Справа № 950/1619/22
Номер провадження 2/950/445/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

за участю секретаря судового засідання Сивоконь А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 липня 2010р. на ім`я ОСОБА_3 державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом (зареєстроване в реєстрі за №1631), у відповідності з яким він отримав у власність в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 . Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 було зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 в установленому законодавством порядку, про що КП «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради» було видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26829886 від 27 липня 2010р. 18 жовтня 2010р. на ім`я ОСОБА_3 були видані державні акти на право власності на земельну ділянку:

- серія ЯЛ №934914, у відповідності з яким йому була надана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1000га з кадастровим номером :01:002:0053 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд;

- серія ЯЛ №934915, у відповідності з яким йому була надана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1036га з кадастровим номером :01:002:0296 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

15 травня 2018р. ОСОБА_3 видав на ім`я ОСОБА_2 довіреність, яка була посвідчена приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області та зареєстрована за №1310. Згідно умов даної довіреності ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2 продати належний йому на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельними ділянками під ними, що розташовані по АДРЕСА_1 .

У відповідності з наданою довіреністю ОСОБА_2 , запропонував придбати у нього житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельними ділянками під ними, що розташовані по АДРЕСА_1 .

18 липня 2021р. ОСОБА_2 , прибув до позивача та повідомив, що йому терміново потрібні грошові кошти і попросив передати йому такі грошові кошти (45 000,00грн.), як попередню та повну оплату за домогосподарство (житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами), що розташовані по АДРЕСА_1 , які позивач мав мав намір купити. Враховуючи, що в цей день нотаріальна контора не працювала між ними такий договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами та земельними ділянками під ними було складено у простій письмовій формі.

Станом на теперішній час у позивачки виникла необхідність розпорядитися належним їй майном, проте вона не може цього зробити, оскільки договір купівлі продажу не посвідчений нотаріально, та не відповідає вимогам закону. Відповідач свого обов`язку, щодо оформлення документів в нотаріальній конторі не виконав. Тому вона просила визнати за нею право власності на вище зазначене нерухоме майно, так як порушується її право власності.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому позивач вказав, що свої вимоги підтримує в повному обсязі, відповідачка проти задоволення позову не заперечила.

Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне.

Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 18 липня 2021р. позивачкою були передані відповідачеві грошові кошти в сумі 45000,00грн. за продаж вищевказаного домогосподарства (житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами та земельними ділянками під ними, що розташовані по АДРЕСА_1 , як повну оплата його вартості, про що зазначено і в п.4.1. Договору. Згідно п.4.2. Договору право власності на придбане Майно переходить від Продавця до Покупця з моменту передачі майна за Актом приймання-передачі. 18 липня 2021р. згідно Акту приймання-передачі відповідач передала позивачці таке домогосподарство (житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами та земельними ділянками під ними), що розташовані по АДРЕСА_1 .

Позивачка посилається на те, що станом на теперішній час у неї виникла необхідність розпорядитися належним їй майном, проте вона не може цього зробити, оскільки договір купівлі продажу не посвідчений нотаріально, та не відповідає вимогам закону.

У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Частною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобов`язання, сплативши вартість придбаного майна та прийняв його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі передумови для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання за ОСОБА_1 ,права власності на спірне майно.

Керуючись ст.ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 182, 220, 317, 328, 334, 392 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на придбані у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який діє від імені ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами та земельними ділянками під ними від 18 липня 2021р., розташованими по АДРЕСА_1 :

¦житловий будинок садибного типу дерев`яний під літ.«А» 1946р. побудови загальною площею 52,9м2, житловою площею 31,2м2;

¦веранду дощату під літ.«а»;

¦веранду цегляну під літ.«в»;

¦погріб цегляний під літ.«п/г»;

¦сарай цегляний під літ.«В»;

¦літню кухню цегляну під літ.«В1»;

¦убиральню дощату під літ.«Г»;

¦сарай шлакоблочний під літ.«Д»;

¦огорожу дошки №1-2;

¦земельну ділянку площею 0,1000га з кадастровим номером :01:002:0053 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд;

¦земельну ділянку площею 0,1036га з кадастровим номером :01:002:0296 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Олександр ЧХАЙЛО