Провадження № 2/932/583/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УК Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Скрипниченко К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ДНІПРОМОНТАЖ», третя особа Комунальне підприємство «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 14.12.2021 року звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Приватного підприємства «ДНІПРОМОНТАЖ», третя особа Комунальне підприємство «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, про зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування поданої позовної заяви позивач посилається на те, що ним як громадянином України та мешканцем м. Дніпра були проаналізовані виконані відповідачем у 2021 році роботи з капітального ремонту трамвайної лінії по вул. Миколи Руденко вул. Ульянова за замовленням Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради. Вищевказані роботи виконувались на підставі договору, укладеного на підставі проведених тендерів між Приватного підприємства «Дніпромонтаж» та Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради. Вищевказана інформація була ним отримана з інтернет-сайту Prozorro.gov.ua (публічні закупівлі). В процесі аналізу виконаних відповідачем робіт він помітив, що вказані роботи були виконані з неякісних матеріалів, з перевищенням їх вартості, без дотримання стандартів, які ставляться до виконання вказаних робіт; з виконаних відповідачем робіт вбачається, що відповідачем не було повністю виконано зобов`язань, оскільки роботи не були виконані у відповідності до умов укладеного договору. До того ж, він вважає, що вартість договору є більшою, ніж вартість фактично виконаних відповідачем робіт та використаних матеріалів; вказаними діями відповідача порушуються його права та мешканців м. Дніпра.

Посилаючись на зазначене, позивач просить зобов`язати Приватне підприємство «ДНІПРОМОНТАЖ» (код ) повністю виконати роботи з капітального ремонту трамвайної лінії по вул. Миколи Руденко вул. Ульянова; стягнути з відповідача на його користь суму понесених судових витрат у розмірі 908,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи.

Ухвалою від 15.12.2021 року у справі відкрито суддею загальне позовне провадження та призначено проведення підготовчого засідання.

12.01.2022 року до суду від Приватного підприємства «ДНІПРОМОНТАЖ» надійшов відзив на позовну заяву з викладеними в ньому запереченнями проти задоволення позову, в якому зазначено про те, що між Приватним підприємством «ДНІПРОМОНТАЖ» та Комунальним підприємством «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради було укладено Договір генерального підряду № 258 від 28.09.2021 року. Відповідно до п.1.1. Договору замовник Комунальне підприємство «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради доручає, а Генеральний підрядник - Приватне підприємство «ДНІПРОМОНТАЖ» зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного договору роботи по об`єкту «ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Капітальний ремонт трамвайної лінії по вул. Миколи Руденко вул. Ульянова» відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації в строки, встановлені планом-графіком виконання робіт. За зазначеним договором відповідач як Генеральний підрядник виконав підрядні роботи належної якості, про що свідчать акти приймання-передачі виконаних робіт, які були складені у належній формі та підписані обома сторонами без зауважень щодо строків виконання, якості та обсягу, про що свідчить підпис уповноваженої особи та печатка замовника. На сьогоднішній день жодних нарікань/дефектних актів/претензій щодо виконаних робіт та якості матеріалів від замовника за договором до відповідача як до Генпідрядника за договором не надходило, позивач не має жодних обгрунтованих доказів неналежної якості та невідповідності обсягів виконаних робіт за договором генерального підряду № 258 від 28.09.2021 року. Зокрема, позивач грунтує свої позовні вимоги лише на власному суб`єктивному судженні, не маючи при цьому спеціальних та професійних знань в галузі будівництва; також, позивач не зазначив та не підтвердив належними доказами, які саме недоліки він вбачає у виконаній відповідачем роботі за договором, чим саме підтверджується виконання робіт не в повному обсязі, чим саме та на підставі чого позивач виявив невідповідність якості матеріалів використаних під час виконання робіт.

13.01.2022 року від Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради до суду надійшли Письмові пояснення по справі, в яких зазначено, що заявлені позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають як безпідставні та необгрунтовані.

21.01.2022 року до суду від Приватного підприємства «ДНІПРОМОНТАЖ» надійшло клопотання про призначення експертизи, в якому представник відповідача просить призначити у даній справі комплексну судову товарознавчу, електротехнічну та будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (місцезнаходження: 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 13) в частині товарознавчої та електротехнічної експертизи; атестованому судовому експерту Харченко Вадиму Володимировичу, який має свідоцтво № 1179 від 05.12.2007 року, дійсне до 23.04.2023 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України (адреса: 51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Дружби Народів, 53а, кв.25), в частині будівельно-технічної експертизи; провідною експертною установою визначити Запорізьке відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (місцезнаходження: 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 13). На розгляд експертизи поставити наступні питання, з яких має бути проведена експертиза: «Чи відповідає вартість будівельних матеріалів за Договором генерального підряду № 258 від 28.09.2021 року, що відображені в актах здачі-приймання виконаних робіт та підсумкових відомостей ресурсів до даних актів середньо-ринковим цінам у даний період? Чи відповідають фактично виконані роботи за Договором генерального підряду № 258 від 28.09.2021 року даним, відображеним в актах здачі-приймання виконаних робіт, та визначити їх різницю».

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2022 року було задоволено вказане клопотання, призначено у даній цивільній справі комплексну судову товарознавчу, електротехнічну та будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено доручити: Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (місцезнаходження: 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 13) в частині товарознавчої та електротехнічної експертизи; Атестованому судовому експерту Харченко Вадиму Володимировичу, який має свідоцтво №1179 від 05 грудня 2007 р., дійсне до 23 квітня 2023 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України (адреса: 51931, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр. Дружби Народів, 53а, кв. 25) в частині будівельно-технічної експертизи; провідною експертною установою визначено Запорізьке відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз з постановленням на розгляд експертизи питань, вказаних в клопотанні відповідача, на час проведення експертизи провадження у даній цивільній справі було зупинено.

23.09.2022 року з Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України до суду надійшов «Висновок експертів №191/192-22, №1134/04-22 за результатами проведення комплексної судової товарознавчої, електротехнічної та будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №932/10655/21».

Ухвалою сулу від 04.10.2022 року у даній цивільній справі було поновлено провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 31.10.2022 року закрито підготовче провадження у справі на призначено справу до судового розгляду на 28.11.2022 року.

В судове засідання учасники справи та їх представники не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

23.11.2022 року від позивача до суду надійшло письмове клопотання, в якому він підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі.

24.11.2022 року від представника відповідача - ПП «ДНІПРОМОНТАЖ» до суду надійшло письмове клопотання, в якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та розгляд справи здійснювати без участі представника ПП «ДНІПРОМОНТАЖ».

23.11.2022 року до суду від представника Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради до суду надійшло клопотання, в якому представник просить розглянути справу у його відсутності та відмовити позивачу у задоволенні позову.

Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та їх представників, а також без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач - ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , що вбачається з наданої ним копії паспорта громадянина України, звернувся до суду із позовом, що розглядається у даній справі, в якому просить зобов`язати Приватне підприємство «ДНІПРОМОНТАЖ» () повністю виконати роботи з капітального ремонту трамвайної лінії по вул. Миколи Руденко вул. Ульянова. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним як громадянином України та мешканцем м. Дніпра були проаналізовані виконані відповідачем у 2021 році роботи з капітального ремонту трамвайної лінії по вул. Миколи Руденко вул. Ульянова за замовленням Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради. Вищевказані роботи виконувались на підставі договору, укладеного на підставі проведених тендерів між Приватним підприємством «Дніпромонтаж» та Комунальним підприємством «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, вищевказана інформація була ним отримана з інтернет-сайту Prozorro.gov.ua (публічні закупівлі). В процесі аналізу виконаних відповідачем робіт він помітив, що вказані роботи були виконані з неякісних матеріалів, з перевищенням їх вартості, без дотримання стандартів, які ставляться до виконання вказаних робіт; з виконаних відповідачем робіт вбачається, що відповідачем не було повністю виконано зобов`язань, оскільки роботи не були виконані у відповідності до умов укладеного договору, до того ж, він вважає, що вартість договору є більшою, ніж вартість фактично виконаних відповідачем робіт та використаних матеріалів; зазначив, що вказаними діями відповідача порушуються його права та мешканців м. Дніпра.

У наданому суду Відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач грунтує свої позовні вимоги лише на власному суб`єктивному судженні, не маючи при цьому спеціальних та професійних знань в галузі будівництва; позивачем не зазначено та не підтверджено належними доказами, які саме недоліки він вбачає у виконаній відповідачем роботі за договором, чим саме підтверджується виконання робіт не в повному обсязі, чим саме та на підставі чого позивач виявив невідповідність якості матеріалів використаних під час виконання робіт. В обгрунтування своїх заперечень на позов посилався на те, що 28.09.2021 року між Приватним підприємством «ДНІПРОМОНТАЖ» (Генеральний підрядник) та Комунальним підприємством «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради (замовник) було укладено Договір генерального підряду № 258 від 28.09.2021 року, відповідно до п.1.1. якого Замовник доручає, а Генеральний підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного договору роботи по об`єкту «ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Капітальний ремонт трамвайної лінії по вул. Миколи Руденко вул. Ульянова» відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації в строки, встановлені планом-графіком виконання робіт. За зазначеним договором відповідач як Генеральний підрядник виконав підрядні роботи належної якості, про що свідчать акти приймання-передачі виконаних робіт, які були складені у належній формі та підписані обома сторонами без зауважень щодо строків виконання, якості та обсягу, про що свідчить підпис уповноваженої особи та печатка замовника. На сьогоднішній день жодних нарікань/дефектних актів/претензій щодо виконаних робіт та якості матеріалів від замовника за договором до відповідача як до Генерального підрядника за договором не надходило, докази неналежної якості та невідповідності обсягів виконаних робіт за договором генерального підряду № 258 від 28.09.2021 року відсутні. До Відзиву на позову заяву відповідачем долучено копії Договору генерального підряду №258 від 28 вересня 2021 року та документів по його виконанню.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28 вересня 2021 року між Приватним підприємством «ДНІПРОМОНТАЖ», , (Генеральний підрядник) та Комунальним підприємством «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, , (Замовник) був укладений Договір генерального підряду №258 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Замовник (КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради) доручає, а Генеральний підрядник (ПП «Дніпромонтаж») зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного Договору роботи по об`єкту «ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Капітальний ремонт трамвайної лінії по вул. Миколи Руденко вул. Ульянова» відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації в строки, встановлені планом-графіком виконання робіт (далі роботи). У разі зміни строків виконання робіт їх тривалість визначається узгодженим обома сторонами планом-графіком виконання робіт, або будь-яким іншим документом, що узгоджений і підписаний обома сторонами.

За умовами Договору, викладеними у п. 2.1., вартість робіт за цим договором дорівнює тендерній пропозиції учасника та складає 157 665 816,30 грн. згідно з договірною ціною. Пунктом 2.2. Договору передбачено, що договірна ціна робіт підлягає коригуванню в бік зменшення у зв`язку із: а) змінами у проектно-кошторисній документації; б)ухваленням нових нормативних і законодавчих актів, які впливають на вартість робіт; в) іншими обставинами за згодою сторін; г) зміна ціни відбувається в бік зменшення під фактичні обсяги фінансування; д) в інших випадках, передбачених Договором та Законом України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до п.2.1.1. Договору ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін залежно від реального фінансування видатків; виникнення підстав для внесення змін до договірної ціни провинно бути в обов`язковому порядку документально підтверджено з внесенням змін до календарного графіку.

За пунктом 3.1. Договору Генеральний підрядник, зокрема, зобов`язується: п. 3.1.1. проводити роботи в обсягах згідно з проектно-кошторисною документацією і в строки, що обумовлені в плані-графіку виконання робіт.; п.3.1.2. виконувати роботи якісно, у відповідності з проектно-кошторисною документацією, згідно з будівельними нормами та нормативно-правовими документами з охорони праці та пожежної безпеки; виявлені в процесі приймання робіт недоліки вправляються Генеральним підрядником без додаткової оплати в строки, які погоджуються сторонами додатково; п.3.1.3. виконувати перевезення робітників до місця виконання робіт своїми силами і за свій рахунок; п.3.1.4. Генеральний підрядник повинен мати відповідну ліцензію (на виконання робіт, які підлягають ліцензуванню), та відповідні дозволи органів Державної служби України з питань праці на право виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію об`єктів, машин і механізмів підвищеної небезпеки та інші, передбачені діючим законодавством.

Відповідно до п.3.3.1. Договору замовник зобов`язується, зокрема, п.3.3.1. забезпечити Генерального підрядника проектно-кошторисною документацією для виконання робіт; п. 3.3.2. після виконання робіт забезпечити приймання основних фондів і, після проведення необхідних іспитів, оформити акт приймання основних фондів; п.3.3.3. в разі відсутності зауважень до якості виконаних робіт оплатити вартість виконаних Генеральним підрядником робіт у встановлений даним Договором строк; п.3.3.4. здійснювати контроль на відповідність обсягів, якості та вартості виконаних робіт проектно-кошторисній документації та договірній ціні, будівельним нормам та правилам; п.3.3.5. своєчасно та в повному обсязі сплатити за виконані роботи; п.3.3.6. повідомляти Генерального підрядника про виявлені недоліки в роботі; п.3.3.7. забезпечити здійснення технічного нагляду протягом усього періоду будівництва об`єкта в порядку, встановленому законодавством.

За умовами Договору замовник, зокрема має право: п.3.4.3. корегувати обсяги виконаних робіт та загальну суму даного Договору відповідно до фінансової можливості та господарських потреб; п. п.3.4.4. відмовитись від прийняття закінчених робіт (об`єкта будівництва) у разі виявлення недоліків, які виключають можливість їх (його) використання відповідно до мети, зазначеної у проектній документації та Договорі; п.3.4.5. здійснювати у будь-який час, не втручаючись у господарську діяльність Генерального підрядника (субпідрядника), технічний нагляд і контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконання робіт.

У відповідності до п.7.1. Договору, сторони домовились про те, що строк виконання робіт Генеральним підрядником становить за рахунок бюджетних коштів спеціального фонду отриманих з місцевого бюджету до 23.12.2-21 року, загальний строк виконання робіт за рахунок власних та інших джерел фінансування становить до 31.12.2022 року.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

У відповідності до ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно до положень ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу. Відповідно до положень ч.1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Статтею 853 ЦК України передбачено обов`язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником. Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Якщо замовник протягом одного місяця ухиляється від прийняття виконаної роботи, підрядник має право після дворазового попередження продати результат роботи, а суму виторгу, з вирахуванням усіх належних підрядникові платежів, внести в депозит нотаріуса, нотаріальної контори на ім`я замовника, якщо інше не встановлено договором. Якщо ухилення замовника від прийняття виконаної роботи спричинило зміну строку здачі роботи, вважається, що право власності на виготовлену (перероблену) річ перейшло до замовника у момент, коли мало відбутися її передання.

Відповідно до положень ст. 857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

У наданому суду Відзиві на позовну заяву відповідач посилається також на те, що позовні вимоги у даній справі позивачем обгрунтовані тим, що відповідачем роботи виконані з недоліками, не в повному обсязі та з використанням невідповідної якості матеріалів, проте відповідно до укладеного з КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР Договору генерального підряду № 258 від 28.09.2021 року ПП «ДНІПРОМОНТАЖ» як Генеральний підрядник виконав підрядні роботи належної якості, про що свідчать акти приймання-передачі виконаних робіт, які були складені у належній формі та підписані обома сторонами без зауважень щодо строків виконання, якості та обсягу, про що свідчать підпис уповноваженої особи та печатка Замовника - КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради. На сьогоднішній день жодних нарікань/дефектних актів/претензій щодо виконаних робіт та якості матеріалів від Замовника за Договором до відповідача як до Генпідрядника за Договором не надходило.

З посиланням на необхідність повного та об`єктивного розгляду заявлених позивачем позовних вимог, встановлення відповідності фактично виконаних робіт та використаних матеріалів за вищезазначеними у Договорі даними та цінами, відображеними в актах здачі-приймання виконаних робіт та підсумкових відомостей ресурсів, з урахуванням на те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, представником відповідача в ході судового розгляду було заявлене клопотання про призначення у даній справі комплексної судової товарознавчої електротехнічної та будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручити: Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз в частині товарознавчої та електротехнічної експертизи; атестованому судовому експерту Харченко Вадиму Володимировичу, який має свідоцтво № 1179 від 05.12.2007 року, дійсне до 23.04.2023 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, в частині будівельно-технічної експертизи; провідною експертною установою визначити Запорізьке відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. На розгляд експертизи просив поставити наступні питання: «Чи відповідає вартість будівельних матеріалів за Договором генерального підряду № 258 від 28.09.2021 року, що відображені в актах здачі-приймання виконаних робіт та підсумкових відомостей ресурсів до даних актів середньо-ринковим цінам у даний період? Чи відповідають фактично виконані роботи за Договором генерального підряду № 258 від 28.09.2021 року даним, відображеним в актах здачі-приймання виконаних робіт, та визначити їх різницю».

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліжень, зроблені у результаті них висновки та обгрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути досліження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

За положеннями п.1 ч.1 статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до ст. 112 ЦПК України, комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань. У висновку експертів зазначається, які дослідження і в якому обсязі провів кожний експерт, які факти він встановив і яких висновків дійшов. Кожен експерт підписує ту частину висновку, яка містить опис здійснених ним досліджень, і несе за неї відповідальність. За результатами проведених досліджень, узагальнення та оцінки отриманих результатів експертами складається та підписується єдиний висновок, в якому формулюється загальний висновок щодо поставлених на вирішення експертизи питання або питань. У разі виникнення розбіжностей між експертами висновки оформлюються відповідно до частини другої статті 111 цього Кодексу.

Статтею 110 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2022 року, за вищевказаним клопотанням ПП «ДНІПРОМОНТАЖ», у даній цивільній справі № 932/10655/21 було призначено комплексну судову товарознавчу, електротехнічну та будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено: Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (місцезнаходження: 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 13) в частині товарознавчої та електротехнічної експертизи; Атестованому судовому експерту Харченко Вадиму Володимировичу, який має свідоцтво №1179 від 05 грудня 2007 р., дійсне до 23 квітня 2023 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України (адреса: 51931, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр. Дружби Народів, 53а, кв. 25) в частині будівельно-технічної експертизи; провідною експертною установою визначено Запорізьке відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (місцезнаходження: 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 13).

Відповідно до вказаної ухвали суду на розгляд експертизи поставлені наступні питання, з яких має бути проведена експертиза: «Чи відповідає вартість будівельних матеріалів за Договором генерального підряду №258 від 28 вересня 2021 року, що відображено в актах здачі-приймання виконаних робіт та підсумкових відомостей ресурсів до даних актів, середньо ринковим цінам у даний період? Чи відповідають фактично виконані роботи за Договором генерального підряду №258 від 28 вересня 2021 року даним, відображеним в актах здачі-приймання виконаних робіт, та визначити їх різницю?».

На виконання вищевказаної ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2022 року Запорізьким відділенням Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз 21.09.2022 року складено «Висновок експертів № 191/192-22, № 1134/04-22 за результатами проведення комплексної судової товарознавчої, електротехнічної та будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 932/10655/21», з якого вбачається, що вказане експерте дослідження проводилось за участю судових експертів Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз та судового експерта Харченко В.В.

Зі змісту «Висновку експертів № 191/192-22, № 1134/04-22 за результатами проведення комплексної судової товарознавчої, електротехнічної та будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 932/10655/21» вбачається, що за результатами проведення комплексної судової товарознавчої, електротехнічної та будівельно-технічної експертизи по даній цивільній справі №932/10655/21 судові експерти дійшли наступних висновків за розглянутими питаннями:

«За питанням №1: Вартість будівельних матеріалів за Договором генерального підряду №258 від 28 вересня 2021 року, що відображено в актах здачі-приймання виконаних робіт та підсумкових відомостей ресурсів до даних актів, відповідає середньо ринковим цінам у даний період.

«За питанням №2: Фактичний обсяг виконаних робіт за Договором №258 від 28 вересня 2021р., на об`єкті «Капітальний ремонт трамвайних ліній по вул. Миколи Руденко вул. Ульянова» (1-черга будівництва-по вул. Миколи Руденка від кривих вул. Ульянова до вузла заїзду в депо №3 (з вузлами)), відповідає обсягу робіт, що зазначені в Актах приймання виконаних будівельних робіт за період листопад-грудень 2021 року, форми КБ-2в. Різниця між фактично виконаними роботами за договором генерального № 258 від 28 вересня 2021 року який укладений між Комунальним підприємством «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради та Приватним підприємством «Дніпромонтаж» на «Капітальний ремонт трамвайних ліній по вул. Миколи Руденко вул. Ульянова» і даними, що відображені в актах здачі-приймання виконаних робіт за період листопад-грудень 2021 року, складає 0,00 грн.».

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Загальний перелік таких способів захисту визначено в ст. 16 ЦК України, а конкретні - спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ч.2 цієї статті -способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно до положень ст.19 ЦК України особа має право на самозахист свого цивільного права від порушень і протиправних посягань. Способи самозахисту можуть обиратися особою або встановлюватися договором або актами цивільного законодавства.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, матиме найбільший ефект. Таким чином, метою ефективного способу захисту є забезпечення поновлення порушеного права, адекватність наявним обставинам.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Європейський суд з прав людини (далі - Суд) вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції.

Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справі «Буланов та Купчик проти України» від 09 грудня 2010 року, яке набуло статусу остаточного 09 березня 2011 року, вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), № 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II).

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїй практиці, а саме у рішеннях від 13 травня 1980 року в справі «Артіко проти Італії» (пункт 35), від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) зазначає, що Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на встановлені розглядом справи обставини та надані учасниками докази, в тому числі вищевказаний Висновок експертизи, суд вважає, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження його позовних вимог, як не надано доказів його посиланням у позові на те, що відповідачем не було повністю виконано зобов`язань та не були виконані роботи у відповідності до умов укладеного Договору генерального підряду № 258 від 28 вересня 2021 року.

Також, у позові позивач посилається на те, що вказаними ним діями відповідача по неналежному виконанню Договору генерального підряду № 258 від 28 вересня 2021 року порушуються його права та мешканців м. Дніпра, разом з цим позивачем не надано будь-яких доказів таким твердженням про порушення його прав відповідачем за наведених ним обставин. Не надано позивачем доказів того, що вказані у позові позовні вимоги заявлено ним також на захист інших осіб, а саме мешканців м. Дніпра, у передбачені законом порядку та спосіб.

Крім того, суд вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту, зважаючи на положення ст. 16 ЦК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви, тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ДНІПРОМОНТАЖ», де третьою особою зазначено Комунальне підприємство «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, про зобов`язання вчинити певні дії, задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог у даній справі, понесені позивачем витрати по справі слід віднести на його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ДНІПРОМОНТАЖ», третя особа Комунальне підприємство «Дніпровський електротранспорт» Дніпровс ької міської ради, про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева