Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 жовтня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю секретаря судового засідання Омельченко Ю. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду в розмірі 15 384,77 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 28 липня 2020 року її квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , було затоплено відповідачем - власником квартири АДРЕСА_2 , поверхом вище цього ж будинку, внаслідок відсутності в санвузлі зазначеної квартири герметизації стикових швів між піддоном душу і стінами та протікання бачка унітазу. Крім того, 02 жовтня 2020 року відбулося повторне залиття квартири позивача відповідачем.

Позивач зазначила, що внаслідок залиття її квартира потребує косметичного ремонту, вартість якого згідно складеного спеціалістами Товариства з обмеженою відповідальністю «Стольний Град» комерційного кошторису становить 15 384,77 грн.

У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану суму майнової шкоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2020 року для розгляду зазначеної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 січня 2021 року вищевказану позовну заву було залишено без руху.

На виконання зазначеної ухвали 15 січня 2021 року позивачем надано засвідчені у встановленому чинним законодавством порядку копії всіх документів, що додаються до позовної заяви, та які необхідні для відправки відповідачеві.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 січня 2021 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачеві 15-денний строк для подання відзиву.

15 вересня 2021 року ухвалою суду змінено порядок розгляду справи та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, однак у матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, на підставі пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, що підтверджується конвертом, який повернувся на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», про поважність причин неявки суд не повідомила.

Крім того, у встановлений судом строк, не скористалася своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін.

Частиною першою статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки учасники в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного.

Суд установив, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 23 жовтня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко А. В. та зареєстрованим в реєстрі за № 3234.

ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка розташована поверхом вище, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14 грудня 2020 року.

28 липня 2020 року відбулося залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним Актом від 28 липня 2020, складеним комісією в складі майстра технічної дільниці № 5 ОСОБА_3 , майстра ремонтної дільниці ОСОБА_4 , слюсаря ОСОБА_5 .

Відповідно до вказаного Акту в квартирі АДРЕСА_4 виявлені сліди залиття: санвузла: стеля підвісна пластикова - пошкоджено 0,4 м2, клейове фарбування перекриття, на якому видні плями - 0,5 м2, стіни клейове фарбування - 0,8 м2; коридору: стеля водоемульсійне фарбування на якому видні плями - 0,3 м2; стіни шпалери рельєфні - 0,55м2, також виявлено деформацію внутрішніх дверей між коридором та санвузлом; кухні: стеля клейове фарбування, на якому видні плями - 0,25 м2; стіни шпалери рельєфні - 2,1 м2. Залиття квартири відбувається з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 , в якій відсутня герметизація стикових швів між піддоном душу та стінами, з-під бачка унітазу спостерігається протікання, стояки ХВП та ГВП закладено личкувальною плиткою.

Крім того, 02 жовтня 2020 року відбулося повторне залиття квартири позивача, що підтверджується відповідним Актом від 02 жовтня 2020 року, складеним комісією в складі майстра технічної дільниці № 5 ОСОБА_3, майстра ремонтної дільниці ОСОБА_6 , слюсаря ОСОБА_5 .

Зазначеним Актом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_4 виявлені сліди залиття: санвузла: стеля підвісна пластикова - пошкоджено 0,4 м2, клейове фарбування перекриття, на якому видні плями - 0,5 м2, стіни клейове фарбування - 0,8 м2; коридору: стеля водоемульсійне фарбування на якому видні плями - 0,95 м2; стіни шпалери рельєфні - 1,85 м2, також виявлено деформацію внутрішніх дверей між коридором та санвузлом; кухні: стеля клейове фарбування, на якому видні плями - 0,8 м2; стіни шпалери рельєфні - 3,1 м2. Залиття квартири АДРЕСА_4 відбувається з квартири АДРЕСА_2 , можливою причиною залиття є недбале відношення мешканців квартири АДРЕСА_2 до санітарно-технічного обладнання квартири. Працівникам ЖЕД-903 при неодноразову відвідуванні квартири АДРЕСА_2 мещканці не надали доступ для проведення обстеження.

Відповідно до Комерційного кошторису, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Стольний Град» розмір матеріальних збитків, яких завдано ОСОБА_1 в результаті залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , становить 15 384,77 грн.

Згідно із частиною п`ятою статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Відповідно до статті 151 ЖК Української РСР (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України.

Пунктами 2, 7 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; допущення у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку.

Відповідно до частини першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником.

Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частинами першою-другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Із досліджених судом доказів, зокрема, з Актів залиття, вбачається, що залиття квартири позивача відбувалося із вище розташованої квартири АДРЕСА_2 , яка на прав власності належить відповідачу.

Враховуючи вищевикладене, вина відповідача у спричиненні позивачу майнової шкоди внаслідок залиття підтверджена доказами, наявними у матеріалах справи, які відповідач, не надавши відзиву до суду, не спростувала, не довела, що залиття, а відповідно і шкода, завдані не з її вини. Будь-яких доказів на спростування зазначених у актах відомостей про події залиття, причини та обсяги пошкоджень відповідач не надала.

Беручи до уваги викладене, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та їх задоволення.

Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 133 та частиною першою статті 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір в розмірі 840,80 грн підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Керуючись статтями 11, 15, 16, 22, 23, 319, 322, 1166, 1167, 1192 Цивільного кодексу України, статті 151 Житлового кодексу УРСР, статтями 12, 13, 76-81, 137, 141, 209, 258, 259, 263-268, 273, 280-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 384,77 грн (п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят чотири гривні 77 коп.) майнової шкоди та 840,80 грн судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення подається учасниками справи безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Суддя Л. М. Ішуніна