Справа № 404/7489/20
Номер провадження 2/404/2244/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Тригубенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного авіаційного університету про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою до Національного авіаційного університету про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, просив суд:

- скасувати наказ виконуючого обов`язки ректора Національного авіаційного університету № 956/к від 17 листопада 2020 року, яким наказ від 03 листопада 2020 року №865/к, щодо призначення ОСОБА_1 , доктора технічних наук, професора, виконуючим обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету, скасовано у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не приступив до роботи;

- скасувати наказ начальника Льотної академії Національного авіаційного університету №856/о від 18 листопада 2020 року «Про скасування наказу про призначення»;

- поновити ОСОБА_1 на роботі в Льотній академії Національного авіаційного університету виконуючим обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету з 18 листопада 2020 року;

- стягнути з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 04 листопада 2020 року по 18 листопада 2020 року включно в сумі 12 476 грн. 64 коп.;

- стягнути з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 50 000 грн.;

- стягнути з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що наказом в.о. ректора Національного авіаційного університету від 03 листопада 2020 року № 865/к ОСОБА_1 з 04 листопада 2020 року призначено виконуючим обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету до погодження призначення у встановленому законом порядку, з оплатою згідно з штатним розписом Льотної академії НАУ.

04 листопада 2020 року в.о. начальника Льотної академії НАУ Обідін Дмитро Миколайович виніс наказ № 798/о, згідно з яким «приступив до роботи виконуючим обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету з 04 листопада 2020 року до погодження призначення в установленому законодавством порядку з посадовим окладом 10768,11 грн., 24 т.р. ЄТС, доплата 33 % - професор, 25 % - д.н. Все за рахунок загального фонду. Винагорода за вислугу років - 40 % (стаж на 31 грудня 2019 - 31 р.)». Тобто з 04 листопада 2020 року ОСОБА_1 фактично приступив до роботи, подав до відділу кадрів трудову книжку ( в якій здійснено запис про прийом на роботу), приходив кожного дня на своє робоче місце та йшов з роботи згідно з правилами внутрішнього трудового розпорядку, здійснював управлінські функції та повноваження, проводив збори ректорату, видавав накази у межах своїх повноважень, керував Льотною академією НАУ.

Не дивлячись на це 18 листопада 2020 року ОСОБА_1 звільнили з роботи виконуючого обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету, оформивши звільнення незаконним скасуванням наказу про призначення на роботу у зв`язку з тим, що він нібито не приступив до роботи.

17 листопада 2020 року виконуючим обов`язки ректора Національного авіаційного університету винесено незаконний наказ № 956/к від 17 листопада 2020 року, яким «наказ від 03 листопада 2020 року № 865/к, щодо призначення ОСОБА_1 , доктора технічних наук, професора, виконуючим обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету, скасувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не приступив до роботи».

На підставі цього незаконного наказу начальник Льотної академії НАУ 18 листопада 2020 року виніс незаконний наказ «Про скасування наказу про призначення» № 856/о від 18 листопада 2020 року, яким наказав «На підставі наказу в.о. Ректора Національного авіаційного університету від 17 листопада 2020 року № 956/к наказ в.о. ректора НАУ від 03 листопада 2020 року № 865/к про призначення в.о. начальника академії ОСОБА_1 та наказ в.о. начальника академії від 04 листопада 2020 року № 798/о - скасувати».

Вважає, що вищевказані накази є незаконними, оскільки в них умисно вказані неправдиві відомості, які не відповідають дійсності та спростовуються такими доказами та подіями.

Після прийняття ОСОБА_1 на роботу 04 листопада 2020 року вже 04 листопада 2020 року ним винесено наказ № 798/о, згідно з яким позивач наказав, що він «приступив до роботи виконуючим обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету з 04 листопада 2020 року до погодження призначення в установленому законодавством порядку з посадовим окладом 10768,11 грн., 24 т.р. ЄТС, доплата 33 % - професор, 25 % - д.н. Все за рахунок загального фонду. Винагорода за вислугу років -40% (стаж на 31 грудня 2019-31р.)».

Вже 04 листопада 2020 року позивачем подано до відділу кадрів Льотної академії свою трудову книжку серія НОМЕР_1 , в якій на сторінці 10 та 11 зроблено запис № 12 від 04 листопада 2020 року про призначення позивача на роботу в Льотній академії НАУ.

Того ж 04 листопада 2020 року відповідальним працівником кадрової служби заведено особову картку працівника № НОМЕР_2 , в якій вказані анкетні дані позивача, де він проживає, сімейний стан і таке інше та на яку посаду призначено позивача.

Після 04 листопада 2020 року самим же в.о. ректора НАУ Р. Хращевським посвідчено підпис позивача як виконуючого обов`язки начальника Льотної академії НАУ на картці із зразками підписів та відбитками печатки, яка подається до відповідного органу казначейської служби для розпорядження коштами установи.

Вже 05 листопада 2020 року працівником Льотної академій В.В. Задковим позивачу, як в.о. начальника академії подана доповідна про врегулювання питання продовження тренувальних польотів.

09 листопада 2020 року позивачем, як в.о. начальника академії, проведено засідання ректорату Льотної академії.

11 листопада 2020 року позивачем, як в.о. начальника академії, направлено відповідь № 0108/2550 старшому слідчому ВР ЗСГСД СУ ГУНП області лейтенанту поліції О. Козловському, щодо розгляду його запиту.

11 листопада 2020 року позивачем, як в.о. начальника академії, винесено наказ № 504 «Про підпорядкування структурних підрозділів Першому заступнику начальника академії Москвичову В.В.».

12 листопада 2020 року самим же в.о. ректора НАУ Р. Хращевським видана та підписана довіреність № 06.33/2775, якою НАУ уповноважило Обідіна Д.М., як в.о. начальника Льотної академії, здійснювати дії від імені НАУ.

13 листопада 2020 року самим же в.о. ректора НАУ Р. Хращевським виданий наказ № 462/од, яким ОСОБА_1 введено до вченої ради університету.

13 листопада 2020 року начальником ПЕВ Льотної академії Ольгою Коваленко подано позивачу, як в.о. начальника академії, інформацію для структурної комісії щодо кількості штатних одиниць станом на 11 листопада 2020 року.

13 листопада 2020 року заступником начальника академії О. Чумаком, позивачу, як в.о. начальника академії, поданий рапорт, яким О. Чумак доповідає, що на виконання усного доручення, отриманого в межах проведеного ректорату 09 листопада 2020 року, пропонує скорочення двох посад.

Зазначено, що протягом періоду з 04 листопада 2020 року по 18 листопада 2020 року позивачем, як в.о. начальника академії, були здійсненні і інші заходи, винесені накази та розпорядження, які доводять, що він приступив до роботи, але ключовим в доказуванні факту, що він, як в.о. начальника академії, приступив до роботи ще 04 листопада 2020 року є наказ № 798/о від 04 листопада 2020 року в.о. начальника Льотної академії НАУ Обідіна Дмитра Миколайовича, згідно з яким він вказав, що «приступив до роботи виконуючим обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету з 04 листопада 2020 року до погодження призначення в установленому законодавством порядку з посадовим окладом 10768,11 грн., 24 т.р. ЄТС, доплата 33 % - професор, 25 % - д.н. Все за рахунок загального фонду. Винагорода за вислугу років - 40 % (стаж на 31 грудня 2019 - 31 р.)». Тобто з 04 листопада 2020 року ОСОБА_1 фактично приступив до роботи і в зв`язку з цим звільнити його з роботи, шляхом скасування наказу про прийняття його на роботу у зв`язку з тим, що він «нібито не приступив до роботи» неможливо, а така дія, якщо вона вчинена, є неправомірною та незаконною, такою, що порушує Конституційне право позивача на працю. Відповідно накази, якими оформлена така протиправна поведінка відповідача є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Позивач вказує, що згідно з наказом № 798/о від 04 листопада 2020 року йому встановлено

посадовий оклад 10768,11 грн., 24 т.р. ЄТС, доплата 33 % - професор, 25 %3

д.н., винагорода за вислугу років - 40 % (стаж на 31 грудня 2019-31 р.). Плюсуємо доплату 33 % за звання професора та 25 % за звання доктора наук, виходить доплата 58 % до посадового окладу:

10768,11 грн. х 58 % = 6245,50 грн.

Отриманий результат 6245,50 грн. додаємо до посадового окладу: 10768,11 грн. + 6245,50 грн. = 17013,61 грн. Отриманий результат 17013,61 грн. збільшуємо на 40 % - винагорода за вислугу років (стаж на 31 грудня 2019 -31 р.). 17013,61 грн. х 40 % = 6805,44 грн. 17013,61 грн. + 6805,44 грн. = 23819,05 грн.

Середньомісячна заробітна плата склала 23819,05 грн., середньоденна заробітна плата склала 1134,24 грн. (23819,05 грн. поділено на 21 робочий день в листопаді, дорівнює 1134,24 грн.).

Вказано, що відповідачем не виплачена позивачу заробітна плата за період з 04 листопада 2020 року по 18 листопада 2020 року.

Розрахунок заробітної плати: заробітна плата в місяць - 23819,05 грн. Кількість робочих днів в листопаді 2020 року - 21 робочий день. Заробітна плата в місяць поділена на 21 робочий день, дорівнюватиме заробітній платі за один робочий день. 23819,05 грн. : 21 робочий день = 1134,24 грн.

З 04 листопада 2020 року по 18 листопада 2020 року включно було відпрацьовано 11 робочих днів. Заробітна плата за один робочий день помножена на 11 відпрацьованих робочих днів дорівнюватиме заробітній платі за 11 відпрацьованих днів. 1134,24 грн. х 11 фактично відпрацьованих днів = 12476,64 грн. Таким чином, вважає, що заробітна плата за 11 фактично відпрацьованих днів складає 12476,64 грн.

Також позивач зазначає, що його трудова діяльність розпочалась з 2009 року. В трудовій книжці немає жодного запису, який би його негативно характеризував. Навпаки має лише почесні грамоти та подяки за самовіддану наполегливу працю, про які вказано в трудовій книжці. Раніше він працював в Льотній академії як викладачем так і заступником начальника академії. Життєві зв`язки та сформована ділова репутація пов`язані з роботою в академії.

Звільнення шляхом скасування наказу про прийняття на роботу, нібито « у зв`язку з тим, що він не приступив до роботи» компрометує репутацію, як відповідального та самовідданого роботі працівника, як перед знайомими так і перед роботодавцями. У зв`язку з таким звільненням він не можу знайти роботу.

Більшість колишніх колег не можуть з ним спілкуватись, оскільки бояться за свої робочі місця та переслідування з боку адміністрації. З деякими колишніми колегами він не може зустрічатись, оскільки в їх очах бачить жаль та співчуття, що завдає і емоційних страждань. Оскільки робота в академії була і є пріоритетом, її втрата змушує постійно докладати значних зусиль (як моральних так і матеріальних) для організації свого подальшого життя, оскільки йому навіть не виплатили заробітну плату за фактично відпрацьований період.

Моральну шкоду від незаконного звільнення він оцінює в розмірі 50 000 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

02 квітня 2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до вказаного відзиву зазначено, що з доводами позивача погодитись не можливо, оскільки вони не відповідають дійсності, а позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Вказано, що Льотна академія Національного університету, як відокремлений структурний підрозділ, діє на підставі відповідного положення, затвердженого НАУ 08 лютого 2018 року.

Підпунктом 5.1. пункту 5 Положення про ЛА НАУ передбачено, що управління діяльністю Льотної академії НАУ здійснює начальник, який діє на засадах колегіальності відповідно до своїх повноважень, затверджених ректором національного авіаційного університету, цього Положення з врахуванням рішень Вченої ради, колегіальних, робочих та дорадчих органів Льотної академії.

За приписами підпункту 5.2. пункту 5 Положення про ЛА НАУ, начальник Льотної академії ЛА НАУ працює за контрактом, призначається на посаду наказом ректора Національного авіаційного університету, у встановленому законодавством порядку.

Порядок затвердження та звільнення з посади начальника Льотної академії НАУ передбачений пунктом 8 згаданого Положення про ЛА НАУ. Згідно з пп. 8.2 п. 8 Положення, начальник академії призначається на посаду наказом ректора Національного авіаційного університету строком на п`ять років згідно із ст. 33 Закону України «Про вищу освіту» та Статуту Національного авіаційного університету та в порядку визначеному ст. 43 Закону України «Про вищу освіту», (пп.8.4. п.8) Начальник Льотної академії НАУ може бути звільнений з посади наказом ректора Національного авіаційного університету з підстав, визначених трудовим законодавством, а також за порушення Статуту Університету, цього Положення та умов контракту згідно чинного законодавства.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 03 листопада 2020 року, якою останній надав згоду на виконання обов`язків начальника Льотної академії НАУ з 04 листопада 2020 року до заміщення вакантної посади в встановленому законодавством порядку, в.о. ректора НАУ видано наказ Національного авіаційного університету від 03 листопада 2020 року № 865/к «Про призначення начальника ЛА НАУ», яким ОСОБА_1 призначено виконуючим обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету з 04 листопада 2020 року до погодження призначення встановленому законодавством порядку, з оплатою згідно з штатним розписом ЛА НАУ.

Наказом Національного авіаційного університету від 17 листопада 2020 року № 956/к скасований наказ НАУ від 03 листопада 2020 року № 865/к щодо призначення ОСОБА_1 виконуючим обов`язки начальника Льотної академії НАУ, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не приступив до роботи.

Відсутні згідно облікових даних підтверджуючі документи, що ОСОБА_1 приступив до роботи та виконував обов`язки начальника Льотної академії НАУ.

Вказано, що наказом Національного авіаційного університету від 17 листопада 2020 року № 956/к скасовано наказ від 03 листопада 2020 року № 865/к щодо призначення ОСОБА_1 виконуючим обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не приступив до роботи. Наказ був виданий уповноваженою особою, яка на дату винесення оскаржуваного наказу виконувала обов`язки ректора Національного авіаційного університету ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30 листопада 2020 року.

Наказом начальника Льотної академії Національного авіаційного університету від 18 листопада 2020 року № 856/о скасовано наказ в.о. начальника академії від 04 листопада 2020 року №798/о на підставі наказу в.о. ректора НАУ від 17 листопада 2020 року № 956/к. Як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу № 856/о від 18 листопада 2020 року його підписано начальником академії ОСОБА_3 , саме на підставі наказу в.о. ректора Національного авіаційного університету.

На думку відповідача, оскаржений наказ начальника Льотної академії НАУ № 856/о від 18 листопада 2020 року «Про скасування наказу про призначення» є похідним від наказу в.о. ректора НАУ від 17 листопада 2020 року №956/к і не може створювати для позивача юридичних наслідків в частині виконання ним обов`язків начальника Льотної академії НАУ, так як ці повноваження віднесені до ректора Національного авіаційного університету.

Зазначено, що поновлення на роботі є можливим. Позивач, помилково вважає, що його було звільнено. Позивачем не надано до суду копії заяви з проханням призначити його на посаду виконуючого обов`язки начальника Льотної академії НАУ. Водночас, як вбачається зі змісту заяви позивач від 03 листопада 2020 року останній надав згоду на виконання обов`язків начальника Льотної академії НАУ з 04 листопада 2020 року до заміщення вакантної посади в встановленому законодавством порядку, а не на призначення його на цю посаду.

Поновлення є неможливим оскільки на сьогодні згідно з наказом НАУ від 09 березня 2021 року № 224/к посаду начальника ЛА НАУ обіймає ОСОБА_4 , який був обраний на конкурсній основі відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про вищу освіту», на умовах контракту, з оплатою штатного розпису. Його кандидатура погоджена Конференцією трудового колективу Льотної академії Національного авіаційного університету, яка відбулася 05 березня 2021 року на підставі підсумків відкритого голосування: «за» - 88, «проти» - немає, «утримались» -3.

Позивач своєю заявою від 03 листопада 2020 року надав згоду на виконання обов`язків начальника Льотної академії НАУ з 04 листопада 2020 року виключно до заміщення вакантної посади в встановленому законодавством порядку. Відтак, позивач не може бути поновлений на цій посаді.

Штатним розписом Льотної академії Національного авіаційного університету на 2020 рік не передбачена посада виконуючого обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету. Поновлення позивача на вказаній посаді суперечитиме Закону України «Про вищу освіту», статуту Національного авіаційного університету та Положенню про Льотну академію Національного авіаційного університету.

Представник відповідача зазначає, що позивач не приступив до роботи, до виконання обов`язків начальника ЛА НАУ, саме тому, відповідачем був виданий наказ від 17 листопада 2020 року № 956/к, яким скасовано наказ від 03 листопада 2020 року № 865/к щодо призначення ОСОБА_1 виконуючим обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не приступив до роботи.

Як вбачається з наказу Національного авіаційного університету від 03 листопада 2020 року № 865/к «Про призначення начальник ЛА НАУ» ОСОБА_1 призначено виконуючим обов`язки начальника Льотної академії НАУ, проте зазначений наказ не містить визначення/встановлення окладу, надбавок та доплат. В наказі є посилання на оплату згідно зі штатним розписом ЛА НАУ. Штатний розпис ЛА НАУ не містить такої посади «виконуючий обов`язки начальника».

Розрахунок розміру оплати праці та розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач обґрунтовує/вираховує виходячи з встановленої заробітної плати згідно з наказом начальника Льотної академії НАУ від 04 листопада 2020 року № 798/о, а саме: оклад-10768,11 грн., 24 т.р. ЄТС, доплата 33% - професор, 25%-д.н., все за рахунок загального фонду, винагорода за вислугу років - 40% (стаж на 31 грудня 2019 р. - 31 р.).

Зазначений наказ начальника Льотної академії НАУ від 04 листопада 2020 р. № 798/о не може бути достовірним та належним доказом, враховуючи той факт, що наказ був підписаний самим позивачем. Тобто ОСОБА_1 своїм наказом сам собі встановив розмір заробітної плати. При цьому, прийняття таких рішень, зокрема, встановлення заробітної плати (окладу, надбавок, доплат тощо) віднесено до компетенції ректора Національного авіаційного університету.

Відповідач вважає свої дії законними, тому жодного порушення прав позивача не відбулося, відповідно останній не може вимагати відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи законність рішень відповідача, відсутність достовірних, належних та допустимих доказів протиправності дій відповідача, необґрунтованість та безпідставність позову, відповідач вважає що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 лютого 2022 року клопотання представника позивача задоволено, витребувано з Національного авіаційного університету: довідку про середню заробітну плату нараховану та виплачену ОСОБА_1 ; посадову інструкцію виконуючого обов`язки начальника Льотної академії НАУ; посадову інструкцію начальника Льотної академії НАУ.

Вказана ухвала двічі направлялась на адресу відповідача (07 лютого 2022 року та 03 листопада 2022 року) та відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, отримана ним. Однак, ухвала суду від 02 лютого 2022 року залишилась не виконаною відповідачем, докази, які вимагав суд не були направлені. За вказаних підстав, суд вирішує справу за наявних у справі доказів.

02 листопада 2022 року від представника відповідача до суду надійшли доповнення до відзиву на позов, відповідно яких вказано, що позивач підписавши наказ від 04 листопада 2020 року №789/о, не зазначає, що він є доктором наук, професором. Також, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують відповідність його діяльності наявному науковому ступеню чи вченому званню. Позивач вказаним наказом встановив собі винагороду за вислугу років в розмірі 40 відсотків, тобто виплату, що не передбачена чинним законодавством. Зазначене свідчить про те, що обрахунок позивачем заробітку шляхом множення посадового окладу на 58% (доплати за науковий ступінь та вчене звання) додавання цієї суми до посадового окладу та множення отриманого результату на 40% передбаченої законодавством винагороди є вочевидь необґрунтованим, а тому до нього слід віднестися критично.

Заробітна плата позивачеві в листопаді 2020 року не виплачувалась, з огляду на те, що позивач до роботи не приступив, що в подальшому й послугувало видачі наказу від 17 листопада 2020 року № 956/к про скасування наказу від 03 листопада 2020 року № 865/к.

Вважає, що позивач мав визначити свій середній заробіток шляхом ділення посадового окладу на кількість робочих днів в листопаді 2020 року, що становить 10768,11 грн. / 21 робочий день = 512,77 грн. Тобто, обрахована позивачем сума заробітної плати за 11 днів має становити 512,77 х 12 = 5640,47 грн., а не 12 476,64 грн., як це зазначено позивачем.

В судове засідання від представника позивача, адвоката Кулібаба М.І. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

13 грудня 2022 року на електронну адресу суду представник відповідача направив заяву про відкладення розгляду справи. Зазначав, що 13 грудня 2022 року було укладено додаткову угоду №6 до договору про надання правової допомоги від 28 липня 2022 року з метою представництва та захисту прав та законних інтересів відповідача. Враховуючи те, що додаткова угода була укладена напередодні судового засідання, представник відповідача не мав можливості повноцінно ознайомитись з матеріалами справи, написати пояснення та належно підготуватися до захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Отже, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони.

Суд, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, належним сповіщенням сторін, вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Це право забезпечується обов`язком держави створювати громадянам умови для повного його здійснення, гарантувати рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовувати програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Однак це конституційне право громадянина не може пов`язуватись лише з певною формою трудового договору, який укладається громадянином відповідно до його волевиявлення.

Судом встановлено, що наказом в.о. ректора Національного авіаційного університету від 03 листопада 2020 року № 865/к, позивача - ОСОБА_1 з 04 листопада 2020 року призначено виконуючим обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету до погодження призначення у встановленому законом порядку, з оплатою згідно з штатним розписом Льотної академії НАУ (а.с. 9).

04 листопада 2020 року в.о. начальника Льотної академії НАУ Обідін Дмитро Миколайович виніс наказ № 798/о, згідно з яким «приступив до роботи виконуючим обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету з 04 листопада 2020 року до погодження призначення в установленому законодавством порядку з посадовим окладом 10768,11 грн., 24 т.р. ЄТС, доплата 33 % - професор, 25 % - д.н. Все за рахунок загального фонду. Винагорода за вислугу років - 40 % (стаж на 31 грудня 2019 - 31 р.)» (а.с.10).

17 листопада 2020 року виконуючим обов`язки ректора Національного авіаційного університету, винесено наказ № 956/к від 17 листопада 2020 року, яким наказ від 03 листопада 2020 року № 865/к, щодо призначення ОСОБА_1 , доктора технічних наук, професора, виконуючим обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету, скасовано у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не приступив до роботи. Підставою вказано: доповідна записка заступника начальника Льотної академії з економічної та адміністративно-фінансової роботи Чумака О.О. (а.с.12).

18 листопада 2020 року начальником академії винесено наказ «Про скасування наказу про призначення» № 856/о від 18 листопада 2020 року, яким, на підставі наказу в.о. ректора Національного авіаційного університету від 17 листопада 2020 року № 956/к наказ в.о. ректора НАУ від 03 листопада 2020 року № 865/к про призначення в.о. начальника академії Обідіна Дмитра Миколайовича та наказ в.о. начальника академії від 04 листопада 2020 року № 798/о - скасовано.

Позивач звертаючись до суду з вказаним позовом вважає, що вищевказані накази є незаконними, оскільки в них умисно вказані неправдиві відомості, які не відповідають дійсності та спростовуються доказами та подіями.

Як вбачається з матеріалів справи після прийняття позивача на роботу, ним 04 листопада 2020 року винесено наказ № 798/о, згідно з яким вказано, що він приступив до роботи виконуючим обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету з 04 листопада 2020 року до погодження призначення в установленому законодавством порядку з посадовим окладом 10768,11 грн., 24 т.р. ЄТС, доплата 33 % - професор, 25 % - д.н. Все за рахунок загального фонду. Винагорода за вислугу років -40% (стаж на 31 грудня 2019-31р.).

Позивачем подано до відділу кадрів Льотної академії свою трудову книжку серія НОМЕР_1 , в якій зроблено запис від 04 листопада 2020 року про призначення позивача на роботу в Льотній академії НАУ.

04 листопада 2020 року відповідальним працівником кадрової служби заведено особову картку працівника № НОМЕР_2 , в якій вказані анкетні дані позивача, де він проживає, сімейний стан і таке інше та на яку посаду призначено позивача.

04 листопада 2020 року в.о. ректора НАУ Р. Хращевським посвідчено підпис позивача як виконуючого обов`язки начальника Льотної академії НАУ на картці із зразками підписів та відбитками печатки, яка подається до відповідного органу казначейської служби для розпорядження коштами установи.

Також, судом встановлено, що 05 листопада 2020 року працівником Льотної академій В.В. Задковим позивачу, як в.о. начальника академії подана доповідна про врегулювання питання продовження тренувальних польотів.

11 листопада 2020 року позивачем, як в.о. начальника академії, направлено відповідь № 0108/2550 старшому слідчому ВР ЗСГСД СУ ГУНП області лейтенанту поліції О. Козловському, щодо розгляду його запиту.

11 листопада 2020 року позивачем, як в.о. начальника академії, винесено наказ № 504 «Про підпорядкування структурних підрозділів Першому заступнику начальника академії Москвичову В.В.».

12 листопада 2020 року в.о. ректора НАУ Р. Хращевським видана та підписана довіреність № 06.33/2775, якою НАУ уповноважило Обідіна Д.М., як в.о. начальника Льотної академії, здійснювати дії від імені НАУ.

13 листопада 2020 року в.о. ректора НАУ Р. Хращевським виданий наказ № 462/од, яким ОСОБА_1 введено до вченої ради університету.

13 листопада 2020 року начальником ПЕВ Льотної академії Ольгою Коваленко подано позивачу, як в.о. начальника академії, інформацію для структурної комісії щодо кількості штатних одиниць станом на 11 листопада 2020 року.

13 листопада 2020 року заступником начальника академії О. Чумаком, позивачу, як в.о. начальника академії, поданий рапорт, яким О. Чумак доповідає, що на виконання усного доручення, отриманого в межах проведеного ректорату 09 листопада 2020 року, пропонує скорочення двох посад.

Таким чином, судом встановлено, що з 04 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 фактично приступив до роботи.

Наказ в.о. ректора Р. Хращевського № 956/к від 17 листопада 2020 року не містить будь-якого посилання на норми законодавства.

Таким чином, звільнення позивача від виконання обов`язків начальника Льотної академії Національного авіаційного університету було проведено з порушенням норм трудового законодавства, за відсутності підстав, передбачених чинним законодавством, тобто накази № 956/к від 17 листопада 2020 року та № 856/о від 18 листопада 2020 року є незаконними та підлягають скасуванню, доказів зворотного матеріали справи не містять. У зв`язку з чим позивач підлягає поновленню на роботі на займаній посаді.

Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частина сьома статті 235 КЗпП України передбачає, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядав трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його оголошення в судовому засіданні.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Виконання рішення вважається закінченим із моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.

Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.

У разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису, ввівши скорочену посаду (Постанова ВС від 13.02.2019 року у справі №756/6746/16-ц).

Як встановлено судом, з 04 листопада 2020 року по 18 листопада 2020 року ( 11 робочих днів) позивачу не нараховувалась та не була виплачена заробітна плата.

Суд погоджується з розрахунками наданими позивачем та вважає, що підлягають до задоволення і вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь 12 476,64 грн. заборгованості по не виплаченій заробітній платі.

Щодо позовних вимог, які стосуються стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За правилами частини другої статті 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу слід стягнути з 18 листопада 2020 року по день прийняття рішення, який слід вирахувати, керуючись положеннями Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 Постанови № 13 від 14 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

За вимогами п. 8 даного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

Час вимушеного прогулу становить 520 робочих дні за період часу з 18 листопада 2020 року (початок вимушеного прогулу) до 14 грудня 2022 року (день ухвалення рішення судом).

Абзацом 3 пункту 2 Порядку передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно розрахунків, зроблених позивачем, розмір середньої заробітної плати становить 1134,24 грн., з яким погоджується суд.

Відтак, беручи до уваги кількість робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком, а саме 520 днів та середньоденний заробіток позивача перед звільненням, отримуємо розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який становить, виходячи з обрахунку 1134,24 х 520 = 589 804, 80 грн. (без урахування податків і зборів), що і підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56). У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України) (п. 57).

Як роз`яснено у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У пункті 13 цієї Постанови роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди у сумі 50 000 гривень позивач пов`язує із моральними стражданнями. Позивач дійсно зазнав негативних емоцій, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, суд виходить із засад розумності та справедливості.

Так, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним та не в повній мірі відповідає характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач, суті спірних правовідносин та засадам розумності, виваженості та справедливості.

Тому з урахуванням фактичних обставин справи, суд з урахуванням принципу розумності та справедливості, а також принципу пропорційності вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, аналіз положень законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до вимог п. 2,4 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більш ніж за один місяць та поновленні на роботі незаконно звільненого працівника.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 264, 265, 273, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати наказ виконуючого обов`язки ректора Національного авіаційного університету №956/к від 17 листопада 2020 року, яким наказ від 03 листопада 2020 року №865/к, щодо призначення ОСОБА_1 , доктора технічних наук, професора, виконуючим обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету, скасовано у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не приступив до роботи.

Скасувати наказ начальника Льотної академії Національного авіаційного університету №856/о від 18 листопада 2020 року «Про скасування наказу про призначення».

Поновити ОСОБА_1 на роботі в Льотній академії Національного авіаційного університету виконуючим обов`язки начальника Льотної академії Національного авіаційного університету з 18 листопада 2020 року.

Стягнути з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 04 листопада 2020 року по 18 листопада 2020 року включно в сумі 12 476 грн. 64 коп.

Стягнути з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 589 804, 80 грн. з вирахуванням із цієї суми обов`язкових платежів.

Стягнути з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 5 000 грн..

Стягнути з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 3363,20 грн.

Стягнути з Національного авіаційного університету на користь держави судовий збір в розмірі 1681,60 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач: Національний авіаційний університет, місцезнаходження: м. Київ, проспект Космонавта Комарова, буд. 1, .

Повний текст судового рішення складено 22.12.2022 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда