печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Новака Р.В.,

при секретарі судового засідання - Бурячок А.І.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ДП Київський туристський готель «Дружба»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП Київського туристського готелю «Дружба» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ДП Київського туристського готелю «Дружба» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 07.05.2017 позивач працював електромонтером в готелі «Дружба» згідно наказу №23-к від 05.05.2017 про строкову роботу. Наказом №25-к від 31.05.2017 позивача звільнено з посади електромонтера згідно п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. За травень 2017 року позивачу виплатили 3870,78 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу. Вважає своє звільнення незаконним, а позивача повинно бути поновлено на роботі і стягнено на його користь не повністю виплачену заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 11612,34 грн., оскільки заяву про звільнення писав під дією примусу головного інженера на ім`я ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 30.06.2017 у справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

15.12.2017 набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, ЦПК України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII.

20.12.2017 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує на те, що факт подання позивачем заяви про звільнення за угодою сторін підтверджується його заявою від 31.05.2017, в якій він просив його звільнити з роботи з 31.05.2017. В той же день з позивачем був здійснений повний розрахунок, що підтверджується відомістю на виплату грошей №340 від 31.05.2017, в якій позивач власноручно поставив підпис в графі про одержання грошових коштів у сумі 1528,27 грн. Жодних претензій стосовно розірвання трудових відносин за угодою сторін від позивача не надходило, так само його ніхто не примушував підписувати заяву на звільнення, про анулювання якої він також не звертався до відповідача. Без пояснення причин, позивач відмовився від підписання наказу про звільнення та отримання трудової книжки, про що був складений акт. 01.06.2017 на адресу позивача відповідачем було направлено повідомлення про необхідність його з`явлення в Київському туристському готелі «Дружба» для отримання своєї трудової книжки, яку він не забрав після отримання розрахунку при звільненні з роботи. Звільнившись з роботи за угодою сторін та отримавши повний розрахунок при звільненні, позивач припинив свої трудові взаємовідносини з відповідачем, що підтверджує табель, за яким робочий час 31.05.2017 тривав 8 годин. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 21.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До суду надійшло клопотання від 19.01.2022 про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Заперечення, викладені у відзиві та додаткових поясненнях до відзиву, підтримує в повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 15.06.2021 у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів - відмовлено.

09.11.2021 на адресу суду надійшли додаткові пояснення до відзиву.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явились, а відтак суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 (з подальшими змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при укладенні трудового договору на визначений строк, цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події.

Судом встановлено, що з 07.05.2017 позивач працював електромонтером в готелі «Дружба» згідно наказу №23-к від 05.05.2017 про строкову роботу.

Наказом №25-к від 31.05.2017 позивача звільнено з посади електромонтера згідно п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Статтею 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є угода сторін.

01.06.2017 на адресу позивача відповідачем було направлено повідомлення про необхідність його з`явлення в Київському туристському готелі «Дружба» для отримання своєї трудової книжки, яку він не забрав після отримання розрахунку при звільненні з роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних претензій стосовно розірвання трудових відносин за угодою сторін від позивача, матеріали справи не містять.

Також, суду під час розгляду справи не було надано доказів на підтвердження наявності будь-якого впливу на свідомість позивача з боку нового головного інженера на ім`я ОСОБА_2 щодо написання заяви про звільнення.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ст. 129 Конституції України, ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно ч. 2 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Пунктом 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ст. 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, надання доказів, які мають бути належними, допустимими та достовірними з метою підтвердження своїх вимог та заперечень є процесуальним обов`язком сторін у справі.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відтак, позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували факт тиску на позивача під час звільнення із займаної посади, також відсутні відомості про звернення позивача із заявою про звільнення з інших причин, окрім відображених у заяві від 31.05.2017 до моменту його звільнення.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки не встановлено порушень прав позивача при звільненні.

Оскільки позовні вимоги про стягнення середнього заробітку є похідними від позовних вимог про поновлення на роботі, суд вважає, що підстави для їх задоволення відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 36 КЗпП України, ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ДП Київського туристського готелю «Дружба» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: ДП Київський туристський готель «Дружба», 01042, м. Київ, б-р Дружби Народів, 5,

суддя Р.В. Новак