Справа №752/8493/22
Провадження №2/752/6658/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

секретаря Венгерчук В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дудник О.Є.,

розглянувши в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про застосування наслідків нікчемного правочину,-

ВСТАНОВИВ:

08.08.2022 представник відповідача адвокат Лисенко Віталій Миколайович звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_2 є поручителем перед Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» за виконання кредитних зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Урожай» за кредитним договором від 03.06.2011 №030611-КЛТ. Ним у позові заявлені вимоги про визнання відсутньою його поруки перед банком за невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Урожай» своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором та стягнути з банку грошові кошти.

Оскільки судами не було встановлено дійсності або нікчемності договору поруки, то поданий позов є передчасним, оскільки заявлена вимога про стягнення збитків, яка може вирішуватись лише встановленням наявності або відсутності нікчемності правочину, т.я. без встановлення нікчемності неможливо вирішувати питання про стягнення збитків.

Враховуючи характер спірних правовідносин, заявлені позивачем вимоги, підлягають розгляду в порядку господарського, а не цивільного судочинства, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Аналогічний правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02.10.2018 по справі №910/1733/18.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача адвокат Дудник О.Є. підтримала клопотання про закриття провадження у справі.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечував проти задоволення клопотання.

21.07.2022 судом постановлено ухвалу про відмову в забезпечені позову.

25.07.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

03.06.2011 між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Урожай» був укладений кредитний договір від 03.06.2011 №030611-КЛТ, до якого згодом неодноразово сторонами в установленому законом порядку вносились зміни.

14.12.2011 між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №141212-П, за умовами якого останній зобов`язався солідарно відповідати перед кредитором за невиконання позичальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Урожай» зобов`язань, які виникають з кредитного договору від 03.06.2011 №030611-КЛТ.

Згідно з рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 по справі №200/4400/13-ц з ОСОБА_2 стягнуто на користь Публічного акціонерного товариствам «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором від 03.06.2011 №030611-КЛТ у сумі 5235997,36 грн. та 597958,69 доларів США, що складається з пені та відсотків за користування кредитом, та 7704304,82 доларів США, що складається з несплаченої частки кредиту, вирішено питання про судові витрати.

Пунктом першим частини першої ст.20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Вирішуючи клопотання про закриття провадження у справі, суд враховує правовий висновок, зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02.10.2018 по справі №910/1733/18, яка зазначила, що відповідно до положень частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування. З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Пунктом 1 частини першої ст.255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена (ч.2,3 ст.255 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (п.2 ч.1 ст.199 ЦПК України).

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів сторони відповідача, викладених у клопотанні про закриття провадження у справі, оскільки дійсно було встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом щодо розгляду спору з Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» про застосування наслідків нікчемного правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, яке виникло з кредитного договору від 03.06.2011 №030611-КЛТ, а сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Урожай».

Таким чином, позовна заява ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про застосування наслідків нікчемного правочину не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки зазначений спір має розглядатись в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 200, 255-256, 258, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача адвоката Лисенка Віталія Миколайовича задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про застосування наслідків нікчемного правочину.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, а він має право звернутись до суду з цими позовними вимогами в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складений 30.08.2022.

Суддя Ж. І. Кордюкова