ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 630/1010/21 Номер провадження 22-ц/814/1227/22Головуючий у 1-й інстанції Малихін О.О. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.В.,

розглянувши в м. Полтаві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 01 березня 2022 року, прийнятого під головуванням судді Малихіна О.О., в м.Люботині, зі складанням повного тексту 09.03.2022 року,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом. Зазначало, що між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н від 03 лютого 2011 року, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з невиконанням умов договору утворилась заборгованість у розмірі 26998,33 грн., що складається з наступного: 25106,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту, в тому числі 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 25106,00 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 1892,33 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» вказану заборгованість та судові витрати у розмірі 2270 грн.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 01 березня 2022 року у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Рішення оскаржило АТ КБ «ПриватБанк», в апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача судові витрати.

Розпорядженням Верховного суду України від 25.03.2022 року №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Харківського апеляційного суду. Справу передано на розгляд до Полтавського апеляційного суду.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 03.02.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідачем була заповнена Анкета - заява позичальника, у якій указано, що вона разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

В свою чергу позичальник зобов`язався забезпечити повернення кредиту.

За розрахунками банку станом на 18.10.2021 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість яка становить 25106,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту, в тому числі 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 25106,00 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 1892,33 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що за час існування кредитних правовідносин між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 останній в повній мірі повернув на користь позивача отримані кредитні кошти та сплатив проценти за користування ними, а досліджені докази в справі свідчать про відсутність боргових зобов`язань з боку відповідача перед позивачем.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частинами першою-другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості, починаючи з серпня 2015 року по жовтень 2021 року заборгованість ОСОБА_1 перед Банком за простроченим тілом кредиту становила - 25106,00 грн., за нарахованими відсотками - 1892,33 грн.

Кредитний ліміт, встановлений по кредитній карті ОСОБА_1 був наданий у вигляді поновлювальної кредитної лінії, тобто після сплати кредитних коштів позичальник може знову ними користуватись. Відтак, висновок районного суду щодо погашення відповідачем заборгованості та сплати процентів не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження повної сплати заборгованості , не скористався своїм правом на спростування розрахунків банку.

ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов та не надав суду жодного доказу на підтвердження сплати заборгованості, не спростувавши факт підписання анкети-заяви та розрахунків банку, а також не подавав заперечень щодо нарахованих позивачем процентів на прострочений кредит.

Однак, суд першої інстанції вийшов за межі вимог частин першої, другої, п`ятої ст.12 ЦПК України, оскільки спростував доводи позивача щодо наявності заборгованості, при тому, що відповідач участі у справі не брав і будь-яких заперечень не подавав.

Натомість, районний суд, не маючи повноважень представляти інтереси відповідача та ігноруючи приписи ст.ст. 12,81 ЦПК України, вдався до власних розрахунків та без врахування положень ст.534 ЦК України щодо черговості зарахування коштів, прийшов до помилкового висновку про відсутність боргових зобов`язань відповідача перед банком.

За таких обставин районний суд безпідставно не взяв до уваги відповідні розрахунки позивача щодо наявності заборгованості за кредитом та не врахував, що зазначені докази відповідачем не спростовано, що є його, а не суду, процесуальним обов`язком.

Таким чином, на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню з відповідача заборгованість станом на 18 жовтня 2021 року в розмірі 25106,00 грн. за простроченим тілом кредиту.

Крім того, у довідці про умови кредитування від 23 лютого 2011 року зазначено базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5%), розмір щомісячних платежів (7%) від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи та комісійні (а. с. 30).

Зазначена довідка підписана ОСОБА_1 .

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі 1892,33 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, що також не спростовано відповідачем.

Враховуючи наведене, підлягають задоволенню заявлені вимоги щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками, що узгоджується з висновками, наведеними у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року справа № 382/327/18-ц, провадження № 61-21994 св 19.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення Люботинського міського суду Харківської області від 01 березня 2022 рокута ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову та задоволення апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк», з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5 675 грн. (2270 грн.+3 405 грн.).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 01 березня 2022 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 26998,33 грн., що складається з 25106,00 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту та 1892,33 грн. заборгованості за простроченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 5 675 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.06.2022 р.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна