печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року Печерський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Волкової С.Я. при секретарі Топал А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової позики безвідсоткової позики,

установив:

17.08.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом від 09.03.2021 р. до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 35 000,00 доларів США основного боргу, що у гривні за офіційним курсом Національного банку України станом на 09.03.2020 р. складає 969 500,00 грн, 37 870,00 доларів США пені в розмірі 0,35 %, що у гривні за офіційним курсом Національного банку України станом на 09.03.2021 р. складає 1 048 999,00 грн, посилаючись на те, що 15.10.2019 р. передав відповідачу грошові кошти у сумі 35 000,00 доларів США, які ОСОБА_2 мала повернути 30.04.2020 р., на підтвердження чого написала розписку від 27.04.2020 р.

Ухвалою суду від 30.03.2021 р. у справі відкрито провадження.

Ухвалою суду від 10.06.2021 р. за клопотанням відповідача ОСОБА_2 здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подано.

Ухвалою суду від 26.08.2021 р. закрито підготовче провадження у справі.

У судове засідання 30.05.2022 р. на 14:30 год. позивач ОСОБА_1 не з'явився, про дату, час і місце цього засідання належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання 30.05.2022 р. на 14:30 год. відповідач ОСОБА_2 не з'явилася, про дату, час і місце цього засідання належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила, суд, враховуючи заявупозивача ОСОБА_1 від 30.05.2022 р., ухвалив розглядати справу за відсутності позивача, його представника, відповідача, її представника, оскільки учасники справи, їх представники були належним чином повідомлені про судове засідання, нез`явлення позивача, відповідача не перешкоджає вирішенню спору та, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що 15.10.2019 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 взяла у ОСОБА_1 в борг 35 000,00 доларів США, які зобов`язалася повернути 30.04.2020 р., що підтверджується розпискою від 27.04.2020 р. (а.с. 5). Разом з тим, ОСОБА_2 в зазначений у розписці строк борг не повернула.

Відповідно до статті 1046 ЦК України договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Із наданих позивачем до позовної заяви розписки вбачається, що відповідач отримала від ОСОБА_1 в борг 35 000,00 доларів США. Означена розписка підтверджують отримання відповідачем коштів у визначеній сумі.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, така позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 р. у справі № 6-63цс13.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Отже у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти за розпискою від 27.04.2020 р. відповідно до статті 1049 ЦК України.

За змістом частин першої, другої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначений грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума грошових коштів за розпискою від 27.04.2020 р. підлягає стягненню з відповідача. За розрахунком на 30.04.2020 р., або день платежу, сума боргу в еквіваленті за курсом Національного банку України (1 долар США - 26,9714 грн) становить 943 999,00 грн, вказаний розрахунок відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано.

За домовленістю сторін у розписці від 27.04.2020 р. визначено, що у разі порушення строку повернення грошових коштів ОСОБА_2 прийняла на себе зобов`язання сплачувати пеню в розмірі 0,35 % від суми основного боргу за кожен день прострочки їх повернення.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Так, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач борг не повернула, тому наявні підстави для застосування частини другої статті 625 ЦК України. Правильність нарахованих позивачем пені в розмірі 0,35 % від суми основного боргу відповідачем не заперечувалося і не спростовано.

Сума нарахованої пені складає 37 870,00 доларів США, або кошти, починаючи з 01.05.2020 р. по 09.03.2021 р. За розрахунком на 09.03.2021 р., або дата позовної заяви, сума пені в еквіваленті за курсом Національного банку України (1 долар США - 27,7091 грн) становить 1 049 343,62 грн, вказаний розрахунок відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за розпискою, пені в розмірі 0,35% від суми основного боргу за кожен день прострочки їх повернення є обґрунтованими, доведеними.

У зв`язку із задоволенням позову судові витрати у виді судового збору у розмірі 11 350,00 грн відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 533,610, 611, 1046, 1047 ЦК України, 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) грошові кошти у сумі 35 000,00 доларів США, або 943 999,00 грн основного боргу, 37 870,00 доларів США, або 1 049 343,62 грн пені, 11 350,00 грн сплаченого судового збору.

В задоволенні інших вимог позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду».

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Суддя Волкова С.Я.