Справа № 950/1499/22
Провадження № 2/950/422/22
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Косолапа В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ткаченко Я.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 у якому просить зменшити розмір аліментів, які мають стягуватись з нього на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця до досягнення донькою повноліття з 1/4 до 1/6 частини усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 27.02.2007 сторони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.07.2022 Лебединським районним судом Сумської області видано наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 щомісяця до досягнення донькою повноліття у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач вказує на те, що при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, ОСОБА_4 вказала, що позивач не має інших утриманців у зв`язку із чим просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу. Однак, позивач вказує на те, що відповідно до рішення Білопільського районного суду Сумської області від 17.03.2019 з нього на користь ОСОБА_6 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач вказує на те, що розмір стягуваних аліментів на двох дітей за законом має становити третину заробітку платника аліментів, а з нього стягуються аліменти на підставі виконавчих документів, виданих Білопільським районним судом та Лебединським районним судом, в розмірі який фактично становить половину заробітку. Таким чином ОСОБА_3 просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів до 1/6 розміру його доходу.

Ухвалою від 09.09.2022 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 05.12.2022 судом було витребувано необхідні для розгляду справи докази.

Відповідач подала до суду відзив у якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що з листопада 2021 року позивач припинив надавати грошові кошти на утримання доньки ОСОБА_5 . Оскільки в той час ОСОБА_4 їздила на заробітки до Польщі, мала можливість утримувати доньку самостійно. На початку повномасштабного військового вторгнення в Україну, відповідач разом із донькою виїхали до Польщі, однак на початку липня 2022 року повернулись додому. Оскільки ОСОБА_4 втратила роботу, а заощадження закінчились, вона звернулась до позивача із проханням сплачувати аліменти на що отримала відмову. Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Керуючись зазначеною нормою ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про стягнення аліментів. Наявність у позивача доньки від попереднього шлюбу не впливає на розмір аліментів, передбачених ст. 183 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства» діти є рівними, однак на думку позивача він вважає за доцільне виокремити кого із дітей він буде утримувати, а кого ні. При цьому позивач має відмінний стан здоров`я, проходить військову службу у складі Збройних Сил України, отримує високу заробітну плату, нещодавно придбав автомобіль та садибу, що вказує на покращення його майнового стану, а не про його погіршення.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Вказав на те, що відповідно до закону на двох дітей стягуються аліменти у розмірі 1/3 доходу платника аліментів, натомість у зв`язку з видачею судом наказу про стягнення на користь ОСОБА_4 аліментів, з ОСОБА_3 фактично буде стягуватись 50 % його заробітної плати.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, вказала на те, що згідно із Законом України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань на сплату аліментів може становити до 75 %, а тому вимоги позивача є необґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

27.02.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Лебединського районного управління юстиції Сумської області зареєстровано шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 27.02.2007 Серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народилася донька ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 06.04.2007 Серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

14.07.2022 Лебединським районним судом Сумської області видано наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісяця до досягнення донькою повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви, тобто з 07.07.2022 (а.с. 10).

Звернувшись до суду ОСОБА_3 просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів, оскільки за рішенням Білопільського районного суду Сумської області з нього стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , а з урахуванням судового наказу Лебединського районного суду Сумської області, сума стягуваних з нього аліментів фактично становить половину його заробітку, що не відповідає законодавству.

Так, відповідно до виконавчого листа Білопільського районного суду Сумської області, виданого в березні 2019 року по справі № 573/1906/18, змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду на користь матері дитини ОСОБА_6 (а.с. 11).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частина 3 зазначеної статті передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Нормою статті 192 Сімейного кодексу України, на яку в тому числі посилається позивач у своєму позові, передбачено що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому ст. 192 Сімейного кодексу України визначає перелік підстав зміни розміру аліментів, до яких відноситься: 1. зміна матеріального або сімейного стану; 2. погіршення або поліпшення здоров`я (платника аліментів або їх одержувача); 3. інші випадки, передбачені цим Кодексом.

У позовній заяві жодної із наведених обставин ОСОБА_3 не зазначив. Так, посилаючись на необхідність зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що він уже сплачує аліменти на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до рішення Білопільського районного суду Сумської області. Однак, такі обставини не є підставами для зменшення розміру стягуваних аліментів, оскільки не є зміною сімейного стану позивача.

Крім того, судом також досліджено довідки від 17.11.2022 № 1490 та від 09.12.2022 № 1840 про суми грошового забезпечення, отриманого ОСОБА_3 за період з 01.12.2018 по 06.09.2022 (а.с. 53-54, 57).

Зокрема зазначені документи свідчать про те, що розмір грошового забезпечення не зменшився, а навпаки збільшився з часом, що не свідчить про зміну майнового стану позивача у бік його погіршення. Крім того зазначені довідки взагалі не містять доказів відрахування аліментів із грошового забезпечення позивача.

Суд також вважає необґрунтованими доводи представника позивача стосовно того, що ОСОБА_3 подано позов про зменшення розміру аліментів за судовим наказом Лебединського районного суду, оскільки за рішенням Білопільського районного суду аліменти стягуються на доньку ОСОБА_7 , яка у лютому 2023 досягне 18 років. Суд вказує на те, що в такому разі розмір аліментних зобов`язань позивача становитиме 1/4 від усіх його доходів, що не перевищуватиме того розміру, який є підставою для його звернення до суду.

Суд також вказує на те, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу.

Доказів зміни матеріального становища платника аліментів у бік його погіршення позивачем надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Посилання позивача на те, що стягнення з нього аліментів в розмірі, який фактично перевищує половину його заробітку, як підставу для зменшення розміру аліментів, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Згідно з частиною 3 вищевказаної статті загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Тобто в разі стягнення з боржника аліментів на утримання дитини, розмір відрахувань може становити до 70 % його заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Також суд вказує на те, що зменшення розміру стягуваних з ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_5 призведе до того, що розмір аліментів на утримання іншої дитини ОСОБА_3 ОСОБА_7 становитиме більший розмір, що поставить дітей, не зважаючи на їх рівні права отримувати належний та достатній рівень утримання від батька, в різне становище, що суперечитиме їх істинним інтересам.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.06.2022 по справі № 565/1059/21, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Враховуючи викладене вище, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.12.2022.

Суддя Вадим КОСОЛАП