ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7686/22 Справа № 185/6577/18 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк,

на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року за заявою адвоката Пономаренка Андрія Володимировича в інтересах відповідача ОСОБА_1 , позивач Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк, заінтересована особа Павлоградський відділ Державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про поворот виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2022 року адвокат Пономаренко А.В., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 у справі №185/6577/18 за позовом Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про поворот виконання судового заочного рішення від 18 січня 2019 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ Приватбанк грошові кошти в сумі 106 693,51 грн. та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн., обґрунтовуючи це тим, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року скасовано заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2019 року і позовні вимоги АТ КБ Приватбанк задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором від 25 червня 2013 року, що утворилась станом на 31 березня 2018 року у розмірі 9452,91 грн., судовий збір в розмірі 1762 грн., а разом 11214,91 грн., що є значно меншим розміром, ніж стягнення за попереднім рішенням суду від 18 січня 2019 року.

При цьому заявник посилається на те, що Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 28 березня 2019 року у справі №185/6577/18 видано виконавчий лист, де на підставі заочного рішення суду від 18 січня 2019 року з ОСОБА_1 стягується заборгованість на загальну суму 118798,26 грн., а в рамках відкритого 13 травня 2019 року виконавчого провадження №59091369 в розмірі 115272,42 грн. - на погашення заборгованості за кредитним договором, 2636 грн. - як авансовий внесок стягувача на проведення та вчинення виконавчих дій, які виразились в реалізації квартири, належній ОСОБА_1 за 136935 грн., з комісійною винагородою у 6846 грн. Тобто сума, яка стягнута на користь АТ КБ Приватбанк та йому перерахована складає 117908,42 грн., а враховуючи зменшення суми заборгованості до 11214,91 грн. за постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року, яка винесена вже після реалізації квартири ОСОБА_1 та перерахування коштів стягувачу АТ КБ Приватбанк, різниця між сумою стягнення апеляційним судом та сумою, яка фактично стягнута та перерахована державним виконавцем, становить 106 693,51 грн., внаслідок чого заявник просить в порядку ст. 444 ЦПК України в порядку повороту виконання заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2019 року повернути ОСОБА_1 кошти в розмірі 106 693,51 грн. та ирішити питання про судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. (а.с.144-149).

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року вказану заяву задоволено повністю (а.с. 212-214).

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, АТ КБ Приватбанк подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, в обґрунтування якої зазначає, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та без повного, всебічного дослідження обставин справи (а.с. 217-223).

ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву не скористалася.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву про поворот виконання рішення суду суд першої інстанції виходив з того, що заява подана в межах строку, визначеного ст. 444 ЦПК України, та того, що заявник підтвердив суму стягнутих грошових сум на підставі судового рішення, яке скасовано.

Колегія суддів також погоджується з даним висновком суду першої інстанції, однак не погоджується з розміром коштів. Які належить повернути стягувачу на користь ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року було скасовано рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2018 року за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором без номера від 25 червня 2013 року, що утворилася станом на 31 березня 2018 року у розмірі 9452,91 грн. за тілом кредиту та судовий збір в сумі 1762,00 грн., в інший частині позовних вимог - відмовлено.

Згідно ст. 444 ЦПК України, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони; до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем; якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Колегія суддів приймає доводи апелянта в частині зміни розміру суми, яку належить повернути та відзначає, що судом першої інстанції не з`ясовано, з чого складалась сума, що перерахована на користь АТ КБ Приватбанк в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в порядку примусового виконання заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетрвоської області від 18 січня 2018 року, тоді як заявник у своїй заяві зазначає, що борг, стягнутий на виконання судового рішення складав 115 272,42 грн., а 2636,00 грн. - авансовий внесок, що в розумінні ст. 444 ЦПК України, не є коштами, які отримані на виконання цього судового рішення і не можуть повертатись в порядку повороту виконання рішення суду.

Згідно з частинами 4, 10 статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Розмір та види витрат виконавчого провадження визначаються Міністерством юстиції України.

Відповідно до п. 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Наказом Міністерства юстиції України "Про встановлення розміру плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження" від 24.03.2017 №954/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.03.2017 за №406/30274 (з наступними змінами), визначено, що розмір плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями становить 69 грн 00 коп. (з урахуванням ПДВ) за кожне відкрите виконавче провадження.

Наказом Міністерства юстиції України "Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження" від 29.09.2016 № 2830/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1300/29430 (з наступними змінами), передбачено, що до витрат виконавчого провадження відносяться витрати на пересилання документів виконавчого провадження, зокрема, на конверти, знаки поштової оплати (марки).

Згідно з частинами 2, 3 статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

За змістом частини другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03 та 10 квітня 2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18) та у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 березня 2021 року у справі справа № 296/7644/17 провадження № 61-8784св20.

Наведене, у свою чергу, свідчить про те, що питання про повернення боржнику стягнутої суми авансового внеску, яка є частиною винагороди виконавця та витрат виконавчого провадження, у розмірі 2636,00 грн, має вирішуватися не в порядку повороту виконання рішення суду, а сума 115 272,42 грн., яка підтверджена заявником належними і допустимим доказами щодо її перерахування на користь АТ КБ Приватбанк та яку визнає і апелянт, враховуючи, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 11 214,91 грн., належить повернути ОСОБА_1 в порядку повороту виконання заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2018 року різницю в сумі 104 057,51 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо неспівмірності стягнутих судових витрат на надання правової допомоги у розмірі 10 000 грн. колегія суддів до уваги не приймає, оскільки судом першої інстанції вірно з`ясовані та досліджені надані письмові докази укладення договору між ОСОБА_1 та адвокатом Пономаренком А.В., з чітко визначеними послугами, їх вартістю, кількістю та тривалістю, про що зазначено у акті приймання-передачі виконаних робіт від 22 лютого 2022 року до Договору про надання правової допомоги від 25 вересня 2021 року з наданням фактичної сплати цих коштів, що узгоджується з розрахунковою квитанцією від 22 лютого 2022 року (а.с.199,200).

Інші доводи скарги фактично зводяться до незгоди заявника із мотивами ухвали суду, які наведені в її обґрунтування.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду частковому скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви адвоката Пономаренка А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 про повернення коштів в порядку повороту виконання судового рішення, та стягнення з АТ КБ Приватбанк на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 104 057,51 грн. В іншій частині вимог заяви ухвалу суду належить залишити без змін.

керуючись ст.ст.367, 369, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк задовольнити частково.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року скасувати в частині розміру коштів, які належить повернути в порядку повороту виконання заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2018 року.

В порядку повороту виконання заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2019 року у цивільній справі № 185/6577/18, стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», ідентифікаційний код юридичної особи в на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 104 057,51 гривень.

В іншій частині ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров