Справа № 450/151/21 Провадження № 2/450/46/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.О.

за участі позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1

представника відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області про встановлення графіку побачень з дитиною,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача за первісним позовом): ОСОБА_1 звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з цивільним позовом до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області в якому просить усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні сина, а саме : систематичні щотижневі побачення батька з сином, без присутності матері, кожної середи починаючи з 14 год. 00 хв., в тому числі, але не виключно після завершення занять в школі до 21 год. 00 хв. за місцем фактичного проживання батька та без обмежень місць прогулянок та дозвілля; кожен вівторок та четвер з 18 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. та суботу з 09 год. 30 хв. до 14 год. 00 хв., на час проведення тренувань з айкідо; кожні другі та четверті в місяць п`ятницю, суботу та неділю, починаючи з 14 год. 00 хв. п`ятниці (в будь-якому випадку не раніше закінчення шкільних занять) до 21 год. 00 хв. неділі із можливістю ночівлі сина за місцем фактичного проживання батька та без обмежень місць прогулянок та дозвілля; безперешкодний спільний відпочинок батька з сином, без супроводу матері в тому числі за межами України в період з 08.01. по 20.01. та 01.08. по 31.08, щорічно; кожен день народження сина, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , щороку до досягнення дитиною повноліття з 12 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв.; необмежена можливість спілкування батька з сином засобами телефонного зв`язку та через Інтернет, зокрема через Viber, Skype, тощо.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07.09.2002 р. між сторонами був зареєстрований шлюб. За час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з тим, що спільне сімейне життя у них з дружиною не склалось у 2019 році звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, який 22.06.2009 р. рішенням суду було розірвано. Окрім цього 01.06.2017 р. позивач з ОСОБА_3 уклали договір про сплату аліментів на дитину та вибір місця проживання дитини, згідно якого було встановлено постійне місце проживання сина ОСОБА_4 з відповідачкою, визначено розмір аліментів, а також на ОСОБА_3 було покладено обов`язок не чинити перешкод у спілкуванні позивача з сином. Разом з цим, відповідач перешкоджає позивачу спілкуватись з сином, не дає можливості возити його на тренування з айкідо, а також не дає можливості бачитись на вихідні, проводити спільний відпочинок. Вважає, що такі дії з боку ОСОБА_3 вчиняються не через призму інтересів сина, а лише особистого неприязного ставлення до позивача. У зв`язку з цим позивач позбавлений побачень та спілкування з сином, а також можливості брати участь в його вихованні та фізичному, моральному та інтелектуальному розвитку. Вказує, що згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Враховуючи, що в добровільному порядку не вдалось вирішити питання про участь позивача у вихованні сина, тому він змушений звернутись до суду.

Підстава позову (позиція позивача за зустрічним позовом) : ОСОБА_3 звернулась до Пустомитівського районного суду Львівської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області в якому просить первісні позовні вимоги задоволити частково. Встановити наступний графік участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні сином, а саме вівторок та четвер з 18 по 21 годину та суботу з 9:30 по 14 годину. У решті позовних вимог первісного позову просить відмовити.

Своїм позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 не надано доказів, що ОСОБА_3 чинить йому перешкоди у побаченнях з дитиною. Вважає, що запропонований ОСОБА_1 графік побачень із сином суперечить вимогам сімейного законодавства та договору, учасником якого є ОСОБА_1 . Надання ОСОБА_1 права двічі на рік виїжджати за межі України наперед без дозволу матері порушує встановлений законом порядок виїзду неповнолітніх дітей за кордон, встановлений ст. 157 СК України. Місце проживання дитини визначено на підставі нотаріально посвідченого договору, укладеного сторонами у справі, та додатково підтверджене рішенням органу опіки і піклування Пустомитівського району. В цій частині позов є незаконною спробою ОСОБА_1 самоусунутись від виконання ним же укладеного договору та в незаконний спосіб змінити місце проживання дитини. Серед усіх днів тижня позивач залишив лише понеділок, коли дитина з школи їхатиме відразу додому. З семи днів тижня шість ОСОБА_1 бажає проводити з сином, повертаючи його за місцем фактичного проживання о 21 год., тільки для того, щоб дитина переночувала і відразу йшла до школи. Вважає, що претендуючи відвести увесь спільний час з дитиною під дозвілля, ОСОБА_1 насправді намагається уникнути виконання будь-яких батьківських обов`язків. Вказує, що не чинила перешкод у побаченні з дитиною, не заперечує проти закріплення певного порядку участі батька у вихованні сина на підставі судового рішення. Такий порядок тимчасово, а саме до 01.01.2021 р. був встановлений органом опіки і піклування Пустомитівського району Львівської області, яким було передбачено наступний графік побачень: вівторок, четвер з 18 по 21 годину та у суботу з 9 по 21 годину. Аналогічний графік був узгоджений педагогічним складом школи. Батько систематично порушував навіть цей графік, постійно повертаючи дитину пізніше визначеної години. Забравши сина 14.12.2020 р. відмовився повертати його, мотивуючи відмову можливістю зараження дитини від когось з членів моєї сім`ї коронавірусом. Для повернення дитини змушена була звертатись до органу опіки та поліції. На підставі викладеного просить заявлені нею позовні вимоги задоволити.

Відповідачем за зустрічним позовом подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просить позовні вимоги за первісним позовом задоволити, а у зустрічних позовних вимогах відмовити. Вказує, що місце проживання визначено з позивачем у договорі, а тому графік зустрічі з дитиною в жодному разі місця проживання дитини не змінює. Доводи ОСОБА_3 , що відповідач намагається ухилитись від виконання батьківських обов`язків, спростовується долученим договором із освітнім закладом, довідкою про оплату відвідування тренувань з айкідо. Вказує, що запропонований ОСОБА_3 спосіб участі батька у вихованні дитини, ставить його у нерівні умови у вихованні та спілкуванні з дитиною.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач з зустрічним позовом позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позові та відзиві. Окрім, цього пояснив, що відповідач своїми неправомірними діями створює перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною, перешкоджає позивачу бачитись з сином, з цього приводу виникають конфлікті ситуації. Вказав, що відповідач перевела дитину в іншу школу з метою утруднити йому бачитись з дитиною, заборонила синові відвідувати секцію айкідо. Відповідач у вересні поїхала на відпочинок, та син проживав з позивачем, побачив, що є проблеми у навчанні, що підтвердила вчителька. Зі свого боку намагався виправити ситуацію. З кінця вересня відповідачка заблокувала телефон, вайбер дитини та не дає можливості бачитись з дитиною.

Представник відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовом, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 заперечила, при цьому підтримала власний графік побачень, який викладений у зустрічній позовній заяві.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, але подала заяву про розгляд справи за відсутності представника. Щодо вирішення позову покладаються на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовом, представника відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовом, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повного та всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив наступне :

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбних відносинах з 07.09.2002 року по 07.08.2020 року.

Батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач та відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим 26.03.2013 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції.

01.06.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали договір між батьками про сплату аліментів на дитину та вибір місця проживання дитини, який засвідчений нотаріально. Згідно п. 2 даного договору сторони встановили місце постійного проживання дитини ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язується сплачувати аліменти на утримання сина щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.6 даного договору, ОСОБА_3 зобов`язувалась не чинити перешкод спілкуванню батька з сином.

08.07.2020 року ОСОБА_1 було укладено договір про надання освітніх послуг з ТОВ «Школа вільних та небайдужих», згідно п.1.1 якого ОСОБА_4 зараховується до другого класу Загальноосвітньої школи І та ІІ ступеня «Школа вільних та небайдужих». Згідно дублікатів квитанцій ОСОБА_1 здійснив оплату за навчання 01.09.2020 року та 24.11.2020 року.

Як вбачається з довідки № 07-12/20-1 виданої 07.12.2020 року ГО Львівською обласною молодіжною громадською організацією Сінкікай, ОСОБА_1 дійсно оплачує членські внески з 06.10.2018 року за сина ОСОБА_4 . ОСОБА_1 відвідує батьківські збори, постійно присутній на семінарах та атестаціях свого сина.

Згідно розпорядження №444 від 09.09.2020 року Пустомитівської районної державної адміністрації визначено місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Розпорядженням № 528 від 29.10.2020 року Пустомитівської районної державної адміністрації визначено ОСОБА_1 до 01.01.2021 року тимчасовий порядок побачень з неповнолітньою дитиною сином ОСОБА_4 без присутності матері дитини ОСОБА_3 поза межами господарського двору проживання, а саме: - щовівторка та щочетверга з 18:00 год. до 21:00 год.; щосуботи з 09:00 год. до 21:00 год; всі державні та релігійні свята, визначені як вихідні дні, іменини і дні народження дитини, батьків чи інших родичів, інші робочі дні за попередньою домовленістю з ОСОБА_3 .

Службою у справах дітей Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області надано висновок № 63 від 16.02.2022 року, відповідно до якого встановлено ОСОБА_1 до 31.08.2022 року тимчасовий порядок побачень з неповнолітньою дитиною сином ОСОБА_4 без присутності матері дитини ОСОБА_3 поза межами господарського двору проживання, а саме: - щовівторка та щочетверга з 18:00 год. до 21:00 год.; щосуботи з 09:00 год. до 21:00 год; всі державні та релігійні свята, визначені як вихідні дні, іменини і дні народження дитини, батьків чи інших родичів, інші робочі дні за попередньою домовленістю з ОСОБА_3 ; необмежена можливість спілкування батька ОСОБА_1 з сином через засоби телефонного зв`язку, Інтернет (Viber, Skype тощо).

Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області № 72 від 01.11.2022 року встановлено ОСОБА_1 до 01.11.2023 року тимчасовий порядок побачень з неповнолітньою дитиною сином ОСОБА_4 без присутності матері дитини ОСОБА_3 поза межами господарського двору проживання, а саме : - щовівторка та щочетверга з 18:00 год. до 21:00 год.; щосуботи з 09:00 год. до 21:00 год.; всі державні та релігійні свята, визначені як вихідні дні, іменини і дні народження дитини, батьків чи інших родичів, інші робочі дні за попередньою домовленістю з ОСОБА_3 ; необмежена можливість спілкування батька ОСОБА_1 з сином через засоби телефонного зв`язку, Інтернет (Viber, Skype тощо).

24.12.2020 року ОСОБА_3 зверталась до голови Пустомитівської РДА з приводу того, що 14.12.2020 року передала сина під опіку батька ОСОБА_1 , однак останній не привіз сина, вимагав проходження тесту на коронавірусну хворобу. У зв`язку з цим просила вжити відповідних заходів щодо повернення сина.

Окрім того, відповідачем за первісним позовом ОСОБА_3 долучено до матеріалів справи лист Львівського районного управління поліції № 2 відділу поліції № 3 ГУНП у Львівській області від 17.08.2021 року в якому зазначено, що в період часу з 01.07.2020 року по серпень 2021 року ОСОБА_3 зверталась вісім разів, а саме: 03.07.2020 року, 23.12.2020 року, 25.12.2020 року, 06.01.2021 року, 12.01.2021 року, 22.07.2021 року, 28.07.2021 року з приводу того, що колишній чоловік ОСОБА_1 дебоширить та постійно забирає сина ОСОБА_4 і не хоче повертати та звернення від 30.06.2021 року щодо пошкодження її майна. Також долучено лист Львівського районного управління поліції № 2 відділу поліції № 3 ГУНП у Львівській області від 25.10.2021 року в якому зазначено, що ОСОБА_3 зверталась 12.10.2021 року та 14.10.2021 року з приводу порушень колишнім чоловіком ОСОБА_1 правил відвідувань спільного сина ОСОБА_4 .

Як вбачається з довідки від 06.02.2022 року про результати проведення перевірки за заявою ОСОБА_1 на розгляді відділу поліції №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області перебувала заява ОСОБА_1 з проханням вжити заходів стосовно колишньої дружини ОСОБА_3 котра 03.02.2022 року та 05.02.2022 року не дозволила побачитись з дитиною згідно графіку опікунської ради.

Як вбачається з довідки від 20.02.2022 року про результати проведення перевірки за заявою ОСОБА_1 на розгляді відділу поліції №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області перебувала заява ОСОБА_1 з проханням вжити заходів стосовно колишньої дружини ОСОБА_3 котра 08.02.2022 року, 10.02.2022 року, 15.02.2022 року, 17.02.2022 року та 19.02.2022 року не дозволила побачитись з дитиною згідно графіку опікунської ради.

ОСОБА_1 звертався до Начальника у справах дітей Солонківської сільської ради із заявою від 13.01.2022 року, в якій просив допомоги в усуненні перешкод у спілкуванні з сином, оскільки всупереч встановленого графіку побачень мати чинить перешкоди у спілкуванні з сином з вересня 2021 року по дату звернення. З 10.01.2022 року перешкоджає побачення з сином та відвідування секціх айкідо.

06.04.2022 року ОСОБА_1 звертався до Начальника у справах дітей Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області із заявою в якій вказав, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішення органів опіки і піклування № 18 від 14.01.2022 року та чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Також вказував, що ОСОБА_3 , зі слів дитини, чинить психологічний тиск, щоб син не виявляв бажання спілкуватись з батьком, змушує нехтувати телефонними дзвінками.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що зустрічі (спілкування) позивача за первісним позовом ОСОБА_1 з сином не відбувалися через те, що відповідачка за первісним позовом ОСОБА_3 не надавала йому таких можливостей, внаслідок чого він звертався до поліції, органу опіки та піклування із заявами про перешкоджання у спілкуванні та вихованні сина, що підтверджується вищезазначеними довідками.

Таким чином, між батьками дитини продовжують існувати спірні відносини з приводу участі у вихованні дитини, в зв`язку з чим порушується право батька на участь у вихованні сина та спілкуванні з ним.

Сам факт звернення ОСОБА_3 до правоохоронних органів з приводу порушень ОСОБА_1 правил відвідувань не може бути підставою для позбавлення його права на участь у вихованні сина.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За приписами ст. 7 СК України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братися до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» від 08.07.2003 р., «Цаунеггер проти Німеччини» від 03.12.2009 р.).

Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Відповідності до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У відповідності до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 141 СК України на батьків покладені рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Право батька, матері та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом, закріплено положеннями ст. 153 СК України.

При цьому, у відповідності до положень ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Як визначено частинами 1-3 статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено порядок вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Так, за її змістом орган опіки та піклування за заявою матері, батька дитини визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ч. 1 ст. 159 СК України).

В такому випадку, як визначено приписами ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Відтак, правовий аналіз вказаних вище положень законодавства дає підстави для висновку, що участь суду при вирішенні питання щодо способу участі батька у вихованні дітей є необхідною у випадку наявності перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, яка створюється одним з батьків іншому, зокрема, у випадку ухилення від виконання рішення органу опіки та піклування.

Згідно з ч. 2 ст. 159 СК України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

За правилами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відтак, обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст.12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини, які полягають зокрема в забезпеченні її розвитку у стійкому середовищі. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов`язком.

Більш того, позивач, який є батьком дитини, піклується про сина активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, що підтверджується укладенням договору з навчальним закладом, та сплатою внесків за відвідування гуртка айкідо. Законом батьку у рівній мірі з матір`ю гарантоване право на особисте спілкування з сином.

З огляду на вік дитини, наявність неприязних стосунків між батьками, проживання дитини протягом останніх декількох місяців з матір`ю, яка могла здійснювати вплив на формування думки дитини, суд не вважав за доцільне заслухати малолітнього ОСОБА_4 .

Так, частинами 4 та 5 статті 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

При цьому орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Водночас у частині 6 зазначеної статті зазначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Щодо висновку органу опіки і піклування суд зазначає, що останній недостатньо обгрунтований, в повній мірі не забезпечує рівності прав батьків на участь у вихованні дитини.

Так, короткочасні зустрічі батька з дитиною, які проживають у різних населених пунктах, не сприятимуть встановленню між ними належного емоційного зв`язку. У зв`язку із цим суд не бере до уваги вказаний висновок.

Враховуючи право та бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїм малолітнім сином, недосягнення між батьками згоди щодо порядку участі у вихованні дитини а також те, що ОСОБА_4 досяг того віку, коли він може перебувати певні періоди часу без матері, обстановка проживання з батьком для нього не є чужою, а також зважаючи на розпорядок дня та необхідність забезпечення дитині права на відпочинок, з метою забезпечення прав дитини та виходячи з принципу повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, суд вважає доцільним та таким, що відповідає якнайкращим інтересам дитини встановити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої сина, шляхом встановлення наступного графіку виховання та спілкування з дитиною: - щовівторка та щочетверга з 18:00 години до 21:00 години без присутності матері з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання та повернення дитини за місцем її проживання; - кожні другі та четверті в місяці суботу та неділю, починаючи з 9:30 години суботи до 18:00 години неділі з можливістю ночівлі дитини за місцем проживання та реєстрації батька без присутності матері з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання та повернення дитини за місцем її проживання; - щороку спільний відпочинок влітку під час літніх канікул тривалістю 20 календарних днів у серпні місяці та під час зимових канікул тривалістю 7 календарних днів без присутності матері з ночівлею по місцю проживання батька чи його перебування на відпочинку разом з сином за попереднім письмовим погодженням між батьками з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання та повернення дитини за місцем її проживання; - щороку 14 березня в день народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою домовленістю з ОСОБА_3 ; - необмежена можливість спілкування батька ОСОБА_1 з сином через засоби телефонного зв`язку, Інтернет, тощо.

На думку суду, встановлення способу участі батька у вихованні дитини у даному вигляді і на даному етапі буде максимально відповідати інтересам дитини, із врахуванням її віку та необхідністю забезпечення належних умов для проживання, виховання та навчання дитини, виходячи з балансу в першу чергу інтересів дитини та інтересів його батьків.

Суд вважає, що таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

В іншій частині встановлення часу для спілкування батька з сином, а саме надання можливості батькові виїжджати з сином за межі України, суд зазначає що відповідності до вимог п.п. 3, 4 ч. 157 СК України, виїзд дитини за межі України з тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, віддується за нотаріально посвідченою згодою на виїзд дитини за кордон того з батьків, з яким проживає дитина, у разі ненадання нотаріально посвідченої згоди на виїзд дитини за кордон, той із батьків, хто проживає окремо від дитини та у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів, має право звернутися до суду із заявою про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди другого з батьків. Тому суд не вбачає за можливе встановити такий графік побачень з сином.

Оскільки встановлення часу перебування батька з дитиною на час канікул включає більш тривалий період, тому для врахування інтересів дитини в залежності від його стану здоров`я та усталеного розпорядку, суд вважає за доцільне встановити попереднє письмове погодження такого часу між батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Окрім того, суд зауважує, що спілкування батьків з дитиною включає в себе не лише особисті зустрічі, але може здійснюватись за допомогою засобів зв`язку. Частиною 3 ст.157 СК України передбачено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відтак покликання представника відповідача за первісним позовом з цього приводу відхиляються.

Тому з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, позовні вимоги ОСОБА_1 та позовні вимоги ОСОБА_3 , слід задволити частково.

Також суд роз`яснює сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, його розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

До того ж, рішення не є перешкодою визначення позивачем та відповідачем в добровільному порядку іншого способу спілкування або визначення додаткових днів побачень позивача з дитиною.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною,- задоволити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області про встановлення графіку побачень з дитиною,- задоволити частково.

Визначити ОСОБА_1 порядок участі у вихованні малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення наступного графіку виховання та спілкування з дитиною:

- щовівторка та щочетверга з 18:00 години до 21:00 години без присутності матері з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання та повернення дитини за місцем її проживання;

- кожні другі та четверті в місяці суботу та неділю, починаючи з 9:30 години суботи до 18:00 години неділі з можливістю ночівлі дитини за місцем проживання та реєстрації батька без присутності матері з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання та повернення дитини за місцем її проживання;

- щороку спільний відпочинок влітку під час літніх канікул тривалістю 20 календарних днів у серпні місяці та під час зимових канікул тривалістю 7 календарних днів без присутності матері з ночівлею по місцю проживання батька чи його перебування на відпочинку разом з сином за попереднім письмовим погодженням між батьками з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання та повернення дитини за місцем її проживання;

- щороку 14 березня в день народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою домовленістю з ОСОБА_3 ;

- необмежена можливість спілкування батька ОСОБА_1 з сином через засоби телефонного зв`язку, Інтернет, тощо.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач за первісним та відповідач за зустрічним позовом : ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовом : ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа за первісним та зустрічним позовом : Солонківська сільська рада Львівського району Львівської області, , вул. Центральна, 3, с. Солонка, Львівського району, Львівської області.

Повний текст судового рішення складено 15.12.2022 року.

СуддяН. Б. Добош