Провадження № 22-ц/812/1089/22 Головуючий суду першої інстанції Черенкова Н.П.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року м. Миколаїв Справа 1423/13941/12

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання Богуславській О.М.,

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_2 , на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2020 року, постановлену під головуванням судді Черенкової Н.П., в залі судового засідання в м. Миколаїв, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС») звернулось до суду з заявою про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доводи заяви обґрунтовувало тим, що 26 грудня 2012 року Центральний районний суд м. Миколаєва ухвалив рішення у справі № 1423/13941/2012 про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі АТ «Дельта Банк») заборгованості за кредитним договором № 38-0041004/ФКВ08 від 14 липня 2008 року. На виконання вищезазначеного рішення суду було видано виконавчий лист стосовно ОСОБА_3 , який виконувався центральним відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві та за результатами його виконання виконавче провадження № 51943398 було закінчено.

23 червня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір про відступлення права вимоги № 2268/К, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 38-0041004 від 14 липня 2008 року, перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС».

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватись як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на примусовому виконанні не перебувають.

Згідно акту приймання-передачі оригіналів документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів щодо зазначених боржників від АТ «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» передані не були, а тому виконавчі листи щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_3 у ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» відсутні, заборгованість за кредитним договором не погашена.

Наразі місцезнаходження виконавчих листів щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_3 невідоме та можливість їх встановлення відсутня. За такого, виконавчі документи стягувачем втрачено.

Право отримання стягувачем дублікату виконавчого документу не залежить від причин втрати виконавчого документу, а тому є підстави для видачі дублікатів виконавчих листів.

Крім того, 02 жовтня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Дельта Банк», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 жовтня 2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації банку.

У зв`язку з проведенням ліквідації АТ «Дельта Банк» керівництво банку було повністю змінено, були закриті територіальні відділення та звільнені всі місцеві співробітники, що здійснювали судовий супровід кредитних справ.

Процедура ліквідації банку, яка передбачає припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду з відчуження великої кількості активів, що також вплинуло на факт втрати оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків.

Зазначене судове рішення не виконано, а пропущення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не дає можливості заявнику звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання.

Таким чином, перебування АТ «Дельта Банк» у процедурі ліквідації в період втрати виконавчого листа та пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, є поважною причиною та підставою для поновлення цього строку.

Посилаючись на викладене, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», просило суд замінити стягувача АТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2020 року заяву ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» у виконавчому листі у цивільній справі № 1423/13941/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Видано дублікат виконавчого листа у справі № 1423/13941/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

Поновлено строк пред`явлення дублікату виконавчого листа № 1423/13941/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду мотивована тим, що для заміни сторони необхідні такі умови як вибуття однієї із сторін виконавчого провадження та наявність правонаступника цієї сторони, а тому заява про заміну сторони у виконавчому провадженню підлягає задоволенню.

Вимоги заяви про видачу дубліката виконавчого листа підлягають задоволенню, оскільки виконавчий лист втрачено, рішення не виконано, доводи наведені у заяві про причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , через свого представника, подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив її скасувати та постановити у справі нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог в частині видачі дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

В іншій частині судове рішення не оскаржується і, відповідно, не є предметом апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що виконавчий лист у даній справі вперше було видано 20 червня 2013 року та з метою подальшого виконання скеровано до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Виконавче провадження відкрито за № 48038356.

07 липня 2015 року згідно квитанції № 81 ОСОБА_1 на виконання вказаного судового рішення було сплачено 17 874 грн 58 коп., які в подальшому, а саме 16 липня 2015 року на підставі платіжного доручення № 5241 від 16 липня 2015 року були перераховані стягувачу АТ «Дельта Банк».

Того ж дня 16 липня 2015 року на підставі відповідної постанови державного виконавця Звіревич Д.Ю. закінчено виконавче провадження № 48038356 з підстав повного та фактичного виконання судового рішення.

Проте, через 5 років після фактичного виконання судового рішення у справі, суд першої інстанції замінює сторону виконавчого провадження, видає дублікат виконавчого документа та поновлює пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На правах стягувача ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» 16 грудня 2021 року звернулась до приватного виконавця Химич О.М. із заявою про прийняття виданого 01 березня 2021 року дублікату виконавчого листа по справі № 1423/13941/2012 до виконання. Наразі відкрито виконавче провадження за № 68005409.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не дослідив належним чином всіх обставин справи, що мають значення, зокрема, суд не дослідив питання щодо фактичного виконання виконавчого документа та строку пред`явлення його до виконання.

Суд лише формально зазначив, що виконавчий лист, про видачу дублікату якого просить заявник, ні у стягувача, ні в органі виконавчої служби на виконанні не перебуває, не пересвідчився повною мірою на підставі належних та допустимих доказів, що його було втрачено, та що зобов`язання за вказаним виконавчим документом не виконані.

Суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу та при наявності незаперечних доказів того, що зобов`язання за виконавчим документом не виконані, що судом першої інстанції здійснено не було.

Отже, ухвалене судом першої інстанції судове рішення є таким, що постановлене при неповному з`ясуванні обставин справи та порушенням норм матеріального права, оскільки суд застосував норму підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, яка не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

На день слухання справи від інших учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судове засіданні учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 21 грудня 2020 року через засобу електронного зв`язку від представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Мотильчук Ю.І. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю скаржника та його представника. Одночасно, представник скаржника заявила клопотання на підтвердження доводів апеляційної скарги про долучення до матеріалів справи копій документів: відповіді Центрального відділу ДВС м. Миколаєва від 21 листопада 2022 року; копії платіжного доручення від 16 липня 2015 року про сплату боргу ОСОБА_1 ; копію постанови державного виконавця від 07 липня 2015 року про припинення розшуку транспортного засобу; клопотання до приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження та постанову приватного виконавця Химич О.М. від 22 листопада 2022 року про закінчення виконавчого провадження стосовно ОСОБА_1 , оскільки ці документи не могли бути долучені до суду першої інстанції з огляду на те, що останній не приймав участь у розгляді справи.

Отже, з урахуванням того, що боржник ОСОБА_1 при розгляді заяви ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» судом першої інстанції належним чином не викликався та участі у розгляді справи не брав, що позбавили його можливості реалізувати свої процесуальні права щодо надання доказів, тобто неможливість їх подання до суду першої інстанції об`єктивно не залежали від ОСОБА_1 , апеляційний суд ухвалив задовольнити клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Мотильчук Ю.І. та долучити зазначені докази до матеріалів справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2 статті 367 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За приписами частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Судове рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, таким вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що 26 грудня 2012 року заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 38-0041004/ФКВ-08 від 14 липня 2008 року в сумі 17 767 грн 28 коп та по 107 грн 30 коп судових витрат з кожного.

26 червня 2013 року представник ПАТ «Дельта Банк» Коваленко О.Л. отримала виконавчі листи, видані Центральним районним судом м. Миколаєва.

За даними Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 11 вересня 2020 року Центральним відділом державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 17 серпня 2016 року було відкрито виконавче провадження № 51943398 відносно боржника ОСОБА_3 , стягувач ПАТ «Дельта Банк». За підсумками виконавче провадження зазначається завершеним.

23 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2268/К, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 38-0041004/ФКВ08 від 14 липня 2008 року перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС».

Відповідно до додатку № 1 цього договору ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» передано кредитний договір № 38-0041004/ФКВ08 від 14 липня 2008 року щодо позичальника ОСОБА_1 та договір застави транспортного засобу HYUNDAI ACCENT 1.4 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частина 2 статті 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян та підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Аналогічні положення викладені у статті 14 ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року, чинній на момент ухвалення судового рішення у цій справі та видачі судом на його виконання виконавчого листа.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 431 ЦПК України). Аналогічні положення були передбачені статтею 368 ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року, чинній на момент набрання законної сили судовим рішенням у цій справі та видачі судом на його виконання виконавчого листа.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Строки, встановлені цим законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 17.4 пункту 15 розділу ХІ Перехідних положень ЦПК України.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 15 розділу XI Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат".

Аналіз змісту підпункту 17.4 пункту 15 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду з заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що ЦПК України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого листа. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого листа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Отже, умовою для видачі дубліката виконавчого листа є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту 17.4 пункту 15 розділу ХІ Перехідних положень ЦПК України впродовж строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Ураховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також в становлення факту невиконання судового рішення.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11).

Щодо строку пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно зазначити таке.

На момент видачі виконавчого листа Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 26 червня 2013 року у справі № 1423/13941/2012 діяв Закон України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який передбачав, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання (пункт 2 частини 1 статті 22, пункт 1 частини 1 статі 23 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV).

Водночас, 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Пунктом 5 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 № 1404-VIII). Аналогічна норма міститься у частині 3 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.

Суд першої інстанції при розгляді справи в порушення наведених вимог закону не перевірив обставини щодо виконання судового рішення боржником ОСОБА_1 , взагалі не визначився з датою початку перебігу строку пред`явлення виконавчого листа стосовно зазначеного боржника до виконання та переривання такого строку.

Між тим, при розгляді справи апеляційним судом з наданих боржником ОСОБА_1 доказів, зокрема, інформаційного листа в.о. начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві від 21 листопада 2022 року № 34146, було встановлено, що у зазначеному відділі перебувало у провадженні виконавче провадження № 48038356 з примусового виконання виконавчого листа № 1423/13941/202 , виданого 20 червня 2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта-Банк» заборгованості у сумі 17 874.58 грн. 16 липня 2015 року старшим державним виконавцем цього відділу Звіревич Д.Ю. на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХIV від 21 квітня 1999 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням на підставі платіжного доручення № 5241 від 16 липня 2015 року.

Згідно копії квитанції від 07 липня 2015 року № 81 ОСОБА_1 на виконання вказаного судового рішення було сплачено борг у розмірі 17 874 грн 58 коп, які в подальшому, а саме 16 липня 2015 року на підставі платіжного доручення № 5241 від 16 липня 2015 року були перераховані стягувачу АТ «Дельта Банк».

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2012 року щодо стягнення кредитної заборгованості у розмірі 17 874 грн 58 коп, боржником ОСОБА_1 на час звернення ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» (08 жовтня 2020 року) до суду з вказаною заявою, не виконано, а тому безпідставно задовольнив заяву ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» щодо видачі дублікату виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_1 та поновлення строку для пред`явлення цього виконавчого документу до виконання.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді заяви були порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права щодо встановлення обставин справи та надання їм належної правової оцінки, а тому на підставі пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України ухвала суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову в задоволенні заяви стягувача щодо видачі дублікату виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_1 та поновлення строку для пред`явлення цього виконавчого документу до виконання.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині заміни стягувача ОСОБА_1 не оскаржувалася, також ця ухвала не оскаржувалася боржником ОСОБА_3 , тому судом апеляційної інстанції судове рішення в цій частині не перевірялось.

Згідно із підпунктом "в" пунктом 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, встановлено дискреційне повноваження суду зазначити в резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

З огляду на те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, витрати ОСОБА_1 зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 496.20 грн підлягають стягненню з ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС».

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв його представник ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2020 року в частині задоволення вимог про видачу дублікату виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_1 на виконання судового рішення у цивільній справі № 1423/13941/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та поновлення пропущеного строку для пред`явлення цього листа до виконання скасувати.

В задоволенні заяви Товариства «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» в частині вимог про видачу дублікату виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_1 на виконання судового рішення у цивільній справі № 1423/13941/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та поновлення пропущеного строку для пред`явлення цього листа до виконання відмовити.

Стягнути з Товариства «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (місцезнаходження м. Київ площа Соломянська, 2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 22 грудня 2022 року.