СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/824/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Радзівіл А.Б., позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 , представника позивача за первісним позовом - адвоката Журавльова М.М., представника відповідача за первісним позовом - адвоката Шупик О.А., представника відповідача за первісним позовом - адвоката Володько С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Комфортконсалтинг», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна про визнання договору купівлі-продажу та акту передачі нерухомого майна недійсним за зустрічним позовом ТОВ «Комфортконсалтинг» до ОСОБА_1 , третя особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Комфортконсалтинг», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна про визнання договору купівлі-продажу та акту передачі нерухомого майна недійсним за зустрічним позовом ТОВ «Комфортконсалтинг» до ОСОБА_1 , третя особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 ЦПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Під час судового розгляду справи по суті виникла необхідність у поверненні справи на стадію підготовчого провадження задля подальшого належного вирішення справи по суті.

У судовому засіданні суд поставив на обговорення питання щодо повернення цивільної справи до підготовчого провадження.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_3 , та її представник - адвокат Журавльова М.М. у судовому засіданні не заперечували щодо повернення на стадію підготовчого судового розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом - адвокат Шупик О.А., представник відповідача за первісним позовом - адвокат Володько С.С. заперечили щодо повернення до підготовчого провадження.

Проаналізувавши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд прийшов до наступник висновків.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (провадження № 14-703цс19), застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі ''«Дія 97» проти України'' від 21 жовтня 2010 року).

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із частиною третьою статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Прямої вказівки норми цивільного процесуального законодавства щодо повернення на стадію підготовчого провадження не містять.

Суд звертає увагу на постанову Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20, провадження № 61-15126св21, в якому зроблено висновок про те, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Отже, з наведених вище положень можна зробити висновок, що занадто формальне ставлення до процесуальних норм є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До того ж, суд бере до уваги те, що у пункті 30 постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 902/271/18 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого:

«Також Верховний Суд звертається до власної практики, зокрема, постанови від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18, у якій Верховний Суд погодився з судами першої та апеляційної інстанцій у питанні можливості повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття у випадку, якщо судом встановлено замовчування відповідачем важливого питання, яке мало б бути вирішено саме на стадії підготовчого провадження. На думку Верховного Суду, стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя».

Отже, відповідно до практики Верховного Суду, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій цивільного процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що у справі наявні матеріали, які мають суттєве значення для вирішення справи по суті та які можуть бути розглянуті лише на стадії підготовчого провадження, суд прийняв рішення про повернення цивільної справи на стадію підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст. 4, 49, 189 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Комфортконсалтинг», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна про визнання договору купівлі-продажу та акту передачі нерухомого майна недійсним за зустрічним позовом ТОВ «Комфортконсалтинг» до ОСОБА_1 , третя особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним - повернути на стадію підготовчого провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http:// sv.ki.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 09 грудня 2022 року.

Суддя Н.О.Горбенко