головуючий у суді І інстанції Пономаренко Н.В.
провадження № 22-ц/824/8780/2022
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, стягувач Акціонерне товариство «Універсал Банк», -

в с т а н о в и в :

18 жовтня 2021 року поштовим зв`язком (вх. № 96958 від 19 жовтня 2021 року) ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із скаргою, у якій просив суд: поновити строк для подання даної скарги до суду; визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. про відкриття виконавчого провадження №59607858 від 23 липня 2019 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 пропущено без поважних причин процесуальний строк, передбачений статтею 449 ЦПК України, на оскарження рішення приватного виконавця.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що про оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59607858 від 23 липня 2019 року, скаржник дізнався лише 07 жовтня 2021 року після ознайомлення з матеріалами ВП №59607858, що підтверджується заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження вх. № 11240 від 07 жовтня 2021 року (а.с. 9), а саму скаргу було подано до суду 18 жовтня 2021 року, тобто в межах десятиденного строку.

У матеріалах виконавчого провадження №59607858 відсутні належні докази направлення приватним виконавцем Лановенко Л.Ю. постанови про відкриття виконавчого провадження №59607858 на адресу реєстрації місця проживання ОСОБА_1 або адресу, яка зазначена у виконавчому листі: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 подано скаргу в межах десятиденного строку з моменту, коли він дізнався про порушення його права, а саме: про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 59607858 від 23 липня 2019 року.

В оскаржуваній ухвалі суду зазначено, що ОСОБА_1 нібито був обізнаний про наявність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 59607858 від 23 липня 2019 року зважаючи, що в матеріалах справи є його заява від 06 березня 2020 року з відміткою про ознайомлення ним з матеріалами зведеного виконавчого провадження № 61073106, однак факт його ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 61073106 не спростовує доводи скаржника про те, що про оскаржувану постанову він дізнався лише 07 жовтня 2021 року. На момент ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами ЗВП № 61073106 оскаржувана постанова була відсутня, а матеріали самого ЗВП були не підшитими та не пронумерованими.

У поданій скарзі ОСОБА_1 просив суд поновити строк, однак це питання судом навіть не розглядалось.

Від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому вона просить суд залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що згідно з журналом реєстрації вихідної кореспонденції за 23 липня 2019 року, що формується Автоматизованою системою виконавчого провадження, цього дня у виконавчому провадженні № 59607858 приватним виконавцем винесені наступні процесуальні документи: постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних; постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; постанова про стягнення з боржника основної винагороди; постанова про арешт майна боржника; постанова про арешт коштів боржника; виклик фізичної особи.

Указані документи направлялися одним рекомендованим поштовим відправленням за номером 918 на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі, що підтверджується копією списку згрупованих поштових відправлень від 24 липня 2019 року, копією фіскального чека від 24 липня 2019 року та витягом з журналу реєстрації вихідної кореспонденції з системи Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Доводи боржника про відсутність доказів направлення постанови про відкриття виконавчого провадження є безпідставним.

Під час ознайомлення боржника з матеріалами виконавчого провадження усі процесуальні документи знаходились в матеріалах зведеного виконавчого провадження, вилучення жодних документів не відбувалося, ознайомлення проходило у присутності приватного виконавця, боржник мав право робити копії (фотокопії) з документів виконавчого провадження та виписки.

У заяві про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження відсутні відмітки про відсутність певного процесуального документу чи ознайомлення з частиною матеріалів справи.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

Відповідно до частин 1, 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19 (провадження № 61-16974св19) зроблено висновок, що «з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року у справі № 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19) зроблено висновок по застосуванню статті 449 ЦПК України та вказано, що «такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи».

У справі, що переглядається:

постановою від 23 липня 2019 року приватним виконавцем Лановенко Л.О. відкрито виконавче провадження № 59607858 з примусового виконання виконавчого листа № 2610/6066/12;

23 липня 2019 року указана постанова про відкриття виконавчого провадження направлялася рекомендованим поштовим відправленням за номером 918 на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі, що підтверджується копією списку згрупованих поштових відправлень від 24 липня 2019 року, копією фіскального чека від 24 липня 2019 року та витягом з журналу реєстрації вихідної кореспонденції з системи Автоматизованої системи виконавчого провадження;

постановою від 24 січня 2020 року приватним виконавцем Лановенко Л.О. відкрито виконавче провадження № 61073076 з примусового виконання виконавчого листа № 761/16371/15-ц;

постановою від 24 січня 2020 року приватним виконавцем Лановенко Л.О. об`єднано в одне провадження виконавчі провадження № № 61073076 та 59607858 у зведене виконавче провадження № 61073106;

06 березня 2020 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами зведеного виконавчого провадження № 61073106, що підтверджується його розпискою на заяві про ознайомлення;

18 жовтня 2021 року, тобто більше ніж через рік після ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження, ОСОБА_1 направив поштовим зв`язку до суду скаргу на постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 59607858. Одночасно ОСОБА_1 заявлене клопотання про поновлення строку на оскарження рішення приватного виконавця, яке мотивоване тим, що про оскаржувану постанову заявнику стало відомо лише 07 жовтня 2021 року після ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження, а оскаржувана постанова за адресою реєстрації його місця проживання не направлялася.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що на момент ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами ЗВП № 61073106 оскаржувана постанова була відсутня, а матеріали самого ЗВП були непідшитими та не пронумерованими, у зв`язку з таким.

Матеріали справи містять копію ЗВП № 61073106, у яких наявна заява ОСОБА_1 від 06 березня 2020 року про ознайомлення з матеріалами указаного виконавчого провадження.

На цій же заяві нижче наявна розписка ОСОБА_1 про те, що він ознайомився з матеріалами зведеного виконавчого провадження того ж дня - 06 березня 2020 року о 10 год. 40 хв. (а.с. 216 т. 2).

При цьому, ОСОБА_1 не зазначено у цій розписці будь-яких зауважень про те, що матеріали, з якими він ознайомився, були не підшитими та не пронумерованими.

ОСОБА_1 , маючи статус боржника у цьому виконавчому провадженні, та наділений правом на ознайомлення з матеріалами такого та виготовлення фотокопій, однак будь-яких фотографій матеріалів виконавчого провадження на підтвердження того, що воно було не підшитим та у ньому була відсутня оскаржувана постанова приватного виконавця, до скарги не додано, тобто скаржником такі обставини не доведені.

Також ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на те, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні належні докази направлення приватним виконавцем Лановенко Л.Ю. постанови про відкриття виконавчого провадження №59607858 на адресу реєстрації його місця проживання.

Разом з тим, апеляційний суд відхиляє зазначені аргументи скаржника, оскільки згідно з матеріалами справи постанова про відкриття виконавчого провадження №59607858 направлялася рекомендованим поштовим відправленням за номером 918 на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією списку згрупованих поштових відправлень від 24 липня 2019 року, копією фіскального чека від 24 липня 2019 року та витягом з журналу реєстрації вихідної кореспонденції з системи Автоматизованої системи виконавчого провадження (а.с. 52-55 т.2).

Апеляційний суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, приватного виконавця (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження направлення на його адресу постанови про відкриття виконавчого провадження №59607858, спростовуються наведеним вище.

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не розглянуте його клопотання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, оскільки з тексту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції вбачається, що указане клопотання ОСОБА_1 суд першої інстанції розглянув та вмотивовано дійшов правильного висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування або зміни у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року залишити

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська