Справа № 466/1813/22
Провадження № 2-о/466/60/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» квітня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Настасяк Б.І.

з участю: заявника ОСОБА_1

представника заявника Брони М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за заявою адвоката Брони Мар`яни Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - Яворівська міська рада Львівської області, про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем

у с т а н о в и в:

У березні 2022 року адвокат Брона Мар`яна Василівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем.

В своїй заяві зіслалась на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Сихівським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 31.03.2021 року на підставі актового запису № 343.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне їй майно.

Оскільки за життя ОСОБА_3 заповіту на випадок своєї смерті не склала, спадкоємцем першої черги за законом є її єдиний син - ОСОБА_1 .

З метою належного оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коцюруби Л.Я. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи в спадковому реєстрі № 66230675 від 01.09.2021 року.

Окрім іншого майна, зареєстрованого на ім`я спадкодавця - ОСОБА_3 , заявником було подано нотаріусу сертифікат на право приватної власності на землю серії ЛВ 020083, виданого на ім`я ОСОБА_4 , матері померлої ОСОБА_3 і, відповідно, бабці заявника - ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , і яка 06.10.2009 року склала в користь своєї доньки - ОСОБА_3 заповіт, посвідчений секретарем Любинської сільської ради Яворівського району Львівської області за реєстровим № 16, згідно тексту якого заповіла їй все майно, що на день смерті належатиме їй з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось і взагалі все те, на що за законом матиме право, в тому числі і земельний пай за сертифікатом № 020083, зазначивши, що після смерті такої ОСОБА_3 фактично спадщину прийняла відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, однак юридично не оформила.

Враховуючи той факт, що до дня смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а місцем реєстрації ОСОБА_3 у паспорті громадянина України було зазначено м. Львів, нотаріусом було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_3 на землю, яка належала ОСОБА_4 , та рекомендовано звернутись до суду для підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4 до дня смерті останньої.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 7 цієї ж постанови Верховного Суду України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Факт постійного проживання ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 підтверджується Актом № 7 від 14.02.2022 року, затвердженим старостою Любинського старостинського округу Горгут Р.Є., в якому зазначено, що ОСОБА_4 до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , і разом з нею до дня її смерті проживала без реєстрації донька - ОСОБА_3 , що підтверджується показами сусідів - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Підтвердження факту проживання ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 до дня смерті останньої необхідне ОСОБА_1 для належної реалізації своїх спадкових прав після смерті матері - ОСОБА_3 , а саме для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку.

З огляду на такі обставини, просить ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , до дня смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Брона М.В. заяву підтримали, зіславшись на обставини, викладені у заяві.

Представник заінтересованої особи - Яворівської міської ради в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, та подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , його представника - адвоката Брони М.В., свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Приписами ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході судового розгляду справи встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Сихівським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 31.03.2021 року на підставі актового запису № 343.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне їй майно.

Оскільки за життя ОСОБА_3 заповіту на випадок своєї смерті не склала, спадкоємцем першої черги за законом є її єдиний син - ОСОБА_1 .

З метою належного оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коцюруби Л.Я. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи в спадковому реєстрі № 66230675 від 01.09.2021 року.

Крім іншого майна, зареєстрованого на ім`я спадкодавця - ОСОБА_3 , заявником було подано нотаріусу сертифікат на право приватної власності на землю серії ЛВ 020083, виданого на ім`я ОСОБА_4 , матері померлої ОСОБА_3 і, відповідно, бабці заявника - ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , і яка 06.10.2009 року склала в користь своєї доньки - ОСОБА_3 заповіт, посвідчений секретарем Любинської сільської ради Яворівського району Львівської області за реєстровим № 16, згідно тексту якого заповіла їй все майно, що на день смерті належатиме їй з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось і взагалі все те, на що за законом матиме право, в тому числі і земельний пай за сертифікатом № 020083, зазначивши, що після смерті такої ОСОБА_3 фактично спадщину прийняла відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, однак юридично не оформила.

Враховуючи той факт, що до дня смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а місцем реєстрації ОСОБА_3 у паспорті громадянина України було зазначено м. Львів, нотаріусом було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_3 на землю, яка належала ОСОБА_4 , та рекомендовано звернутись до суду для підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4 до дня смерті останньої.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтвердили той факт, що мати заявника ОСОБА_3 проживала разом зі свою матір`ю, а бабцею заявника - ОСОБА_4 по день її смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, зазначили, що між ними були добрі стосунки, вони вели спільне господарство.

Факт постійного проживання ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 підтверджується Актом № 7 від 14.02.2022 року, затвердженим старостою Любинського старостинського округу Горгут Р.Є., в якому зазначено, що ОСОБА_4 до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , і разом з нею до дня її смерті проживала без реєстрації донька - ОСОБА_3 .

Статтею 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 цієї ж постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Отже для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з п. 3.22 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Таким чином у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Оскільки встановлення факту постійно проживання із спадкодавцем має для заявника юридичне значення, та є необхідним для оформлення ним спадкових прав, законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому суд вважає, що заява підставна та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву адвоката Брони Мар`яни Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - Яворівська міська рада Львівської області, про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , до дня смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 26 квітня 2022 року.

Суддя В. І. Кавацюк