РІШЕННЯ

іменем України

08 грудня 2022 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

судді Бібіка О.В.,

з участю секретаря Сосницької К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ізюмський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт смерті (загибелі) його дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізюм Харківської області, яка загинула ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Морозівка Ізюмського району Харківської області внаслідок поранення під час військових дій.

В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 загинула його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час обстрілу с. Морозівка Ізюмського району Харківської області в результаті вибухової травми. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан».

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08.12.2022 провадження у справі відкрито.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заявник ОСОБА_1 просив розгляд справи проводити за його відсутністю.

Представник заінтересованої особи про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 7 статті 1-1 ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації".

Відповідно до ст. 1, ч. ч. 2-4 ст. 9, ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ст. 4 цього ж Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим … реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в`їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї.

У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Частинами 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті …. проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані "намібійські винятки": документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, у справах "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що "Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" наголосив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Отже, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Згідно приписів ч. 4 ст. 49 ЦК України реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

До заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 заявник ОСОБА_1 надав копії наступних документів: паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 ; свідоцтва про одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 ; посвідчення серії НОМЕР_4 кадрового центру Збройних Сил України на ім`я ОСОБА_1 ; довідки медичного закладу про те, що ОСОБА_2 16.06.2022 знаходилася за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок обстрілу отримала травму, несумісну з життям; підтвердження Савинського селищного голови Ізюмського району Харківської області від 09.11.2022 за вих. № 491/02.01-10 про те, що ОСОБА_2 дійсно загинула ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Морозівка Ізюмського району Харківської області внаслідок отриманої травми під час обстрілу (а. с. 2-8)

Відповідно до наказу №75 від 25.04.2022 року Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 17.10.2022 № 233) с. Морозівка Ізюмського Харківської області (Савинська селищна територіальна громада) віднесено до тимчасово окупованих територій України (розділ VII, п.2 Додатку)

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що довідка про смерть видана на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З метою захисту законних прав та інтересів громадянина України ОСОБА_1 належить встановити факт смерті його дружини ОСОБА_2 , що необхідно для реєстрації факту її смерті в органах реєстрації актів цивільного стану.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 13, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 272, 273, п. 8 ч. 1 ст. 315, ст. 317 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Ізюмський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: м. Ізюм Харківської області, пр-т Незалежності, буд. 64-В) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка загинула ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Морозівка Ізюмського району Харківської області, в результаті отримання травми під час військових дій.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повне судове рішення складено 08.12.2022.

Суддя: