КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22з/824/917/2022 (№22-ц/824/9555/2022)
У Х В А Л А

22 грудня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.,

суддів Андрієнко А.М., Невідомої Т.О.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за заявою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", подану адвокатом Галич Іриною Леонідівною, про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2022 року,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортовий банк України", третя особа: виконуючий обов`язки Голови правління Акціонерного товариства "Державний-експортно-імпортний банк України" Єрмаков Сергій Олександрович, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

установив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

У позовній заяві просить суд скасувати наказ Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» №1968-к від 12 листопада 2021 року «Про звільнення» та поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління внутрішньої безпеки, цивільного захисту та охорони Департаменту банківської безпеки AT «Укрексімбанк».

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 листопада 2021 року по день прийняття судового рішення.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» на користь ОСОБА_1 200 000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Розподілити судові витрати.

26 липня 2022 року Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортовий банк України" подано зустрічний позов про відшкодування немайнової (моральної) шкоди, завданої приниженням ділової репутації, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 500 000,00 гривень в якості відшкодування (немайнової) моральної шкоди, завданої приниженням ділової репутації.

Ухвалою Білоцерківського районного суду міста Києва від 26 липня 2022 року у прийнятті зустрічного позову Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_1 про відшкодування немайнової (моральної) шкоди, завданої приниженням ділової репутації, відмовлено.

Зустрічну позовну заяву повернуто заявнику.

Не погодившись з ухваленим судовим рішенням, АТ "Державний експортно-імпортний банк України" подано апеляційну скаргу.

Київський апеляційний суд постановою від 27 вересня 2022 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишив без задоволення, ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2022 року - без змін.

15 листопада 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява АТ "Державний експортно-імпортний банк України" про ухвалення додаткового рішення.

Заява обгрунтована тим, що під час прийняття постанови не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених банком у зв`язку із розглядом апеляційної скарги.

Мотивуючи наведеним, просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №357/15166/21, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України".

При цьому, у заяві про ухвалення додаткового рішення не вказано складових судових витрат та їх розміру.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд робить такий висновок.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 3 вказаної статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат унормовано статтею 141 ЦПК України.

З матеріалів справи убачається, що апеляційна скарга на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2022 року подана АТ "Державний експортно-імпортний банк України", в інтересах якого діє представник адвокат Галич І.Л. (том 3 а.с.155).

Постановою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, у зв`язку із чим відсутні підстави для стягнення на користь АТ "Державний експортно-імпортний банк України" судових витрат у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Разом з цим, апеляційний суд уважає за необхідне зазначити про таке.

Згідно частинами 1, 2, пунктом 10 частини 3 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволікання у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Установлено, що копія постанови Київського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року отримана АТ "Державний експортно-імпортний банк України" 28 вересня 2022 року (том 4 а.с.70).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2022 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 29 листопада 2022 року (том 4 а.с.153-154).

15 листопада 2022 року представником АТ "Державний експортно-імпортний банк України" адвокатом Галич І.Л. до Київського апеляційного суду подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якому представник просить вирішити питання про розподіл судових витрат без посилань на будь-які фактичні дані (том 4 а.с.178-179)

Супровідним листом від 18 листопада 2022 року матеріали цієї справи витребувано з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для вирішення питання за заявою від 16 листопада 2022 року (том 4 а.с. 181).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2022 року провадження у справі зупинено до повернення матеріалів цивільної справи №357/15166/21 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Судове засідання, призначене на 29 листопада 2022 року о 14 годині 00 хвилин, суд ухвалив вважати таким, що не відбудеться (том 4 а.с. 175-176).

Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини 1 статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Як зазначено вище, заява про ухвалення додаткового рішення подана представником АТ "Укрексімбанк" - адвокатом Галич І.Л.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно статті 7 Правил адвокатської етики , затверджених Звітно-виборним З`їздом адвокатів України 2017 року , 09 червня 2017 року, зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 2019 року, 15 лютого 2019 року ( далі - Правила) визначено, що у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності. Адвокат не може давати клієнту поради, свідомо спрямовані на полегшення вчинення правопорушень, або іншим чином умисно сприяти їх вчиненню його клієнтом або іншими особами. Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.

Згідно статті 11 Правил зважаючи на суспільну значущість і складність професійних обов`язків адвоката, від нього вимагається високий рівень професійної підготовки, ґрунтовне знання чинного законодавства, практики його застосування, опанування тактики, методів і прийомів адвокатської діяльності, ораторського мистецтва. Адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.

В преамбулі до Правил наголошено, що Адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури. Надзвичайна важливість функціонального навантаження адвокатури вимагає від адвокатів слідування високим етичним стандартам поведінки. При цьому специфіка, комплексний характер обов`язків, що покладені на адвокатуру, обумовлюють необхідність збалансування засад служіння адвоката інтересам окремого клієнта та інтересам суспільства в цілому, дотримання принципів законності і верховенства права.

Колегія суддів констатує, що право на звернення до суду гарантується.

Разом з тим, установлено, що подана заява про ухвалення додаткового рішення не містить в собі будь-якого обґрунтування, а саме які судові витрати, в якому розмірі, понесені стороною та у який спосіб заявник просить їх розподілити.

Окрім того, заява про розподіл судових витрат подана за наслідками розгляду апеляційної скарги, в задоволенні якої стороні відмовлено. За таких підстав, подана заява має вочевидь штучний характер.

Зазначене дає підстави для висновку, що вказане спрямоване не на реальний захист прав довіреної особи, а використання положень процесуального законодавства з метою затягування розгляду справи, що свідчить про зловживання процесуальними права.

Згідно частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними права; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 2 статті 44 ЦПК України унормовано, що залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, вчинення дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Згідно частини 4 статті 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи.

Колегія апеляційного суду констатує, що заява про ухвалення додаткового рішення подана представником Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортовий банк України" Галич Іриною Леонідівною, яка надає правничу (правової) допомогу на професійній основі, а отже обізнана з вимогами цивільного процесуального законодавства та має усвідомлювати наслідки вчинення тієї чи іншої дії.

Згідно із частиною першоюстатті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Види заходів процесуального примусу визначені частиною першою статті 144 ЦПК України, а саме: попередження, видалення із залу судового засідання, тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, привід, штраф.

За таких обставин, суд уважає, що адвокат Галич І.Л. недобросовісно використовує надані їй законом процесуальні права, вчиняє дії, що не мають на меті виконання завдань цивільного судочинства, зокрема, визначених частиною 2 ЦПК України.

Враховуючи наведене, з метою припинення та запобігання в подальшому зловживань представником відповідача своїми процесуальними правами, суд дійшов висновку про необхідність застосування до адвоката Галич І.Л. заходів процесуального примусу у вигляді попередження.

На переконання суду такий захід процесуального примусу повністю кореспондується з допущеними зловживаннями та має забезпечити спонукання до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства у майбутньому.

Відповідно до частини 3 статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними права, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись ст.ст. 44, 133, 141, 143, 144, 148, 270, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", подану адвокатом Галич Іриною Леонідівною, про ухвалення додаткового рішення - залишити без розгляду.

Застосувати до представника Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортовий банк України" Галич Ірини Леонідівни захід процесуального примусу - попередження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 22 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

Т.О. Невідома