Справа № 279/2581/22
Провадження № 2/279/1044/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/2581/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати договір оренди землі від 01.09.2016 року, який укладено з ТОВ "Виробниче підприємство "Полісся" , зобов`язати негайно передати власнику земельну ділянку загальною площею 4,0003 га., що розташована на території Дідковицької сільської ради, Коростенського району, Житомирської області, кадастровий номер №:04:000:0082 в придатному стані для цільового використання, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з орендної плати в розмірі 12016,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до Витягу з Державного з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, їй належить на праві приватої власності земельна ділянка з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4.004 га., кадастровий номер :04:000:0082. Право власності на вказану земельну ділянку вона набула в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.04.2012 року між спадкодавцем ОСОБА_2 та ТОВ "Будівельний комплекс 2006" було укладено договір оренди земельної ділянки на 5 років. 01.09.2016 року договір було переукладено, 21.08.2017 року до вказаного договору була підписана тристороння Додаткова угода про заміну сторони та внесення змін до договору оренди. Додатковою угодою погоджено заміну сторони орендаря на ТОВ "Виробниче підприємство "Полісся", замінено стро дії договору на 14 років, змінено розмір плати за оренду, яка вноситься у грошовій формі в розмірі 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Однак відповідач порушував свої зобов`язання щодо розрахунку за користування земельною ділянкою та з 2018 року жодного разу не провів розрахунок. Вона неодноразово зверталась в телефонному режимі до відповідача, повідомляла про заміну власника земельної ділянки та вимагала виконання умов договору щодо оплати оренди земельної ділянки. 29.11.2021 року вона письмово звернулась до відповідачча з вимогою виплати орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки. Листом від 10.12.2021 року відповідачем їй було відмовлено. А тому, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати пов`язані з розглядом справи. В обгрунтування яких вказує, що очікує понести витрати на професійну правничу допопогу в розщмірі 6000,00 грн.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (ухвалу про відкриття провадження отримано 26.07.2022), відзив на позов та інших заяв не подав.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про наступне: Судом

встановлено, що 06.04.2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Будівельний комплекс -2006", в особі директора Левківського М.В. було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,0003 га., яка розташована на території Дідковицької сільської ради, кадастровий номер :04:000:0082, строком на 5 років.

Відповідно до п.9 вказаного договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, послугами та натуральній формі, що відповідає 5% від вартості земельної частки (паю) та складає 497,22 грн.

Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року.

21.08.2017 року між ОСОБА_2 , ТОВ "Будівельний комплекс -2006" та ТОВ "Виробниче підприємство "Полісся" укладена додаткова угода про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди землі.

Вказано угодою замінено орендаря землі на ТОВ "Виробниче підприємство "Полісся".

Відповідно до п.п. 4.2, 4.3 Додаткової угоди строк дії договору оренди встановлено 14 років, орендна плата вноситься у грошовій формі 8% нормативної грошової оцінуи земельної ділянки, що складає 1287,23 грн. за рік оренди.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18.01.2021 року визнано право власності позивача на спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку площею 4,0003 га., яка розташована на території Дідковицької сільської ради, кадастровий номер :04:000:0082.

12.03.2021 року Управлінням регіональної діяльності Коростенської РДА Житомирської області проведено реєстрацію права власності на вказану вище земельну ділянку за ОСОБА_1 .

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

За вказаних обставин до позивача перейшли всі права та обов`язки Орендодавця за договором оренди земельної ділянки від 06.04.2012 року.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Разом з тим, згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних із орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 міститься висновок, що «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті З ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність».

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наявними у справі доказами встановлено, що відповідачем сплату орендної плати з 2018 року не здійснювалась.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до відповідача з вимогою виплати кошти за оренду землі та розірвання договору оренди, листом від 10.12.2021 року позивачу було відмовлено, з тих підстав, що ОСОБА_1 було порушено істотні умови договору оренди землі, а саме у встановлений (місячний ) строк не повідомила орендаря про заміну власника земельної ділянки.

Разом з тим, відповідно до п.п.1, 2 ч.1, ч.2 ст.537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі:

1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання;

2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку.

Нотаріус повідомляє кредитора у порядку, встановленому законом, про внесення боргу у депозит.

Відповідно до п.п.1.1, 1.3 п.1 Глави 21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (зі змінами та доповненнями) державні та приватні нотаріуси у випадках, передбачених законодавством України, приймають у депозит грошові суми та цінні папери.

Сторони правочину, в тому числі і попереднього, можуть домовитись про депонування грошових сум у депозиті нотаріуса з метою виконання зобов`язань та наступного їх безготівкового перерахування нотаріусом особі, на ім`я якої вони були внесені безготівковим шляхом, у зв`язку з настанням певної події, що обумовлена договором.

Прийняття грошових сум або цінних паперів у депозит для передавання кредитору здійснюється за відповідною заявою заінтересованої особи (боржника) або за заявою ліквідатора громадянина-підприємця, визнаного банкрутом. Заява реєструється нотаріусом у книзі вхідної кореспонденції і є підставою для вчинення нотаріальної дії.

При цьому, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (зі змінами та доповненнями) не визначено, що боржник повинен надати докази того, що кредитор живий. Також, не визначено обов`язку нотаріуса встановлювати, чи живий кредитор, на ім`я якого відкривається депозит. Отже, ані нотаріус, ані агропідприємство-боржник не зобов`язані вишукувати спадкоємців. Тобто агропідприємства фактично можуть у заяві вказувати відомості про орендодавця-кредитора (які зазначені в договорі оренди землі), незалежно від того, чи він живий, чи є в нього спадкоємці і чи відомі їхні дані.

Внесення грошових сум у депозит нотаріуса може проводитися будь-яким шляхом: внесенням готівки через банки або безготівковим перерахуванням сум з рахунка орендаря на окремий поточний рахунок приватного нотаріуса тощо. Як підтвердження внесення грошових сум нотаріус видає орендарю-боржнику квитанцію встановленого зразка. На прохання орендаря напис про внесок може бути зроблений на відповідному договорі оренди землі.

Розмістивши грошові кошти у депозиті нотаріуса, орендатор-боржник вважається таким, що повністю виконав свої зобов`язання.

Таким чином, законодавство України містить норми, які спрямовані на захист прав та інтересів добросовісних орендарів від дій недобросовісних орендодавців.

При цьому, судом встановлено, що позивач дійсно відповідно до ч.5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», набувши право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язаний був повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.

Разом з тим, відповідач всупереч вимогам ч.1 ст.526 ЦК України, згідно якої зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, не вжило будь-яких заходів щодо забезпечення виконання умов спірного договору оренди земельної ділянки.

Отже, посилання відповідача, на ту обставину, що заборгованість зі сплати орендної плати виникла з вини позивача, який не повідомив орендаря про зміну власника орендованої ними земельної ділянки, не надав правовстановлюючих документів на неї та власних банківських реквізитів є безпідставною.

Доказів того, що ТОВ "Виробниче підприємство "Полісся" здійснювало дії щодо належного виконання спірного договору оренди, але позивач відмовився приймати належне його виконання, відповідач суду не надав, що є його процесуальним обов`язком згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України.

Отже, факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо несвоєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою з боку відповідача є доведеним та є підставою для розірвання такого договору.

Як встановлено вище, орендна плата за спірним договором оренди земельної ділянки від 06.04.2012 року вноситься у грошовій формі в розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 497, 22 грн.

Відповідно до п.4.3 Додаткової угоди від 21.08.2017 року орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1287,23 грн.за рік оренди.

Згідно до Вмитягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0082, нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь становить 37551,82 грн., таким чином розмір орендної плати відповідно до додаткової угоди від 21.08.2017 року становить 3004,16 грн., що складає 8 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

З урахуванням встановлених обставин, періодом, за який слід обраховувати заборгованість з орендної плати є 2018 - 2021 роки.

Відповідно, це складає 12016,64 грн. (3004,16 грн х 4 роки).

Оскільки суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині розірвання договору оренди земельної ділянки, то задоволенню підлягає і його похідна вимога про повернення позивачу спірної ділянки.

Згідно з положеннями ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, оскільки вони підтверджені квитанцією від 20.01.2022 року.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивача про стянення з відповідача судових витра пов`язаних з розглядом справи (6000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги), оскільки позивачем не надано документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 237, 256, 525,537, 561, 610, 611, 629, 651 ЦК України, ст. 141 ЗК УКраїни, Законом України "Про орегду землі",

У Х В А Л И В :

Позові вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі задовольнити.

Договір оренди земельної ділянки площею 4.0003 га., яка розташована на території Дідковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області, кадастровий номер :04:000:0082, укладений 06.04.2012 року, з Додатковою угодою до договору оренди землі від 21.08.2017 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" - розірвати.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" земельну ділянку площею 4.0003 га., яка розташована на території Дідковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області, кадастровий номер :04:000:0082 повернути ОСОБА_1 , в стані придатному для цільового використання.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за 2018-2021 роки в розмірі 12016 (дванадцять тисяч шістнадцять) гривень 64 копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" на користь ОСОБА_1 1984,80 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся", місце знаходження: 11106, с.Радчиці, вул.Шевченка, 39, Овруцький р-н, Житомирська, .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом