Ухвала

13 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 596/302/21

провадження № 61-12438ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Орган опіки і піклування Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Хоростківської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки і піклування Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, про визначення місця проживання дитини, в якому просила визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею.

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини, в якому просив визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року первісний позов задоволено. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_2 . В задоволенні зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року (повний текст якої складено 25 листопада 2022 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року - без змін.

07 грудня 2022 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 вказав, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду України від 12 липня 2017 року у справі № 761/29113/14-ц, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 17 липня 2019 року у справі № 185/6994/15-ц, від 23 грудня 2019 року у справі № 552/4608/18, від 14 лютого 2020 року у справі № 574/886/18, від 28 грудня 2020 року у справі № 487/2001/19, від 30 березня 2021 року у справі № 542/1428/18, від 21 липня 2021 року у справі № 404/3499/17, від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19, від 18 серпня 2021 року у справі № 303/3102/19, від 10 вересня 2021 року у справі № 761/33136/19, від 13 вересня 2021 року у справі № 215/4052/18, від 22 грудня 2021 року у справі № 204/8432/19, від 26 січня 2022 року у справі № 202/5601/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім цього, ОСОБА_1 зазначив, що суди попередніх інстанцій необґрунтовано відхилили його клопотання про опитування дитини для з`ясування її думки про визначення місця проживання, а також - апеляційний суд необґрунтовано відхилив його клопотання про приєднання до матеріалів справи нових доказів, які не могли бути долучені раніше (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

ОСОБА_1 також заявив клопотання про зупинення виконання рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року, посилаючись на те, що розрив звичних для дитини сімейних зв`язків, вилучення дитини із сім`ї, яка не є вкрай неблагополучною, без надання адаптивного періоду, не може відповідати інтересам дитини, тому оскаржувані судові рішення потребують детальної ревізії. Справа зачіпає вкрай чутливу сферу особистого життя як малолітньої дитини, так і батьків дитини, тому з метою недопущення додаткового травмування психіки дитини безпідставним буде вилучення її із сім`ї, яка для неї є звичним соціальним середовищем.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявивши клопотання про зупинення виконання рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року, ОСОБА_1 не навів достатніх підстав і не надав доказів на підтвердження своїх вимог, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності зупинення виконання рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року, зокрема щодо ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, чи ймовірності порушення балансу інтересів сторін. Також заявником не надано документів про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення місцевого суду. Сама по собі незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його виконання на час перегляду справи в касаційному порядку. Що стосується клопотання заявника в частині зупинення постанови Тернопільського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року, то воно також не підлягає задоволенню, оскільки оскаржуваною постановою апеляційного суду було залишено без змін рішення суду першої інстанції, тобто таке судове рішення апеляційного суду не підлягає примусовому виконанню, тому його виконання не може бути зупинене судом за клопотанням сторони. Таким чином, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Враховуючи, що заявником не наведено достатніх підстав і не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, в задоволенні клопотання необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року.

Витребувати з Гусятинського районного суду Тернопільської області цивільну справу № 596/302/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Орган опіки і піклування Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Хоростківської міської ради, про визначення місця проживання дитини.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 13 січня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко