Справа № 372/301/22
Провадження № 2-710/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Редька Н.Н.

за участю представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути із ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 451255,87 грн. З яких 122022,00 грн. сума боргу, 19908,10 інфляційні збільшення та 309325,77 штрафні санкції на користь позивача. Вимоги мотивує тим, що між сторонами 01.07.2019 року укладено договір підряду на будівництво №01/04/19, відповідно до вказаного договору замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов Договору виконання комплексу будівельно-монтажних з будівництва дерев`яної конструкції, як окремої будівлі, на земельній ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Підрядником було виконано роботи, але оплата за надані послуги замовником в повному обсязі здійснена не була, а також відповідачем здійснювалися перешкоди у виконанні договору. Не погоджуючись з позицією позивача та не бажанням оплачувати поставлений товар і виконані роботи відповідачем було подано позов до суду про стягнення на його користь грошових коштів. Рішення у зазначеній справі набрало законної сили. За весь час виконання позивачем договору підряду замовником не виставлялися жодні претензії щодо якості матеріалу, а також щодо якості монтажних робіт. Не було вказано жодних недоліків, а тому замовник в порушення вимог законодавства безпідставно відмовився від прийняття робіт, що є підставою для покладення на нього обов`язку оплатити роботи, виконані виконавцем за договором.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22 лютого 2022 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження.

Ухвалою суду від 01 серпня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, відтак позивачем було виконано роботи, але оплата за надані послуги відповідачем в повному обсязі здійснена не була.

Відповідач в судове засідання не з`явився на адресу суду надав відзив в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, в зв`язку з їх безпідставністю, та необгрунтованістю. Також він зазначив що позивач не надано жодних доказів виконання ним робіт та придбання матеріалів і передачу їх відповідачу на суму коштів які позивач вимагає стягнути.

Суд, вислухавши представника позивача дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Перевіривши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 129 Конституції України, закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що між сторонами 01.07.2019 року укладено договір підряду на будівництво №01/04/19.

Відповідно до п. 1.1. договору, замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання комплексу будівельно-монтажних робіт з будівництва дерев`яної конструкції, як окремої будівлі, на земельній ділянці, що належить ОСОБА_3 та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 2.1. договору, загальний термін виконання робіт підрядником за цим договором передбачено за таким графіком. Дата початку виконання робіт (за умови, виконання замовником вимог п. 2.2. договору) - не пізніше 01.08.2019 р. дата закінчення робіт по будівництву об`єкта - не пізніше 25.08.2019 р. (за умов, виконання замовником вимог п. 2.2. договору).

Пунктом 2.4. договору, передбачено, що строки виконання робіт (будівництва об`єкта) пропорційно збільшуються на час, який пов`язаний з часом існування нижченаведених обставин:

2.4.1. виникнення обставин непереборної сили.

2.4.2. виникнення критичної кількості днів з погодними умовами які унеможливлюють заплановані роботи по причині неможливості дотримання технології та умов безпечного ведення робіт.

2.4.3. невиконання або неналежне виконання замовником своїх зобов`язань, а саме: порушення умов фінансування; несвоєчасне надання будівельного майданчика (згідно п. 2.2. договору); несвоєчасне надання проектної та дозвільної документації, ресурсів (п. 2.2. договору).

2.4.4. дії третіх осіб, що унеможливлюють належне виконання робіт.

Загальна сума цього договору складається з витрат підрядника та вартості робіт, що виконується підрядником за цим договором, та складає 462 830 грн (п. 4.1. договору).

Відповідно до п. 4.4. договору, оплата за цим договором здійснюється замовником у такому порядку:

1) 48 168 грн (скидка за дом);

2) 134 750 грн сплачується одразу після укладення цього договору;

3) 23 140 грн (скидка за баню);

4) 187 346 грн (сплачується по приїзду спеціалістів і першої частини конструкцій на ділянку забудови);

5) 69 426 грн сплачується по закінченню робіт (прийняття робіт).

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що будинок не побудований, відповідач до будівництва не приступив, на земельній ділянці взагалі нічого немає.

Заперечуючи проти позовних вимог, ФОП ОСОБА_2 зазначив, що комплекс робіт з будівництва виконаний на 80 %. Підставою для зупинення виконання робіт стала несплата позивачем, передбаченої п. 4.4. договору суми коштів у розмірі 187 346 грн. У зв`язку із зазначеним, замовнику було направлено претензію щодо неналежного виконання зобов`язання.

Встановлено, що ОСОБА_3 на виконання умов договору підряду було сплачено: 134 750 грн, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 20 від 14 березня 2019 року (підстава договір підряду на будівництво № 01/07/19); 182 918 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 21 від 13 травня 2019 року (підстава договір підряду на будівництво № 01/07/19); 23 140 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 22 від 04 липня 2019 року (підстава договір підряду на будівництво № 01/07/19).

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

Згідно ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 сплачено ФОП ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі: 134 750 грн, 182 918 грн, 23 140 грн.

01.09.2019 року ФОП ОСОБА_2 було направлено вимогу ОСОБА_3 щодо сплати заборгованості за договором підряду та поставлені матеріали на суму 121772 грн.00 коп..

Однак ОСОБА_3 зазначив у відзиві що будівництво було завершено іншим підрядником, що підтверджується договором від 25 вересня 2019 року та актом виконаних робіт від 24 жовтня 2019 року.

Відповідно до наданого відповідачем акту приймання виконаних робіт від 24 жовтня 2019 року, новий підрядник приватний підприємець ОСОБА_4 виконав:

- демонтаж стовпів несучої стіни;

- укріплення конструкцій несучих стін балками перекриття;

- монтаж стін перекриття;

- антисептування матеріалу;

- монтаж горищного перекриття;

- монтаж паробар`єра;

- монтаж обрешітки покрівельного покриття;

- вогнезахист дерев`яної конструкції;

- монтаж утеплення даху;

- монтаж пароізоляції;

- монтаж черепиці.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання робіт, та придбання будівельних матеріалів, також жодна з сторін не заявила клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, яка б дала відповіді на питання: який стан готовності будинку на відповідну дату ( час, коли між сторонами виник спір, та припинились будівельні роботи, скільки будівельних матеріалів та на яку суму було використано на відповідну дату).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивачем у справі належних доказів на підтвердження вимог не наведено, а його доводи ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються матеріалами справи, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.

Повний текст рішення виготовлено 09.12.2022 року.

Суддя: Л.В.Потабенко