № 2/369/314/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2022 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Ковальчук Л.М.,

за участю секретаря: Цукаревої К.А.,

розглянувши в приміщенні Києво- Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

03.02.2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 72 років, померла її мати - ОСОБА_4 , про що Виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було зроблено відповідний актовий запис за № 71 та видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 31 серпня 2009 року.

За життя померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 належало наступне майно:

-земельна ділянка площею 0,1097 га, розташована на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельна ділянка площею 0,1145 га, розташована на території Віто-Поштовської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельна ділянка площею 1,3412 га, розташована на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельна ділянка площею 0,1587 га за кадастровим номером: :04:004:0290, розташована на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельна ділянка площею 0,1326 га за кадастровим номером:

:03:010:0303, розташована на території Віто-Поштовської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельна ділянка площею 0,0894 га за кадастровим номером:

:04:004:0226, розташована на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельна ділянка площею 1,3412 га за кадастровим номером:

:04:002:0038, розташована на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельна ділянка площею 0,1739 га за кадастровим номером:

:01:007:0004, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житловий будинок АДРЕСА_1 .

За життя, а саме 17 липня 2008 року, померлою ОСОБА_4 складено заповіт на ім`я ОСОБА_3 , який був посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контор Київської області Цебровою В.М. та зареєстрований за № 1-1174.

За умовами зазначеного вище заповіту на і`мя ОСОБА_3 заповідалося наступне майно:

-земельна ділянка площею 0,1097 га, розташована на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельна ділянка площею 0,1145 га, розташована на території Віто-Поштовської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельна ділянка площею 1,3412 га, розташована на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

09 лютого 2010 року, на підставі складеної ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини за заповітом № 92, Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області було заведено спадкову справу № 44/2010 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Одночасно, спадщина, що відкрилася за фактом смерті ОСОБА_4 , також була прийнята онукою померлої - ОСОБА_2 , яка була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини, а саме по АДРЕСА_1 .

05 листопада 2010 року Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області на ім`я ОСОБА_3 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області від 17 липня 2008 року та зареєстрованим за № 1-1174 на наступне майно:

-земельну ділянку площею 0,1097 га, розташовану на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельну ділянку площею 0,1145 га, розташовану на території Віто-Поштовської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельну ділянку площею 1,3412 га, розташована на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

06 листопада 2012 року до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області надійшла заява за № 1272 від імені спадкоємця за законом щодо майна померлої ОСОБА_4 , а саме онуки - ОСОБА_2 , в якій остання звертається з проханням про видачу на її ім`я відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом на наступне майно:

-земельну ділянку площею 0,1587 га за кадастровим номером:

:04:004:0290, розташовану на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельну ділянку площею 0,1326 га за кадастровим номером:

:03:010:0303, розташовану на території Віто-Поштовської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельну ділянку площею 0,0894 га за кадастровим номером:

:04:004:0226, розташовану на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельну ділянку площею 1,3412 га за кадастровим номером:

:04:002:0038, розташовану на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельну ділянку площею 0,1739 га за кадастровим номером:

:01:007:0004, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житловий будинок АДРЕСА_1 .

Однак, за результатами розгляду заяви спадкоємці за законом ОСОБА_2 за № 1272, державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 листопада 2012 року за вих. № 2424/02-31, якою відмовлено заявнику у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом щодо вище перерахованого майна.

Одночасно, державний нотаріус обґрунтував свою Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії тією обставиною, що у померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є дочка - ОСОБА_1 (мати ОСОБА_2 ), яка в силу положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України відноситься до першої черги спадкоємців за законом щодо майна померлої.

Зважаючи на зазначені вище обставини, а саме винесення державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М. на ім`я ОСОБА_2 Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 2424/02-31, до вказаної державної нотаріальної контори із відповідною заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом від 05 грудня 2019 року за № 1531, звернулася безпосередньо дочка спадкодавця - ОСОБА_1 .

За результатами розгляду заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом від 05 грудня 2019 року, яка надійшла на адресу Києво- Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області від спадкоємця за законом щодо майна померлої ОСОБА_4 - дочки ОСОБА_1 , державним нотаріусом Панікар В.М. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 грудня 2019 року за вих. № 3284/02-31, якою заявнику було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом щодо наступного майна:

-земельної ділянки площею 0,1587 га за кадастровим номером: :04:004:0290, розташованої на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельної ділянки площею 0,1326 га за кадастровим номером: :03:010:0303, розташованої на території Віто-Поштовської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельної ділянки площею 0,0894 га за кадастровим номером: :04:004:0226, розташованої на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельної ділянки площею 1,3412 га за кадастровим номером: :04:002:0038, розташованої на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельної ділянки площею 0,1739 га за кадастровим номером: :01:007:0004, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житлового будинку АДРЕСА_1 .

При винесені Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 грудня 2019 року за вих. № 3284/02-31 державний нотаріус Панікар В.М. посилалася на ту обставину, що спадкоємцем першої черги за законом - ОСОБА_1 , не було прийнято спадщину, що відкрилася за фактом смерті її матері - ОСОБА_4 , у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Одночасно, у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 грудня 2019 року за вих. № 3284/02-31 міститься роз`яснення державного нотаріуса, адресоване ОСОБА_1 , стосовно права останньої на звернення до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Зважаючи на вищевикладене, позивачка звернула увагу суду на причини неподання нею до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася за фактом смерті її матері - ОСОБА_4 , у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, та обґрунтувала поважність наступними обставинами.

Позивачка зазначила, що починаючи з середина літа 2007 року її мати - ОСОБА_5 , почала потребувати стороннього догляду, оскільки в останні роки свого життя хворіла артеріальною гіпертензією та хронічною виразкою шлунку. Вказані вище обставини обумовлювали необхідність постійного перебування позивача поряд з хворою матір`ю, а також значно ускладнювали можливість мого працевлаштування за звичним графіком роботи. Таким чином, починаючи з середини літа 2007 року по момент смерті її матері, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона була вимушена здобувати кошти на існування себе особисто та своєї неповнолітньої на той час дочки - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), працюючи в режимі тимчасової занятость.

Зважаючи на ту обставину, що починаючи з середина літа 2007 року по день смерті моєї матері - ОСОБА_4 , вона проживала разом з померлою у будинку АДРЕСА_1 , з її боку не вбачалася необхідність у зверненні до державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини у строк, визначений 1 ст. 1270 ЦК України, тільки я вважала себе такою, що прийняла спадщину після смерті матері у порядку ч. З ст. 1268 ЦК України.

Невдовзі після смерті матері, а саме наприкінці жовтня місяця 2009 року, з метою покращення власного матеріального становища та погашення боргів, що накопичилися за період здійснення мною догляду за хворою матір`ю, позивачка змушена була виїхати на тимчасові заробітки до Російської Федерації, з яких повернулася до місця постійного проживання лише в липні місяці 2017 року.

В той же час, про обставину пропущення мною встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку, відведеного для прийняття спадщини, що відкрилася за фактом смерті її матері - ОСОБА_4 , мені стало відомо лише 05 грудня 2019 року, внаслідок ознайомлення зі змістом Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 3284/02-31, винесеної нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М.

Позивачка просила визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; паспорт: НОМЕР_2 ; ІПП: НОМЕР_3 ) додатковий двомісячний строк, з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подачі до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.02.2020 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.09.2020 року задоволено клопотання про витребування письмових доказів.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.11.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 .

08.06.2021 року представник третьої особи ОСОБА_3 адвокат Федірко С.А. подала до суду пояснення, в яких просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та зазначила, що оскільки спадкування здійснюється почергово, то позивачка, яка є спадкоємицею І черги по закону жива, відповідач не набула права на спадщину в порядку представлення, відтак не є тією особою, яка повинна відповідати за вимогами позивача.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.11.2020 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити.

У судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, у судовому засіданні від 04.11.2021 року позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася, представник третьої особи надав пояснення та заяву про розгляд справи без участі третьої особи та її представника, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши обґрунтування та заперечення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 21 серпня 1965 року, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 30.08.1965 року складено відповідний актовий запис № 20. Матір`ю особи зазначено ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 13.07.1985 року, між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 13 липня 1985 року зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 17 від 13.07.1985 року. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 отримала прізвище « ОСОБА_9 ».

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_6 , виданого 10.03.2004 року, між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зареєстровано 06.04.1989 року шлюб, про що 06.04.1989 року складено відповідний актовий запис № 47. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 отримала прізвище « ОСОБА_12 ».

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 0 від 27.11.2019 року, між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 11 січня 1972 року зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №2. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 отримала прізвище « ОСОБА_14 ».

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 31.08.2009 року виконкомом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_4 помела ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 31 серпня 2009 року виконкомом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області складено відповідний актовий запис № 71. Місцем смерті зазначено: село Тарасівка, Києво-Святошинського району, Київської області, Україна.

За фактом смерті матері заявника ОСОБА_15 . ОСОБА_4 відкрилася спадщина.

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування . Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. У разі смерті особи, яка була позбавлена права на спадкування, до смерті заповідача, позбавлення її права на спадкування втрачає чинність. Діти (внуки) цієї особи мають право на спадкування на загальних підставах.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №44/2010, заведеної Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області від 09.02.2010 року до 09.11.2010 року, за життя, а саме 17 липня 2008 року, померлою ОСОБА_4 складено заповіт на ім`я ОСОБА_3 , який був посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контор Київської області Цебровою В.М. та зареєстрований за № 1-1174.

За умовами зазначеного вище заповіту на ім`я ОСОБА_3 від ОСОБА_4 заповідалося наступне майно:

-земельна ділянка площею 0,1278 га, кадастровий номер :05:001:0295, розташована у с. Нове;

-земельна ділянка площею 0,1097 га, кадастровий номер :04:004:0291, розташована на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельна ділянка площею 0,1145 га, кадастровий номер :03:010:0302, розташована на території Віто-Поштовської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельна ділянка площею 1,3412 га, кадастровий номер:04:002:0037, розташована на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

09 лютого 2010 року, на підставі складеної ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини за заповітом № 92, Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області було заведено спадкову справу № 44/2010 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Так, державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, на підставі вищезазначеного заповіту видані 05.11.2010 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_3 на наступне майно:

-земельна ділянка площею 1,3412 га, кадастровий номер:04:002:0037, розташована на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (свідоцтво зареєстроване у реєстрі за № 1-2141, спадкова справа № 44 за 2010 рік);

-земельна ділянка площею 0,1097 га, кадастровий номер :04:004:0291, розташована на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (свідоцтво зареєстроване у реєстрі за № 1-2144, спадкова справа № 44 за 2010 рік);

-земельна ділянка площею 0,1145 га, кадастровий номер :03:010:0302, розташована на території Віто-Поштовської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (свідоцтво зареєстроване у реєстрі за № 1-2147, спадкова справа № 44 за 2010 рік);

06 листопада 2012 року до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області надійшла заява за № 1272 від імені спадкоємця за законом щодо майна померлої ОСОБА_4 , а саме онуки - ОСОБА_2 , в якій остання звертається з проханням про видачу на її ім`я відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом на наступне майно:

-земельну ділянку площею 0,1587 га за кадастровим номером:

:04:004:0290, розташовану на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельну ділянку площею 0,1326 га за кадастровим номером:

:03:010:0303, розташовану на території Віто-Поштовської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельну ділянку площею 0,0894 га за кадастровим номером:

:04:004:0226, розташовану на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельну ділянку площею 1,3412 га за кадастровим номером:

:04:002:0038, розташовану на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельну ділянку площею 0,1739 га за кадастровим номером:

:01:007:0004, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житловий будинок АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду заяви спадкоємці за законом ОСОБА_2 за № 1272, державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М. винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 листопада 2012 року за вих. № 2424/02-31, якою відмовлено заявнику у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом щодо вище перерахованого майна, у зв`язку з тим, що у померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є дочка - ОСОБА_1 (мати ОСОБА_2 ), яка в силу положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України відноситься до першої черги спадкоємців за законом щодо майна померлої.

До Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області із відповідною заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом від 05 грудня 2019 року за № 1531, звернулася дочка спадкодавця - ОСОБА_1 .

За результатами розгляду заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом від 05 грудня 2019 року, яка надійшла на адресу Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області від спадкоємця за законом щодо майна померлої ОСОБА_4 - дочки ОСОБА_1 , державним нотаріусом Панікар В.М. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 грудня 2019 року за вих. № 3284/02-31, якою заявнику було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом щодо наступного майна:

-земельної ділянки площею 0,1587 га за кадастровим номером: :04:004:0290, розташованої на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельної ділянки площею 0,1326 га за кадастровим номером: :03:010:0303, розташованої на території Віто-Поштовської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельної ділянки площею 0,0894 га за кадастровим номером: :04:004:0226, розташованої на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельної ділянки площею 1,3412 га за кадастровим номером: :04:002:0038, розташованої на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

-земельної ділянки площею 0,1739 га за кадастровим номером: :01:007:0004, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житлового будинку АДРЕСА_1 .

При винесені Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 грудня 2019 року за вих. № 3284/02-31 державний нотаріус Панікар В.М. посилалася на ту обставину, що спадкоємцем першої черги за законом - ОСОБА_1 , не було прийнято спадщину, що відкрилася за фактом смерті її матері - ОСОБА_4 , у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Одночасно, у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 грудня 2019 року за вих. № 3284/02-31 міститься роз`яснення державного нотаріуса, адресоване ОСОБА_1 , стосовно права останньої на звернення до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Згідно ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому такі об`єктивні, непереборні, істотні перешкоди мають значення лише в тому разі, коли вони мають місце у визначений законом 6-місячний строк з часу відкриття спадщини.

В пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Тлумачення змісту статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Частиною першою статті 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня

2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18).

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 єдиним відповідачем зазначила ОСОБА_2 , яка є онукою померлої, однак яка не прийняла спадщину.

Окрім того, відповідно до довідки № 1456, виданої 31.08.2009 року виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_3 дійсно проживала без реєстрації в АДРЕСА_1 , разом до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) за однією адресою, доглядала і похоронила за власні кошти свою сестру ОСОБА_4 .

При цьому, суд зазначає, що процесуальний статус відповідача і третьої особи за своїм змістом, процесуальними правами та обов`язками є різними.

Позивач бажає отримати свідоцтва про право на спадщину за законом щодо нерухомого майна, яке належало ОСОБА_4 , яке розташоване на територіях Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та Віто-Поштовської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, а отже такі територіальні громади повинні виступати відповідачами, як територіальні громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц ) пункт 31.10), від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17 (пункт 39).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 29.08.2019 у справі № 642/6181/16-ц).

Оскільки, відповідно до ст. 51 ЦПК України позивачем не подавалося до суду клопотанням про заміну первісного відповідача належними відповідачами, а позов подано до неналежного відповідача, тому суд відмовляє в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81,89, 259, 264-265 ЦПК України, ст.25, ст.1217, ч.1 ст.1222, ст.1223, ч.1 ст.1265, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270, ч.3 ст.1272, 1276 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.М. Ковальчук