Провадження № 2/521/4156/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання Філімочнук М.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Акціонерне товариство «Універсал Банк» з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що 14.08.2018 року ОСОБА_1 звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 70000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач в порушення умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 01.02.2022 року, остання має заборгованість у розмірі 74728,47 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 72171,42 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 2557,05 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 10.10.2022 року, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання.

Враховуючи викладене, сторони у судове засідання не викликалися.

Представник позивача в позовній заяві просив справу розглядати без участі сторони позивача.

Відповідач до суду подала заяву, в якій заперечувала проти задоволення позову з підстав: введення на території України правового режиму воєнного стану; знаходження на її утриманні трьох неповнолітніх дітей; догляду за чоловіком, який є інвалідом 2 групи.

Враховуючи викладене, відповідач просила суд не розглядати справу по суті до закінчення воєнних дій на території України.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що 14.08.2018 року ОСОБА_1 звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, від 14.08.2018 року, на підставі якої відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі: 0,00001 % річних за пільговий період, що складає 62 дні; 3,1 % щомісячно, що нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період; 6,2 % щомісяця, у разі наявності простроченої заборгованості (а. с. 15).

В порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує.

У зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 01.02.2022 року, остання має заборгованість у розмірі 74728,47 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 72171,42 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 2557,05 грн. (а. с. 8 14).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно норми ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник належним чином прийняті на себе зобов`язання по договору не виконував, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 74728,47 гривень, підлягає задоволенню.

Стосовно заперечень відповідача, то суд зазначає, що відповідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а тому не може прийняти до уваги ці твердження відповідачки.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір, в розмірі 2481,00 грн. (а. с. 41), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 549, 624-625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 223, 258, 259, 263-265, 354 - 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 2113352, адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) заборгованість згідно Договору про надання банківських послуг «Monobank», від 14.08.2018 року, у розмірі 74728,47 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 2113352, адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук