Дата документу 07.12.2022 Справа № 333/5322/15-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/5322/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Фунжий О.А.
Пр. № 22-ц/807/323/22Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кримської О.М., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2016 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (надалі ТОВ «Кредитні ініціативи») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит

та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (надалі Банк, ПАТ «АКПІБ»), ТОВ «Кредитні ініціативи», треті особи приватні нотаріуси Біла Тетяна Сергіївна, ОСОБА_3 про визнання недійсними договору про іпотечний кредит, іпотечного договору, частково недійсним договору про відступлення права вимоги

в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 1-5), в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість у розмірі 1026971,19 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 970794,29 грн., заборгованості по відсотках у розмірі 48279,44 грн., заборгованості по пені за рік у розмірі 7897,46 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3654,00 грн.

В обґрунтування позову зазначало, що 23 травня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційний банком (АКПІБ) (закрите акціонерне товариство), правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит № 94-07 квф, за яким Банк надав позичальнику кредит в сумі 59000 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту 21 травня 2027 р., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 11% річних.

На забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору 23 травня 2007 р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційний банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за яким поручитель зобов`язалась перед кредитом відповідати за погашення боргу за кредитним договором на засадах солідарного боржника.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено договір відступлення прав вимоги, за яким банк відступив товариству права вимоги за договором про іпотечний кредит № 94-07 квф від 23 травня 2007 р.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором і договором поруки належним чином не виконують, в зв`язку з чим станом на 10 липня 2015 року виникла прострочена заборгованість: за кредитом в сумі 44433,66 доларів США, що за курсом Національного банку України на вказану дату становить 970794,29 грн.; по відсотках на суму 2909,77 доларів США, що становить 48279,44 грн., а також пеня на суму 7897,46 грн., а всього 1026971,19 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Фунжий О.А. (т.с. 1 а.с. 54). Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 63) відкрито провадження у цій справі.

У листопаді 2015 року від ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява (т.с. 1 а.с. 75-81), яка в подальшому неодноразово доповнювалась та уточнювалась (т.с. 1 а.с. 157-164, 230-232, т.с. 3 а.с. 90-97), в якій остання просила: - визнати договір про іпотечний кредит від 23 травня 2007 року недійсним; - визнати недійсними іпотечний договір, укладений 23 травня 2007 року між АКПІБ та ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 548 ч. 2 ЦК України, договір про відступлення права вимоги, укладений 17 грудня 2012 року між Банком та ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині відступлення права вимоги за договором про іпотечний кредит від 23 травня 2007 року.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначала, що договір про іпотечний кредит № 94-07 квф, укладений 23 травня 2007 року між нею та Банком, суперечив діючому на той час законодавству. Згідно ст. 634 ч.1 ЦК України вказаний договір є договором приєднання, що порушили права позичальника на свободу договору, передбачені ст. 627 ЦК України. Всупереч вимогам ст. 524, 533 ЦК України валютою зобов`язання в договорі зазначено долари США. В порушення вимог ст. 11 ч. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» Банк не повідомив споживачеві визначену цією нормою закону інформацію, зокрема детальний розпис вартості кредиту позичальнику не надавався. Також банком порушені вимоги ст. 11 ч.5 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо справедливих умов кредитування, зокрема, Банком встановлено дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки. Договором про внесення змін до договору про іпотечний кредит від 2 липня 2008 року Банк в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку до 12%. Договір щодо збільшення відсоткової ставки та таблицю визначення сукупної вартості кредиту позичальник не підписувала, в цих документах її підпис підроблено.

Ухвалою суду першої інстанції від 19 листопада 2015 року вищезазначену зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» у цій справі (т.с. 1 а.с. 132).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2016 року (т.с. 3 а.с. 132-141) у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» у цій справі відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір про іпотечний кредит № 94-07 квф, укладений 23 травня 2007 року між АКПІБ (закрите акціонерне товариство), правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та ОСОБА_1 .

Визнано недійсним іпотечний договір № 582-07 іпф з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений 23 травня 2007 року між АКПІБ (закрите акціонерне товариство), правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та ОСОБА_1 .

Визнано недійсним договір відступлення прав вимоги, укладений 17 грудня 2012 року між ПАТ «АКПІБ» та ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині відступлення права вимоги за договором про іпотечний кредит № 94-07 квф, укладений 23 травня 2007 року між АКПІБ (закрите акціонерне товариство), правонаступником якого є ПАТ «АКПІБ», та ОСОБА_1 .

Скасовано заборону відчуження нерухомого майна: трьохкімнатної квартири загальною площею 68,44 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5003742 від 23 травня 2007 р., підстава обтяження: іпотечний договір № 582-07 іпф з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 23 травня 2007 року.

Скасовано обтяження за типом іпотека, об`єкт обтяження: трьохкімнатна квартира загальною площею 68,44 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер обтяження 5003839 від 21 грудня 2012 р., підстава обтяження: договір про передачу прав за договором забезпечення від 17 грудня 2012 року.

Стягнуто з ПАТ «АКПІБ», ; ТОВ «Кредитні ініціативи», , на користь ОСОБА_1 витрати на сплату вартості судово-почеркознавчої експертизи в сумі по 1761,60 грн. з кожного.

Стягнуто з ПАТ «АКПІБ», ; ТОВ «Кредитні ініціативи», , в дохід держави судовий збір в сумі по 551,20 грн. з кожного.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, ТОВ «Кредитні ініціативи» (т.с. 3 а.с. 155-170) та ПАТ «АКПІБ» (т.с. 3 а.с. 183-190) подали апеляційні скарги.

ТОВ «Кредитні ініціативи» у своїй апеляційній скарзі (т.с. 3 а.с. 155-170) просило рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задовольнити у повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі.

ПАТ «АКПІБ» у своїй апеляційній скарзі (т.с. 3 а.с. 183-190) просило рішення суду першої інстанції в частині зустрічного позову ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині, яким в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2017 року (головуючий суддя (суддя-доповідач) Крилова О.В., судді-члени колегії Дзярук М.П., Трофимова Д.А.; т.с. 4 а.с. 29-36) апеляційні скарги ПАТ «АКПІБ» та ТОВ «Кредитні ініціативи» у цій справі задоволено, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2016 року у цій справі скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за договором про іпотечній кредит від 23.5.2007 року у розмірі 1026971,19 грн. яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 970794,29 грн., відсотків за користування кредитом 48279,44 грн. та пені у розмірі 7897,46 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «АКПІБ» судовий збір у розмірі по 606,32 грн. з кожного. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» судовий збір у розмірі по 1433,32 грн. з кожного. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «АКПІБ», ТОВ «Кредитні ініціативи», про визнання недійсним договору про іпотечний кредит, іпотечного договору, частково недійсним договору про відступлення права вимоги, відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року (т.с. 4 а.с. 103-110) в порядку часткового задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 у цій справі (т.с. 4 а.с. 56-61) вищезазначене рішення Апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2017 року у цій справі в частині вирішення первинного позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит скасовано та направлено справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2017 року у цій справі в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «АКПІБ», ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання недійсними договору про іпотечний кредит, іпотечного договору, частково недійсним договору про відступлення права вимоги залишено без змін.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 січня 2020 року (головуючий суддя (суддя-доповідач) Кухар С.В., судді-члени колегії Поляков О.З., Бєлка В.Ю.; т.с. 4 а.с. 216-220) апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» (т.с. 4 а.с. 116) у цій справі задоволено частково, рішення Комунарського районного суду у цій справі скасовано в частині відмови у задоволенні первісного позову та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за договором про іпотечний кредит від 23 травня 2007 року станом на 10 липня 2015 року, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у сумі 44433,66 дол. США, відсотків за користування кредитом у сумі 2667,28 дол. США та пені у сумі 7897,46 грн. В задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено. В іншій частині рішення суду в цій справі щодо вирішення первісного позову залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 15 вересня 2021 року (т.с. 5 а.с. 162-169) в порядку часткового задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 у цій справі (т.с. 5 а.с. 27-33), яка в подальшому була уточнена (т.с. 5 а.с. 65-71) вищезазначену постанову Запорізького апеляційного суду від 21 січня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду (т.с. 5 а.с. 171).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року (головуючий суддя (суддя - доповідач) Крилова О.В., судді Маловічко С.В. та Онищенко Е.А. т.с. 5 а.с. 208-210) заяву головуючого судді (судді-доповідача) Крилової О.В. про самовідвід у цій справі задоволено, справу передано у відділ забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справ Запорізького апеляційного суду для нового авторозподілу відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею (суддею - доповідачем) Гончар М.С. замінено головуючого суддю (суддю-доповідача) Крилову О.В. у зв`язку із задоволенням самовідводу останньої (т.с. 5 а.с. 211-212).

Ухвалою апеляційного суду від 20 грудня 2021 року дану справу прийнято до провадження та призначено до нового апеляційного розгляду (т.с. 5 а.с. 213), з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів Запорізького апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів, з яких 11 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень).

ТОВ «Кредитні ініціативи» подали апеляційному додаткові пояснення у цій справі при новому розгляд апеляційним судом цієї справи в скасованій частині (т.с. 5 а.с. 232-238).

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 27 квітня 2022 року, не відбувся та був відкладений через відпустку судді-доповідача (т.с. 5 а.с. 239, т.с. 6 а.с. 11).

В автоматизованому порядку суддею Кримською О.М. у цій справі замінено суддю Онищенко Е.А. у зв`язку із тривалою відпусткою останнього (т.с. 6 а.с. 15-16).

У судовому засіданні 31 серпня 2022 року апеляційним судом розгляд цієї справи розпочато по суті: заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення учасників цієї справи, що з`явились, (т.с. 6 а.с. 21-23), у розгляді цієї справи оголошено перерву у зв`язку із витребуванням у ТОВ «Кредитні ініціативи» (т.с. 6 а.с. 26-28) для долучення до матеріалів цієї справи розрахунку: 1. заборгованості станом на 09 липня 2015 року на загальну суму 46498,00 доларів США (досудова вимога т.с 1 а.с. 49) із зазначенням конкретних складових (тіло кредиту, відсотки, пеня тощо) та конкретні суми останніх у доларах США та у гривневому еквіваленті? 2. заборгованості ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за договором про іпотечний кредити № 94-07 квф від 23.05.2007 року станом на 09 липня 2015 року (в межах позовних вимог, з урахуванням складових: заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками, пеня в доларах США та в гривневому еквіваленті, але з урахуванням вказівки касаційного суду у вищезазначеній постанові у цій справі, виходячи з відсоткової ставки відсотків 11%.

На виконання вищезазначеної ухвали ТОВ «Кредитні ініціативи» надало апеляційному суду письмові пояснення (т.с. 6 а.с. 48-50), за змістом яких ТОВ «Кредитні ініціативи» позбавлено можливості надати розрахунок відсотків, виходячи з процентної ставки 11%, оскільки програмними комплексами зробити відповідний розрахунок технічно неможливо. На підтвердження здійснення платежів відповідачем на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» до матеріалів справи було долучено розрахунок заборгованості з відображенням платежів на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» до часу розгляду справи, а також платіжні доручення про сплату заборгованості, дані обставин не спростовані стороною відповідача. Таким чином, загальна заборгованість за період з 23.05.2007 року по 09.07.2015 року складає 46986,82 долари США, що в еквіваленті на гривні складає 1032385,38 грн., з яких за тілом кредиту 44433,66 доларів США, що в еквіваленті на гривні складає 976285,76 грн., за відсотками 2195,16 доларів США,що в еквіваленті на гривні складає 48231,53 грн., пеня 358,10 доларів США, що в еквіваленті на гривні складає 7868,09 грн. (т.с. 6 а.с.50).

В автоматизованому порядку суддею Подліяновою Г.С. у цій справі замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (т.с. 6 а.с. 64-65). суду

Ухвалою апеляційного суду (т.с. 6 а.с. 66) розгляд цієї справи призначено в режимі відеоконференції у всіх судових засіданнях у цій справі в порядку задоволення клопотання представника ТОВ «Кредитні ініціативи» (т.с. 6 а.с. 52-63).

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 19 жовтня 2022 року, не відбувся та був відкладений у зв`язку із пошкодженням будівлі апеляційного суду внаслідок ворожої атаки, яка відбувалася з 09.10.2022 року по 10.10.2022 року, та ліквідацією наслідків тощо (довідка т.с. 6 а.с. 75).

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (т.с. 6 а.с. 83-84, 86 б, 89,92) всі учасники цієї справи не з`явились, у тому числі представник ТОВ «Кредитні ініціативи» в режимі відеоконференції (зв`язок з останнім відсутній з незалежних від апеляційного суду причин).

В силу вимог ст. 212 ч. 5 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Відповідач ОСОБА_1 у своїй заяві (т.с. 6 а.с. 96-99) просила розгляд цієї справи відкласти, оскільки вона не може з`явитись до суду, знаходиться за межами України з дитиною через війну.

Інші учасники цієї справи, що не з`явились, у тому числі представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 , яка мешкає та зареєстрована у АДРЕСА_2 , за довіреністю (т.с. 6 а.с. 86), про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Проте, в силу вимог ст. 44 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Встановлено, що апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою ТОВ «Кредитні ініціативи» було відкрито ще 27 січня 2017 року (суддя Крилова О.В. т.с. 3 а.с. 211).

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційний суд ухвалив: у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відкладення розгляду цієї справи відмовити, розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в скасованій касаційним судом частині, доводи апеляційної скарги ТОВ «Кредитні ініціативи», дослідивши матеріали справи та надані апелянтом на виконання вищезазначеної ухвали апеляційного суду письмові пояснення та відповідний розрахунок (т.с. 6 а.с. 48-51), апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ТОВ «Кредитні ініціативи» у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити …нове рішення.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні первісного позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, керувався ст. ст. 213 - 215 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, та виходив із того, що при укладенні кредитного договору були порушені умови Закону України «Про захист прав споживачів»; оскільки договір про іпотечний кредит від 23 травня 2007 року є недійсним, то в силу вимог ч, 2 ст. 548 ЦК України є недійсним також іпотечний договір від 23 травня 2007 року № 582-07 іпф із застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя. Крім того, в силу вимог ст. 217 ЦК України є недійсним і договір відступлення прав вимоги від 17 грудня 2017 року в частині відступлення права вимоги за договором про іпотечний кредит від 23 травня 2007 року № 94-07 квф.

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.

За змістом п. 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Проте, в силу вимог п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, справи у судах…апеляційної інстанцій, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцію Кодексу.

Таким чином, апеляційний суд при новому розгляді цієї справи в скасованій частині має керуватись нормами ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду цієї справи з 15.12.2017 року, проте, при цьому, враховувати норми ЦПК України, в редакції, чинній до 14.12.2017 року, якими керувався суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення (07 грудня 2016 року) в скасованій частині.

Ст. 213 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно (аналог ст. 263 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року) містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 214 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно (аналог ст. 264 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року) питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам ЦПК України у цій справі в скасованій частині (в частині вирішення первісного позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит) не відповідає.

У порушення вимог ст. 10 ч. 4 в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно (аналог ст. 12 ч. 5 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року) суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи.

Має місце неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для цієї справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам цієї справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 60 ч. 4 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно (аналог ст. 81 ч. 6 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року).

Також, в силу вимог ст. 417 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, вказівки Верховного Суду, що містяться в постанові у цій справі (т.с. 5 а.с. 162-169), є обов`язковими для врахування апеляційним судом при новому апеляційному перегляді цієї справи в частині вирішення позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, а саме:

«… Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати обставини зміни строку основного кредитування шляхом направлення досудової вимоги, межі заявлених позовних вимог, і з урахуванням цих обставин, визначити розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 , виходячи з відсоткової ставки 11 %...».

Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2017 року у цій справі в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «АКПІБ», ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання недійсними договору про іпотечний кредит, іпотечного договору, частково недійсним договору про відступлення права вимоги та постанова Запорізького апеляційного суду від 21 січня 2020 року в частині відмови у задоволенні первісного позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит у цій справінабрали законної сили.

В силу вимог ст. 82 ч. 4 ЦПК України обставини, встановлені цим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді цієї справи в скасованій частині.

Апеляційним судом при новому апеляційному розгляді цієї справи у вищезазначеній частині (в частині вирішення первісного позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит) встановлено таке.

23 травня 2007 року між ЗАТ «АКПІБ», правонаступником якого є ПАТ «АКПІБ», та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит № 94-07 квф, за яким банк надав позичальнику на придбання нерухомості кредит у сумі 59000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 21 травня 2027 року, зі сплатою 11 % річних за користування кредитом (т.с. 1 а. с. 7-10).

Цього ж дня, у забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору між ЗАТ «АКПІБ», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 584-07 пф, за умовами якого остання зобов`язалася солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання зобов`язання за кредитним договором (т.с. 1 а.с. 20).

Згідно з договором про внесення змін від 02 липня 2008 року № 1 до договору про іпотечний кредит від 23 травня 2007 року № 94-07 квф були внесені зміни до пункту 2.2 кредитного договору про збільшення процентної ставки за користування кредитом з 11 % до 12 %; додано пункт 2.7 до договору, згідно з яким сукупна вартість споживчого кредиту та реальної процентної ставки наведені в додатку № 2 до цього договору, який є його невід`ємною частиною, що додається (т.с. 1 а. с. 15).

17 грудня 2012 року між ПАТ «АКПІБ» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, за яким банк відступив товариству права вимоги за договором про іпотечний кредит № 94-07 квф від 23 травня 2007 року (т.с. 1 а. с. 25-35).

Звертаючись до суду з указаним позовом, ТОВ «Кредитні ініціативи» посилалось на те, що відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором і договором поруки належним чином не виконують, у зв`язку з чим, станом на 10 липня 2015 року (т.с. 1 а.с. 48) виникла заборгованість у сумі 1026971,19 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредитом у сумі 44433,66 доларів США, що за курсом НБУ становить 970794,29 грн.; за відсотками 2209,77 доларів США, що становить 48279,44 грн., за пенею 7897,46 грн.

Разом із тим, у заявлених позовних вимогах ТОВ «Кредитні ініціативи» просило стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , як позичальника, та ОСОБА_2 , як поручителя, на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 1026971,19 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в розмірі 970794,29 грн., заборгованості за відсотками 48279,44 грн. та пені 7897,46 грн. станом на 10 липня 2015 року (т.с. 1 а.с. 48).

Згідно з розрахунком кредитної заборгованості позивач при визначенні її розміру застосовував процентну ставку в розмірі 12 % річних (т.с. 1 а.с. 48).

Разом із тим, апеляційним судом встановлено, що відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи від 21 вересня 2016 року № 237-16 підписи, виконані від імені ОСОБА_1 та розміщені в стрічці « ОСОБА_5 » графи «Позичальник» оригіналу договору про внесення змін № 1 від 02 липня 2008 року до договору про іпотечний кредит № 94-07 квф від 23 травня 2007 року, оригіналу таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, додаток № 2 до кредитного договору № 94-07 квф від 23 травня 2007 року, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідування її справжнього підпису (т.с. 3 а. с. 19-27).

Ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

На підставі належним чином оцінених доказів сторін, наявних у матеріалах цієї справи, з урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд при новому розгляді цієї справи дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором з огляду на те, що вона взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, що призвело до утворення заборгованості.

Разом із тим, при вищевикладених встановлених апеляційним судом фактичних обставинах цієї справи, не ґрунтуються на законі позовні вимоги первісного позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, зокрема за відсотками, виходячи з 12 % річних.

У позовній заяві та в наданому позивачем розрахунку станом на 10 липня 2015 року, розмір заборгованості за відсотками (12 %) складав 2209,77 доларів США, що за курсом НБУ становило 48279,44 грн., і саме цю суму позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів.

Враховуючи, що сторонами не погоджено внесення змін до договору в частині збільшення процентної ставки, як це передбачено умовами кредитного договору, приймаючи до уваги також вищезазначену вказівку касаційного суду у цій справі, апеляційний суд дійшов висновку, що розмір заборгованості за відсотками має бути розрахований, виходячи зі ставки 11 % річних.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі при новому апеляційному перегляді цієї справи в межах доводів апеляційної скарги ТОВ «Кредитні ініціативи», зокрема: витребував у ТОВ «Кредитні ініціативи» в порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України розрахунок заборгованості ОСОБА_1 із зазначенням конкретних її складових саме на дату досудової вимоги 09.07.2015 року, у тому числі відсотків по ставці 11% (ухвала апеляційного суду - т.с. 6 а.с. 26-28).

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, на виконання вищезазначеної ухвали ТОВ «Кредитні ініціативи» надало апеляційному суду письмові пояснення (т.с. 6 а.с. 48-50), за змістом яких ТОВ «Кредитні ініціативи» позбавлено можливості надати розрахунок відсотків, виходячи з процентної ставки 11%, оскільки програмними комплексами зробити відповідний розрахунок технічно неможливо.

Не може бути прийнятий апеляційним судом до уваги у цій справі, як доказ, передбачений ст. 367 ч. 3 ЦПК України, на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 (т.с. 6 а.с. 50), враховуючи, що останній та його складові у гривневому еквіваленті виходять за межі позовних вимог первісного позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» у цій справі (т.с. 1 а.с. 1-5), а згідно із резолютивною частиною позову у цій справі позовні вимоги позивача у цій справі заявлені до відповідача ОСОБА_1 не у доларах США (що було можливо), а саме у гривнях України.

В силу вимог ст. 20 ч. 1 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд першої інстанції має розглядати, а суд апеляційної інстанції має переглядати в силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України дану справу в межах заявлених ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 позовних вимог.

Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті. У статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Такі кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ст. 524 ЦК України).

Загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Тобто суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «Кредитні ініціативи» просило стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 1026971,19 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в розмірі 970794,29 грн., заборгованості за відсотками 48279,44 грн. та пені 7897,46 грн. (т.с. 1 а.с. 4 зворот). Тобто, позовні вимоги заявлені в національній валюті гривні. Враховуючи наведене та з урахуванням вказівки касаційного суду у вищезазначеній постанові у цій справі, стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором має відбуватись у цій справі в межах позовних вимог позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» саме у гривнях.

Крім того, за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, позивач ТОВ «Кредитні ініціативи», як кредитор, не мав права нараховувати, але апеляційним судом встановлено, що нараховував відповідачу ОСОБА_1 заборгованість (відсотки та пеню, розрахунок т.с. 1 а.с. 49) після направлення 09.07.2015 року на адресу відповідачів вимоги про дострокове погашення заборгованості у загальному розмірі 46498,00 доларів США (без зазначення конкретних складових) та, відповідно, після зміни строку основного кредитування (т.с. 1 а. с. 49-50).

Розрахунок складових 46498,00 доларів США станом на 09.07.2015 року (досудова вимога т.с. 1 а.с. 49) позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» апеляційному суду у цій справі при новому апеляційному розгляді цієї справи на виконання ухвали не надало (письмові пояснення т.с. 6 а.с. 48-51).

Тому, апеляційний суд самостійно, з урахуванням доданого до позову розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 станом на 09.07.2015 року (т.с. 1 а.с. 48), зробив вказаний розрахунок заборгованості у цій справі.

Розрахунок складових 46498,00 доларів США станом на 09.07.2015 року:

- тіло кредиту 44433,66 доларів США (що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом долару 2197,1761 станом на 09.07.2015 року (т.с. 6 а.с.100) = 976207,51 грн., але в межах позовних вимог позивача у цій справі щодо заборгованості за тілом кредиту у гривневому еквіваленті 970794,29 грн.),

- відсотки 2064,34 доларів США (що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом долару 2197,1761 станом на 09.07.2015 року (т.с. 6 а.с.100) 45353,55 грн., що знаходиться в межах позовних вимог позивача у цій справі щодо заборгованості за відсотками у гривневому еквіваленті.

Однак, сума відсотків 2064,34 доларів США була розрахована за ставкою 12%, а треба за ставкою 11%.

Розрахунок відсотків: 2064,34 доларів США*11%/12% = 1892,31 доларів США (що в гривневому еквіваленті за курсом долару 2197,1761 = 41574,10 грн., що знаходиться в межах позовних вимог позивача у цій справі щодо заборгованості за відсотками у гривневому еквіваленті.

Таким чином, розрахунок остаточної заборгованості станом на 09.07.2015 року, з урахуванням ставки відсотків 11%, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» у цій справі у гривнях, складає 1012368,39 грн. (розрахунок: тіло кредиту 970794,29 грн. + відсотки по ставці 11% - 41574,10 грн.).

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги первісного позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині вирішення первісного позову у цій справі ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит у цій справі лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції у цій частині не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» слід задовольнити частково, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким первісний позов ТОВ «Кредитні ініціативи» слід задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за договором про іпотечний кредит від 23 травня 2007 року станом на 09 липня 2015 року у розмірі 1012368,39 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 970794,29 грн. та заборгованості за відсотками - 41574,10 грн., в іншій частині позовних вимог відмовити.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1,13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» слід стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 9005,11 грн. (розрахунок: судовий збір за подачу первісного позову 3654,00 грн. (т.с. 1 а.с. 6) + судовий збір за апеляційну скаргу у належному розмірі 5481,00 грн. (150% від 3654,00 грн. - платіжне доручення на суму 15404,56 грн. - т.с. 3 а.с. 209) = 9135,00 грн.* сума задоволених вимог 1012368,39 грн./сума заявлених вимог 1026971,19 грн.).

Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2017 року у цій справі в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «АКПІБ», ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання недійсними договору про іпотечний кредит, іпотечного договору, частково недійсним договору про відступлення права вимоги та постанова Запорізького апеляційного суду від 21 січня 2020 року в частині відмови у задоволенні первісного позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит у цій справі набрали законної сили.

Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 141, 367-368, 372, 374, 376, 381-384, 417 ч. 1, п. п. 9, 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2016 року в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит у цій справі скасувати.

Ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () заборгованість за договором про іпотечний кредит від 23 травня 2007 року станом на 09 липня 2015 року у розмірі 1012368,39 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 970794,29 грн. та заборгованості за відсотками - 41574,10 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 9005,11 грн.

Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2017 року у цій справі в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «АКПІБ», ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання недійсними договору про іпотечний кредит, іпотечного договору, частково недійсним договору про відступлення права вимоги та постанова Запорізького апеляційного суду від 21 січня 2020 року в частині відмови у задоволенні первісного позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит у цій справі набрали законної сили.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 09.12.2022 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кримська О.М.Подліянова Г.С.