Провадження №2/523/1495/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря -Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.12.2021р. звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, а також частину фактично понесених витрат по сплаті за навчання в розмірі 9170 грн.. В обгрунтування вимог позивач вказувала на те, що донька ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу денної форми навчання (контракт) державному закладі «Південноукраїнському національному педагогічному університеті ім.К.Д.Ушинського», знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1 проте позивачу одній важко утримувати доньку, так як її заробітна плата замала, щоб забезпечити всім необхідним ОСОБА_3 . Відповідач є працездатною особою, отримує постійний дохід - офіційно працевлаштований в консультативно-діагностичному центрі на АДРЕСА_1 та в медичному центрі «Здоров`я» на АДРЕСА_2 на посаді лікаря-невролога, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка продовжує навчання.

19.01.2022 р. провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

В матеріалах справи наявне клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК) про дату та час розгляду справи, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надсилав, судові повістки за адресою реєстрації не отримує, у зв`язку із чим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання,відсутність відзиву, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України, складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як було встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 23.12.2003 р. зроблено відповідний запис за №1651, її батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 26.02.2020р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно судового наказу Суворовського районного суду м.Одеси від 21.01.2020р. вирішено стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки заробітку/доходу платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.01.2020р. і до повноліття доньки.

Згідно довідки №330 від 31.08.2021р., виданої державним закладом«Південноукраїнський національний педагогічній університет ім.К.Д.Ушинського», ОСОБА_3 , є студенткою денного відділення на контрактній формі навчання, спеціальність 014 «Середня освіт (Історія)» ОС «Бакалавр» соціально-гуманітарного факультету, термін навчання: з 01.09.2021р. по 30.06.2025р..

Як зазначено в Договорі про надання платної освітніх послуг №СГ-2021/1089 від 12.08.2021р. за навчання для здобувачів вищої освіти, укладеним між ДЗ «Південноукраїнський національний педагогічній університет ім.К.Д.Ушинського» та ОСОБА_1 , вартість послуг складає 9170 грн. за семестр, термін закінчення навчання ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно відомостей №1 Т3-284096-ф/л від 29.10.2021р. про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/ буди2/523/1495/22нку, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно копії квитанції, доданої до матеріалі справи, 13.08.2021р. ОСОБА_1 сплатила 9170,00 грн. на рахунок Держказначейської служби м.Одеси за навчання ОСОБА_3 в ДЗ «Південноукраїнський національний педагогічній університет ім.К.Д.Ушинського».

Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до положень ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до вимог ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина утвердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з нормами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.191СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

З урахуванням того, що відповідач відзиву на позов не надав, тому суд вважає за необхідне визначити аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, відповідно до вимог ст. 200 СК України, починаючи з 07.12.2021 року (день звернення до суду) і до 30.06.2025 року (строк закінчення навчання).

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 навчається, проживає разом з позивачем, доходів не отримує, за таких обставин, суд дійшов висновку, що вона потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній формі навчання на контрактній основі, перебуває на утриманні матері.

Враховуючи встановлені обставини та вказані норми, вимога про стягнення аліментів є цілком обгрунтованою, тому підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги про стягнення частини витрат за навчання сплачених по договору, то в цій частині позов не підлягає задоволенню.

За нормами ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Тобто на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова ВС України від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц).

Отже, заявлена вимога про стягнення додаткових витрат не грунтується на нормах закону, тому вона не підлягає задоволенню.

Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,141,258-259,263,265,268,273,279,280-283,353-355,430 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з 07.12.2021 року і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2025 р.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині вимог-відмовити.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача

поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення складено 31.05.2022 р.

Суддя