Справа №571/916/22
Провадження № 2-о/571/33/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області у складі

судді Верзун О.П.,

за участю секретаря Шупрудько І.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Семенюка А.С.,

представника заінтересованої особи - Москаленка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_2 у період з 27 липня 2005 року по 16 травня 2022 року. Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця.

Ухвалою суду від 26 липня 2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Клопотання представника ОСОБА_3 про витребування доказів в органі РАЦС щодо реєстрації укладення та розірвання шлюбу та виклик свідка ОСОБА_4 були задоволені, згідно ухвали суду від 09 вересня 2022 року.

Крім того, за клопотанням представника заінтересованої особи ухвалою суду від 09.09.2022 до участі у справі залучено в якості заінтересованої особи ОСОБА_5 , як законного представника неповнолітньої доньки загиблого - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала подану заяву про встановлення факту та пояснила, що її брат, ОСОБА_2 , який загинув під час несення військової служби жив однією сім`єю з нею, оскільки змалку знаходився на її опікуванні. У 2014 році вона вийшла заміж, а після смерті спільної для обох матері, він лишився один і з тих пір офіційно перебував під її опікою: вона займалася його вихованням та здійснювала за ним догляд. Брат відносився до неї як до матері і жив спільно з нею до свого одруження, тобто до 05.07.2013. Після одруження жив у хаті, що дісталась їм обом у спадок від матері. Під час шлюбу проживав в АДРЕСА_1 . 29.06.2016 року він потрапив у ДТП, у зв`язку з чим знаходився у тяжкому стані, перебував у комі. Весь цей час вона його виходжувала і доглядала, займалася його лікуванням. Під час шлюбу з дружиною почалися сімейні негаразди і вона в цей час частково жила у батьків у Зарічненському районі, а згодом і перебралася туди, забрала дитину та лишила брата. Після розлучення, з лютого 2017 року, брат знову жив у неї, її сім`ю рахував своєю, спільно займався господарством, брав участь у витратах на утримання сім`ї. Зазначила, що в мобільному телефоні брата записана як «мамка», а її чоловіка називав «тато». Стверджує, що у 2017 році брат їхав в АТО з її будинку, і повертався у відпустку до неї, в смт. Томашгород. Всі документи та сповіщення, пов`язані із його службою та подальшою загибеллю приходили на її адресу в смт. Томашгород. Встановлення вказаного факту їй необхідне для отримання компенсації, проте на день подання заяви до суду вона за нею ще не зверталась. З приводу отримання грошових коштів спору з колишньою невісткою не мають. Колишня дружина брата проживає в смт. Зарічне, Вараського району разом з донькою - ОСОБА_7 , 2013 року народження. Витрат у похованні колишнього чоловіка, а її брата - остання не понесла. З іншими особами брат у шлюбі не перебував.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України, ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо поданої заяви з посиланням на норми ст. 3 СК України, вважаючи, що брат заявниці не міг проживати разом з нею як одна сім`я, оскільки після досягнення повноліття останнім вони належать на різних сімей та не мають взаємних прав та обов`язків, передбачених сімейним законодавством, що передбачає можливість їх спільного проживання. Кожен з них мав свої сім`ї, що виключає можливість заявниці бути членом одночасно обох сімей. Сам по собі факт спільного проживання разом із заявницею не повинен розцінюватися судом як проживання однією сім`єю, так як проживати спільно-не достатньо, необхідно встановити наявність фактичних сімейних відносин: спільного господарства, бюджету, планування, взаємних права та обов`язків. Довідку, видану селищним старостою № 1722 від 15.06.2022 вважає недопустимим доказом, так як у ній не зазначено підстав для її видачі та відсутністю повноважень у старости посвідчувати подібні обставини. Посилається на те, що заявник не надала доказів спільного забезпечення господарства, ремонтних робіт, спільних витрат, спільного бюджету, витрат. Вважає, що ОСОБА_2 проживав одиноко.

Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки свого представника в судове засідання не забезпечив; про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд не приймає до уваги подане начальником Рівненського ОТЦК та СП ОСОБА_8 пояснення разом з долученими документами вх. № Еп-1789 від 24.11.2022, оскільки його подано до суду з порушенням процесуального строку та останнє не містить доказів надсилання іншим учасникам (а.с. 140- 161).

12.09.2022 від ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд заяви про встановлення факту у її відсутності, оскільки жодних претензій та заперечень до поданої заяви не має.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до частини 1- 2 статті 293 та статті 315 ЦПУ України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних, фактів, що (мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що заява особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Враховуючи вищевикладене, з метою оформлення державної одноразової грошової допомоги як члени сім`ї загиблого, заявниця звернулись із заявою про встановлення факту спільного проживання з братом. Встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки наслідком його встановлення заявниця набуває право на отримання одноразової грошової допомоги, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, перелік яких передбачений ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції, що діяла на момент смерті брата заявниці. Оскільки заявниці не було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, заявниця звернулась до суду з метою встановлення факту, що має юридичне значення із заявою в порядку окремого провадження. У призначенні грошової виплати заявниці не відмовлялось.

Вказана заява підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті село Красногорівка, Ясинуватський район, Донецької області. (а.с.7).

Начальник другого відділу Сарненського РТЦКСП сповістив заявницю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_13 , про те що її брат старший солдат ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копією сповіщення про смерть №3. (а.с.9). судом звертається увагу на ту обставину, що сповіщення про смерть старшого солдата ОСОБА_2 направлено за адресою місця проживання заявниці - ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 .

У сповіщенні зазначено про те, що воно є документом для порушення клопотання про призначення пенсії, допомоги і пільг, установлених чинним законодавством України.

Батьками заявниці - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначено ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що засвідчено копіями свідоцтв про народження. (а.с. 12-13). Мати заявниці - ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько - ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 . (а.с.14-15).

На підставі рішення Рокитнівської сільської ради № 97 від 09.09.2005 року ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - а.с. 16) призначено піклувальником над ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що дитина залишилась без батьківського піклування.

ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Факт спільного проживання заявниці із загиблим ОСОБА_2 підтверджується: довідкою про склад сім`ї №1721 від 15.06.2022, з якої слідує, що до складу сім`ї за адресою АДРЕСА_2 входять 11 чоловік, серед яких заявниця ОСОБА_1 та загиблий ОСОБА_2 , однак останній проживав без реєстрації з 27.07.2005 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ; (а.с.22). Крім того, з довідки Рокитнівської селищної ради №1722 від 15.06.2022, слідує, що загиблий ОСОБА_2 спільно проживав із заявницею ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 . (а.с.23). Водночас з довідки Рокитнівської селищної ради №4678 від 15.06.2022, вбачається, що загиблий ОСОБА_2 був зареєстрований, але не проживав за адресою АДРЕСА_1 (а.с.24).

Пояснення заявниці ОСОБА_1 не суперечать вище вказаним доказам та обставинам, які підтвердили допитані у судовому засіданні свідки.

Свідок ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 кожен окремо підтвердили, що до одруження та після розлучення ОСОБА_2 проживав у своєї сестри - ОСОБА_1 . В період шлюбу проживав своєю сім`єю, окремо у с. Рокитне. Після розлучення, повернувся проживати до сестри у смт.Томашгород. Свідок ОСОБА_14 та ОСОБА_15 повідомили, що після розлучення ОСОБА_2 проживав у сестри в Томашгороді. Всю роботу по господарству робив спільно з її чоловіком. Приблизно через рік після розлучення уклав контакт та служив в АТО. Приїздив двічі, щоразу їхав відразу до сестри. Потім продовжив контракт, трохи був на заробітках, але недовго. Повернувся до сестри, звідки пішов у ЗСУ. Ховали його також по місцю проживання у сестри в Томашгороді.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що є старостою Томашгородського старостинського округу, працює в селищній раді працює з 1993 року і за цей час знає кожну сім`ю. Добре знає заявницю - ОСОБА_1 - вона була опікуном для свого брата ОСОБА_2 , відповідально відносилася до своїх обов`язків, тому місцеві жителі (хто не знав) думали, що вона є матір`ю для ОСОБА_2 . ОСОБА_2 ходив у школу в смт Томашгород, одним з перших пішов обороняти селище, був на блок посту. Всі знають про те, що він жив разом з ОСОБА_1 , вели разом господарство, спільно харчувалися. ОСОБА_2 працював по господарству, робив блоки, приймав участь у будівництві, ходив до магазину, тобто проживав у сестри на правах члена родини. На звернення заявниці він надав довідку № 1772 від 15.06.2022 про спільне проживання та спільне ведення домашнього господарства, оскільки це відповідає дійсності. Уточнив, що на початок указаного ним в довідці періоду, тобто з 2005 року та на кінець зазначеного періоду - 2022 рік ОСОБА_2 проживав разом із заявницею. Хоча був зареєстрованим у с. Рокитне, а саме у житлі, яке лишилось після того як померли батьки. Ці відомості йому відомо особисто, оскільки давно працює в селищній раді і з даних погосподарського обліку.

Окрім свідків факт спільного проживання підтверджується наступним.

08 вересня 2022 року заявницею ОСОБА_1 долучено копії виписок банківських рахунків за період 01.06.2017-31.12.2019, 01.06.2017-07.09.2022, в яких містяться відомості про систематичний рух коштів між заявницею та загиблим ОСОБА_5 (а.с. 50-77).

Суд не приймає заперечення представника ОСОБА_3 про те, що така виписка є неналежним та недопустимим доказом, тому, що долучена до справи 08.09.2022 і не розкриває питання спільного побуту, оскільки виписка подана до першого судового засідання та представник заявника обґрунтував неможливість її подання разом з заявою.

Вказана виписка не сама по собі, а в сукупності з іншими доказами підтверджує факт обміну коштами по рахунках між заявницею та її братом, факт витрачання коштів на спільні потреби, зокрема придбання продуктів харчування (а.с. 51), існування між заявницею та братом довірчих відносин.

За клопотанням представника заінтересованої особи ОСОБА_3 від Рокитнівського відділу ДРАЦСу у Сарненському районі Рівненської області витребувано копію актового запису про шлюб №8 від 05 липня 2013 року складений виконавчим комітетом Рокитнівської сільської Рокитнівського району Рівненської області на ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Шлюб розірвано згідно рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області справа 571/85/17. (а.с.100-101).

Судом встановлено, що загиблий ОСОБА_2 перебував у шлюбі із ОСОБА_17 , яка змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 » в період 05 липня 2013 року до дня розлучення 15 лютого 2017 року . У шлюбі у сторін народилася дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Враховуючи викладене вище, ухвалою суду від 09 вересня 2022 року, було залучено ОСОБА_5 як законного представника неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12 вересня 2022 року до суду надійшла заява від ОСОБА_5 про розгляд справи за її відсутності, жодних заперечень щодо поданої заяви вона не має, не заперечує про встановлення факту. (а.с.105).

Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16-1 цього ж Закону, у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (редакція Закону, що діяла на момент смерті брата заявника).

У ч.2 ст. 16-1Закону визначено, що члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В даному випадку суд не вирішував безпосередньо питання про право заявниці на отримання грошової допомоги, а лише констатував про наявність у неї такого права об`єктивно, шляхом закріплення його у Законі. Оскільки на момент провадження відсутні підстави вважати про наявність спору про право, отже, заявниця мала право звернутися до суду про встановлення факту спільного проживання.

Встановлення факту має юридичне значення так як підтверджує та породжує у заявниці право на отримання одноразової грошової допомоги; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, оскільки під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами не заявлялось про спір про право, а самим судом також не встановлено такого, з огляду на наступне. Так, саме ОСОБА_18 за місцем свого проживання отримувала сповіщення про смерть брата ОСОБА_2 та отримувала грошову допомогу у відшкодування витрат на його поховання, відмови заявниці у призначенні такої допомоги не було. Вказані обставини представником заінтересованої сторони міністерства оборони України не заперечувались.

Іншим шляхом довести факт спільного проживання однією сім`єю заявниці з братом,

який загинув не є можливим.

Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

В матеріалах справи містяться докази, що підтверджують факт спільного проживання заявниці та загиблого спільно однією сім`єю та, водночас, не підтвердились належними та допустимими доказами припущення представника ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 проживав одиноко, будучи наділеним, згідно чинного сімейного законодавства правами члена сім`ї.

Разом з тим, судом було встановлено, що певний час брат заявниці проживав окремо від неї, а саме, судом береться до уваги те, що ОСОБА_2 перебував у шлюбі із ОСОБА_17 в період 05 липня 2013 року до 15 лютого 2017 року та проживав у с. Рокитне сім`єю, а тому, у суду відсутні підстави для встановлення факту проживання однією сім`єю із заявницею у зазначений період.

Зважаючи на вищевказані обставини, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до частково задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 258, 315, 318, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , з 27 липня 2005 року по 05 липня 2013 року та з 15 лютого 2017 року по день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_12 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_4 ;

Міністерство оборони України - місцезнаходження 03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6, ;

Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки - місцезнаходження 33028, Рівненська обл., місто Рівне, вулиця Грабник, 4, .

Повний текст рішення складено 22 грудня 2022 року.

Суддя :