Справа № 355/1307/21
Провадження № 2/355/374/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Баришівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Червонописького В.С.,
секретаря судового засідання Ющенко Л.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей, -
10.09.2021 ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від участі у вихованні та утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Враховуючи те, що неповнолітні діти вступили до вищих навчальних закладів на навчання на платній основі, що потребує додаткових витрат, позивач просить стягнути з відповідача понесені додаткові витрати у зв`язку з навчанням дітей.
21.02.2022 позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 п. 1 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 01.06.2021 (а.с. 4).
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 01.06.2021 (а.с. 5).
Як зазначає позивач, загалом у шлюбі між позивачем та відповідачем народилось троє дітей: ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Позивач зазначає, що 04.06.2021 ним було подано заяву до суду про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Між позивачем та відповідачем 26.05.2010 було розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 виданого Баришівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.06.2021 (а.с. 6).
Неповнолітні сини були зараховані на навчання до вищих навчальних закладів на платній основі.
Так, ОСОБА_3 навчається в фаховому коледжі ЗВО «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Богуна», за який позивачем було сплачено 14 400,00 грн. за навчання за перший курс. Дана обставина підтверджується оригіналом довідки ЗВО «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Богуна» за вих. № 08/605 від 26.07.2021 (а.с. 9).
Станом на дату звернення до суду неповнолітні сини проживають разом з батьком та перебувають на його утриманні, що підтверджується Актом №223 обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця поживання осіб від 02.06.2021 та довідкою, виданою виконавчим комітетом Баришівської селищної ради Київської області від 02.06.2021 (а.с. 7).
Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).
СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.
Верховний Суд у постанові від 14.01.2019 року винесеній у справі № 751/4312/16-ц зауважив, що до таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Як встановлено матеріалами справи, позов до суду про стягнення аліментів з відповідача подано 04 червня 2021 року. Плату за навчання за ОСОБА_3 позивач здійснював за період з серпня 2020 по червень 2021 року. Одним платежем у розмірі 15 475 грн. 00 коп. було здійснено 27 серпня 2021 року за навчання ОСОБА_4 .
Таким чином, станом на проведення оплати за навчання неповнолітніх дітей, було відсутнє рішення суду щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей.
Станом на дату звернення до суду з даним позовом витрати на навчання дітей позивачем були понесені.
Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача у заявлених ним межах та наявність правових підстав для їх повного задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 11, 19, 76-81, 141, 258-259, 274-279, 280-282, 284, 289 ЦПК України, ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки та мешканки с. Баришівка, Баришівського району, Київської області (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) понесені додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вигляді 50% від сплаченої суми на додаткові витрати пов`язані з навчанням в сумі 14 937 гривень (чотирнадцять тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень) 50 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В. Червонописький