Провадження № 2/932/121/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Коваленко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Дніпрі, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

20.10.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_1 , про що 01 березня 2000 року складено відповідний актовий запис №182, батьком якої є ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_3 . Її батьки знаходились у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1996 року, що був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №485, який в подальшому було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2013 року по справі №201/7848/13ц. Після розлучення батьків вона мешкала разом із матір`ю ОСОБА_3 , про що також зазначено у вказаному рішенні суду. 09 липня 2013 року її мати - ОСОБА_3 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2013 року у справі №201/8057/13-ц вказану позовну заяву задоволено та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 09 липня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_3 їй - ОСОБА_4 виповнилось 18 років, вона досягла повноліття, при цьому як і раніше її батько у добровільному порядку матеріальної дороги їй не надає, не дивлячись на те, що вона продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує такої допомоги.

Позивач зазначає, що вона навчається у Ашкелонському академічному коледжі міста Ашкелон, Ізраїль, що підтверджується листами приймальної комісії, копії яких додаються разом із перекладами з мови іврит та англійської мови на українську мову, виконані перекладачем ОСОБА_5 , справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кравченко О.О. Витрати на навчання є значними, 14 червня 2021 року позивачкою було здійснено авансову сплату за академічне навчання 2500,00 нових шекелів, що складає 20 416,50 грн. (2500*8,1666=20416,5), адже станом на 12 жовтня 2021 року валютний курс ізраїльського нового шекеля за даними НБУ становить 8,1666 гривень за 1 шекель. На підтвердження сплати авансу за академічне навчання нею надається копія квитанції Ашкелонського академічного коледжу разом з перекладом з мови іврит та англійської мови на українську мову, виконаним перекладачем ОСОБА_5 , справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кравченко О.О. Її матір надає їй матеріальну допомогу, в той час як батько у добровільному порядку матеріальної допомоги їй не надає, тому вона вимушена звернутися до суду, оскільки потребує такої допомоги. При цьому, як їй відомо, її батько працює, має стабільний дохід, а відтак має можливість надавати їй матеріальну допомогу, якої вона потребує у зв`язку з навчанням. Враховуючи, що її навчання є платним, а також необхідністю постійних витрат, що пов`язані із навчанням та проживанням у місті Ашкелон, Ізраїль, необхідним є стягнути з відповідача, аліменти на її користь та на її утримання на час навчання у розмірі 5000,00 грн.

Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на її користь аліменти на її утримання в розмірі 5000,00 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23х років.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2021 року ану справу передано для розгляду за підсудністю до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2022 року зазначена цивільна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О.

Ухвалою судді від 20.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у справі призначено проведення судового засідання.

08.06.2022 року до суду від відповідача надійшов Відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що надані позивачкою копії двох листів приймальної комісії Ашкелонського академічного коледжу разом з перекладом на українську мову та копія квитанції Ашкелонського коледжу з перекладом не можуть бути визнані судом як допустимі докази, оскільки на них відсутній апостиль, що не дає можливості стверджувати, що ці документи дійсно мають приналежність до вказаного коледжу, враховуючи той факт, що вони при розгляді судом справи створюють права та обов`язки для сторін по справі. Деякі з наданих документів мають частковий переклад, наприклад роз`яснення прийом. Позивачем не підтверджено відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у неї, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Також зазначив, що позивачка нібито навчається у Ашкелонському академічному коледжі, при чому на двох факультетах політика, влада та кримінологія двох напрямків; за 2022-2023 навчальний рік вона сплатила по курсу НБУ 20416,50 грн. 14.06.2021 року двома платежами. Як стверджується позивачем, її мати надає їй матеріальну допомогу, тому зовсім незрозуміло чому позивач вимагає сплачувати відповідача 5000 грн. в місяць, а це 60000 грн. на рік, якщо вказує, що вартість навчання за квитанціями, які вона надає, складає 10208 грн. на рік. У позовній заяві позивач не обгрунтувала жодної своєї вимоги, не довела існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі ст. 199 СК України, що є її процесуальним обов`язком, не надала будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у неї потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників), а стягнення сум на навчання для отримання двох спеціальностей, діючим СК не передбачено. Крім того, йому особисто відомо зі слів позивача, що вона має постійну роботу та стабільну заробітну плату, але свій сімейний та соціальний стан, довідки про заробітну платню або довідки про отримання або відсутніть соціальної допомоги, допомоги по безробіттю чи інших виплат, які надаються репатріантам в Ізраїлі, вона навмисно суду не надала.

Також відповідач вказує на те, що він проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 спільно з дружиною та її батьками та її сином у будинку, який належить родичам дружини. Свого житла або іншої нерухомості, земельних ділянок у нього у власності не існує; середня його заробітна плата становить 14 590 грн., на його утриманні є малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає з ним, тому він вважає відсутньою у нього можливість надання коштів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду прави повідомлені належним чином. У наданій суду заяві представник позивача позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу без участі позивача та її представника.

В наданій суду заяві відповідач позовні вимоги не визнав та просив розглядати справу без його участі.

Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши справу, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 і її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно15.07.2015 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 15 липня 2015 року.

Батьки позивачки перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1996 року, що був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №485.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2013 року, ухваленим у справі №201/7848/13ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, шлюб батьків позивачки було розірвано.

Після розлучення батьків позивачка мешкала разом із матір`ю ОСОБА_3 , що встановлено зазначеним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2013 року, ухваленим у справі №201/7848/13ц, яке вступило в законну силу.

09 липня 2013 року мати позивачки - ОСОБА_3 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2013 року у справі №201/8057/13-ц позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів було задоволено, ухвалено про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 09 липня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачці ОСОБА_4 виповнилось 18 років, вона досягла повноліття.

У позові позивачка зазначає, що вона навчається у Ашкелонському академічному коледжі міста Ашкелон, Ізраїль, на підтвердження чого нею надано суду листи приймальної комісії разом із перекладами з мови іврит та англійської мови на українську мову, виконаними перекладачем ОСОБА_5 , справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кравченко О.О.

Також з матеріалів справи вбачається, що 14 червня 2021 року позивачкою було здійснено авансову сплату за академічне навчання в розмірі 2500,00 нових шекелів, що складає 20 416,50 грн. (2500*8,1666=20416,5), зважаючи на те, що станом на 12 жовтня 2021 року валютний курс ізраїльського нового шекеля за даними НБУ становить 8,1666 гривень за 1 шекель.

На підтвердження сплати авансу за академічне навчання позивачкою надано суду копію квитанції Ашкелонського академічного коледжу разом з перекладом з мови іврит та англійської мови на українську мову, виконаним перекладачем ОСОБА_5 , справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кравченко О.О.

Як вказує у позові позивач, її матір надає їй матеріальну допомогу, в той час як батько у добровільному порядку матеріальної допомоги їй не надає, тому вона вимушена звернутися до суду, оскільки потребує такої допомоги. В обгрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що їй відомо, її батько працює, має стабільний дохід, а відтак має можливість надавати їй матеріальну допомогу; враховуючи, що її навчання є платним, а також необхідністю постійних витрат, що пов`язані із навчанням та проживанням у місті Ашкелон, Ізраїль, необхідним є стягнути з відповідача аліменти на її користь та на її утримання на час навчання у розмірі 5000,00 грн. щомісячно.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 198 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192, 194-197цього Кодексу.

Як роз`яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно вимог Конвенції, яка підписана 05 жовтня 1961 року у Гаазі (дата приєднання України 10.01.2002 р., дата набуття чинності для України: 22.12.2003 року), що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, до якої приєдналися більше ніж 90 країн, було скасовано легалізацію іноземних офіційних документів у консульських закладах простим проставлянням апостилю компетентними органами держави, в якій цей документ був створений, без будь-якого іншого засвідчення. Документи, що видані на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж і на території другої Договірної Сторони. Апостиль - це спеціальний знак (штамп), який проставляється або на офіційних документах, або на окремому аркуші, що зшивається разом з документом, що надходить від держав учасників Конвенції. Апостиль засвідчує справжність підпису особи під документом і автентичність відбитку печатки або штампів, якими скріплено відповідний документ.

Згідно п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2003 року №61 «Про надання повноважень на проставлення апостиля, передбаченого Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних документів, Міністерству освіти і науки України надано повноваження на проставлення апостиля, що посвідчує справжність підпису особи, яка підписала документ на офіційних документах, виданих навчальними закладами, державними органами, підприємствами, установами і організаціями, що стосується сфери освітим і науки.

Згідно ст.3 Конвенції єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Відповідно до ст. 4 Конвенції передбачений в ч.1 статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Вбачається, про що зазначено вище, на підтвердження свого навчання у Ашкелонському академічному коледжі міста Ашкелон, Ізраїль, позивачкою надано суду листи приймальної комісії разом із перекладами з мови іврит та англійської мови на українську мову, виконаними перекладачем ОСОБА_5 , справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кравченко О.О.

Також з матеріалів справи вбачається, що 14 червня 2021 року позивачкою було здійснено авансову сплату за академічне навчання в розмірі 2500,00 нових шекелів, що складає 20 416,50 грн. (2500*8,1666=20416,5), зважаючи на те, що станом на 12 жовтня 2021 року валютний курс ізраїльського нового шекеля за даними НБУ становить 8,1666 гривень за 1 шекель.

На підтвердження сплати авансу за академічне навчання позивачкою надано суду копію квитанції Ашкелонського академічного коледжу разом з перекладом з мови іврит та англійської мови на українську мову, виконаним перекладачем ОСОБА_5 , справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кравченко О.О.

Разом з цим, вбачається, що вказані копії двох листів приймальної комісії Ашкелонського академічного коледжу разом з перекладом на українську мову та копія квитанції Ашкелонського коледжу з перекладом не можуть бути визнані судом як допустимі докази, оскільки на них відсутній апостиль, що не дає можливості стверджувати, що ці документи дійсно мають приналежність до вказаного коледжу.

Суд вважає, що з наданих позивачем копій документів не підтверджується сума вартості навчання позивачки у Ашкелонському академічному коледжі у зазначений нею період, зокрема відсутнє підтвердження вартості навчання за один рік, а також відсутні докази строку навчання позивачки у вказаному коледжі, чи взагалі вона навчається у цьому коледжі, відсутнє будь-яке підтвердження того, що вказаний позивачкою коледж є навчальним закладом.

Крім того, у позові позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання в розмірі 5000,00 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23х років. Разом з цим, позивачем не наведено обгтрунтування із зазначенням доказів цим вимогам, а саме з чого вона виходила, визначаючи до стягнення з відповідача щомісячно аліментів на її утримання саме в розмірі 5000 грн., зокрема, зважаючи на вказаний нею у позові розмір сплачених нею коштів на навчання та за відсутності доказів розміру щорічної плати за таке навчання.

Також, зважаючи на доводи, викладені відповідачем у Відзиві на позов, позивачем не надано доказів того, вона не працевлаштована у Ізраїлі.

Як встановлено та підтверджується матеріалами справи, відповідач проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 спільно з дружиною ОСОБА_7 , її батьками, сином дружини та малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перебуває на його утриманні, у будинку, який належить родичам дружини.

Відповідач працює в Обухівській селищній раді на посаді завідувача сектору з питань житлово-комунального господарства та благоустрою розмір його середньомісячної заробітної плати на кінець 2021 року складав близько 14 590 грн.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають в зв`язку з їх недоведеністю та не наданням доказів можливості надання відповідачем такої допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, положень Закону України «Про судовий збір» судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 274, 352-355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання учасником справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева