Ухвала

19 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 0827/11217/2012

провадження № 61-12572ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2013 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно в рахунок погашення заборгованості по кредиту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подали 09 грудня 2022 року до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2013 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2022 року.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 13 липня 2022 року. Повний текст судового рішення складено 20 липня 2022 року. Касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здана до поштового відділення 09 грудня 2022 року, що підтверджується відповідною відміткою на поштовому конверті. Тобто з пропущенням передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 19 серпня 2022 року.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, особи, які подали касаційну скаргу, просять поновити строк на касаційне оскарження. Стосовно підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначають, що повний текст оскарженої постанови отримано 09 листопада 2022 року в приміщенні архіву Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, що підтверджується копіями розписок, які додані до касаційної скарги.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Однак, вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки особи, які подали касаційну скаргу, не надають будь-яких належних доказів, щодо порушення апеляційним судом вимог щодо надсилання копії судового рішення (довідка суду, тощо).

На підставі викладеного, згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку та подавши відповідні докази.

Окрім цього, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У клопотанні, яке додане до касаційної скарги, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять звільнити їх від сплати судового збору, мотивуючи тим, що розмір судового збору значно перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу. На підтвердження вказаних обставин надано копію довідки № 0826-22-11103 від 14 листопада 2022 року та від 01 грудня 2022 року № 0826-22-11877 податкової служби про Відомості державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доходів та утриманих податків за попередній рік.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані обставини, не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору. Оскільки наведені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доводи не дають достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки ОСОБА_2 у справі є відповідачами, а ОСОБА_1 у справі є особою, яка не була залучена до участі у справі. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

За таких обставин, особі, яка подалі касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18) вказано, що «Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір».».

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви - 2012 рік) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ураховуючи ціну позову (133 067,00 доларів США), розмір судового збору за подання позову майнового характеру (звернення стягнення на предмет іпотеки) становив 3 219 грн.

За змістом частини шостої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день пред`явлення позову) передбачено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Розмір судового збору при поданні позову за вимоги майнового характеру становив - 3 219 грн.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за подання касаційної скарги судовий збір кожним за вимогами майнового характеру становить по 6 438 грн (3 219 грн * 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2013 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2022 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар