Номер провадження: 22-ц/813/5302/22
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2021 року у складі судді Куриленко О.М.,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні із малолітньою донькою.

Позов обґрунтовано тим, що з 14.07.2017 сторони перебували у шлюбі. В період шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.10.2020 року шлюб між сторонами розірвано. Малолітня донька залишилась проживати разом з матір`ю. Позивач стверджує, що відповідач перешкоджає йому спілкуватись із донькою, у зв`язку з чим просив встановити порядок його участі у вихованні та спілкуванні із малолітньою донькою ОСОБА_3 , шляхом:

- систематичних зустрічей: кожного понеділка з 11:00 год. до 20:00 год.; кожного четверга з 10:00 год. до 20:00 год.; першої та третьої суботи місяця з 11:00 год. до 20:00 год. під час перебування батька на території України;

- зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити можливість відповідачу спілкуватися з дитиною під час знаходження його поза межами України за допомогою засобів відеозв`язку та месенджерів: «Viber», «Telegram», «WhatsApp» 2-3 рази на тиждень тривалістю не менше однієї години;

- у випадку хвороби дитини забезпечити йому безперешкодне відвідування за місцем проживання/перебування дитини кожного дня;

- необмежене спілкування з малолітньою донькою на території навчального закладу, який вона відвідує чи буде відвідувати за умови дотримання правил такого навчального закладу та за згодою ОСОБА_3 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2021 року позов задоволено частково. Встановлено наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом систематичних зустрічей: - кожного понеділка з 14:00 до 18:00; кожного четверга з 14:00 до 18:00; першої та третьої суботи місяця з 12:00 до 18:00; другої та четвертої неділі місяця з 12:00 до 18:00 під час перебування батька на території України. В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю та встановити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 шляхом систематичних зустрічей: кожного понеділка з 11:00 до 20:00; кожного четверга з 10:00 до 20:00; першої та третьої суботи місяця з 11:00 до 20:00; другої та четвертої неділі місяця з 10:00 до 20:00 під час перебування батька на території України; зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити можливість спілкування ОСОБА_1 , під час знаходження його поза межами України, з малолітньою донькою ОСОБА_3 за допомогою засобів відео зв`язку та месенджерів: «Viber», «Telegram», «WhatsАрр» 2-3 рази на тиждень тривалістю не менше однієї години; у випадку хвороби ОСОБА_3 безперешкодне відвідування її ОСОБА_1 за місцем проживання/перебування ОСОБА_3 кожного дня; необмежене спілкування ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 на території навчального закладу, який вона відвідує чи буде відвідувати за умови дотримання правил такого навчального закладу та за згодою ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що визначення саме такого способу участі у вихованні та спілкуванні з донькою, котрий просив встановити позивач, є таким, що відповідатиме якнайкращим інтересам дитини, її віковим потребам, та за сумлінного відношення матері до виконання свого обов`язку у забезпечення можливості спілкування батька з донькою, буде достатнім для забезпечення його участі у процесі виховання дитини. Встановлення такого графіку зустрічей, призводить до фактичної відсутності батька у житті малолітньої доньки та не прийнятті батьком участі у її вихованні, що у свою чергу, не призведе до гармонійного психологічного розвитку дитини та не в інтересах дитини. ОСОБА_1 працює моряком другого класу, тобто, його професією обумовлюється його відсутність на території України як мінімум кілька місяців поспіль, іноді, трудовий контракт моряка укладається на півроку і більше, іноді обставини складаються так, що дата закінчення трудового контракту відтерміновується на кілька тижнів/місяців. З огляду на що ОСОБА_1 надзвичайно вважливо регулярно бачити доньку під час знаходження його на території України та бути максимально залученим у процес виховання доньки.

Про судове засідання 19.07.2022 року позивач повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подала.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

За приписами статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За вимогами статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Отже, при вирішенні спору про реалізацію батьками прав щодо своєї дитини визначальним є дотримання прав дитини і якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

У частині другій статті 157 СК України закріплено право того з батьків, хто проживає окремо від дитини, на особисте спілкування з нею, яке, в силу вимог частини третьої цієї статті, повинне бути забезпечене виконанням обов`язку того з батьків, з ким проживає дитина, не перешкоджати тому з батьків, який проживає окремо від дитини, у реалізації свого права спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

З матеріалів справи вбачається, що з 14.07.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.10.2020 року шлюб між сторонами було розірвано.

Сторони проживають окремо, дитина проживає з матір`ю.

У зв`язку з тим, що сторони не досягли домовленості щодо побачень батька з дитиною, ОСОБА_1 звернувся до Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про визначення порядку спілкування з дитиною шляхом систематичних побачень: кожного четверга з 10:00 до 20:00; кожної п`ятниці з 10:00 до 20:00; кожної суботи з 10:00 до 20:00 під час перебування батька на території України.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 495/01-11 від 16.03.2021 року про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становлено порядок участі батька у вихованні дитини шляхом систематичних побачень: кожного понеділка з 11:00 до 20:00; кожного четверга з 10:00 до 20:00; першої та третьої суботи місяця з 11:00 до 20:00; другої та четвертої неділі місяця з 10:00 до 20:00 під час перебування батька на території України.

Також повідомлено ОСОБА_2 , що відповідно до вимог ч. 3 ст. 157 СК України, вона не має права перешкоджати спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, та повідомлено ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ч. 2 ст. 157 СК України він зобов`язаний брати участь у вихованні дитини та має право на особисте спілкування з нею, відповідно до вимог ст. 180 СК України він зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Самостійно сторони не досягли згоди щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з їх спільною дитиною. Наявні у справі звернення позивача та відповідача до поліції щодо спільних конфліктів свідчать про те, що у сторін виникли неприязні стосунки.

Суд першої інстанцій частково задовольняючи позов та встановлюючи порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні батька з дитиною шляхом систематичних зустрічей: кожного понеділка з 14:00 до 18:00; кожного четверга з 14:00 до 18:00; першої та третьої суботи місяця з 12:00 до 18:00; другої та четвертої неділі місяця з 12:00 до 18:00 під час перебування батька на території України зазначив, що такий спосіб визначено з урахуванням інтересів дитини.

Водночас суд не навів обґрунтувань неможливості визначення побачень батька з дитиною в години, які ним заявлялися, своїх висновків щодо відхилення в цій частині висновку Органу опіки та піклування не вмотивував.

Вбачається, що позивач працює моряком, забезпечений житлом, проживає в гарних побутових умовах та позитивно характеризується за місцем проживання.

За професійною діяльністю позивач здійснює рейси за кордон, які тривають по три місяці, іноді по сім з різною періодичністю, що технічно позбавляє батька бачитися з дитиною систематично.

Отже, побачення з дитиною по понеділкам та четвергам з тривалістю чотири години, а також першої та третьої суботи місяця з 12:00 до 18:00; другої та четвертої неділі місяця з 12:00 до 18:00, з урахуванням необхідності позивачу часу на дорогу, а також враховуючи, що позивач значну частину часу на рік перебуває за кордоном, апеляційний суд вважає, що встановлена судом тривалість годин є недостатньою для участі батька у вихованні спільної з позивачем дитини, проведення з нею спільного дозвілля.

Крім того, факти, які б доводили, що графік побачень, про який просить позивач, можуть негативно вплинути на дитину у справі відсутні, як і не міститься доказів неможливості відповідача надавати позивачу бачитися з дитиною у період часу, про який просить позивач.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе вимогу позивача в цій частині задовольнити шляхом встановлення порядку участі позивача у вихованні та спілкуванні зі спільною сторін дитиною шляхом систематичних зустрічей кожного понеділка з 11 години до 20 години; кожного четверга з 10 години до 20 години; першої та третьої суботи місяця з 11 години до 20 години; другої та четвертої неділі з 10 години до 20 години.

Щодо вимоги про забезпечення можливості спілкування ОСОБА_1 з дитиною за допомогою відеозв`язку, апеляційний суд, з урахуванням характеру професійної діяльності позивача, а також інших життєвих обставин, вважає таку обґрунтованою. Такий порядок є доцільним задля підтримання спілкування батька з дитиною в період коли він, або дитина відсутня в м. Одесі, або взагалі на території країни, та з урахуванням віку дитини саме на відповідача полягає обов`язок забезпечення такого спілкування батька з дитиною.

Також апеляційним судом не встановлено наявності підстав для відмови в позові в частині безперешкодного відвідування доньки у разі її хвороби за місцем проживання кожного дня.

Відповідачем не наведено аргументів, які б спростовували те, що побачення батька з дитиною у період її можливої хвороби порушить її права та інтереси.

Батьки мають рівні права у вихованні з дитиною, а тому перешкоди у побаченнях батька з дитиною у період її хвороби будуть порушувати права батька та дитини та можуть бути перешкодою реалізації побачень за встановленим графіком систематичних зустрічей батька з дитиною.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про надання позивачу необмеженого спілкування батька з донькою на території навчального закладу, який вона відвідує, чи буде відвідувати. Проте, враховуючи, що кожний дошкільний заклад має свій режим дня для дітей, які його відвідують, з урахуванням інтересів дитини, з вказаних підстав така вимога не може бути задоволена. Крім того, позивачем не конкретизовано у яких саме випадках він бажає відвідувати дитину у виховному закладі (святкові ранки, забирати дитину по закінченню робочого дня установи, тощо).

На підставі наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення апеляційної скарги позивача та необхідність змінити рішення суду шляхом встановлення наступного порядку участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом систематичних зустрічей кожного понеділка з 11 години до 20 години; кожного четверга з 10 години до 20 години; першої та третьої суботи місяця з 11 години до 20 години; другої та четвертої неділі з 10 години до 20 години під час перебування батька на території України. Зобов`язати позивача забезпечити можливість спілкування позивача з дитиною за допомогою засобів відеозв`язку та месенджерів: «Viber», «Telegram», «WhatsApp» 2-3 рази на тиждень тривалістю не менше години. У випадку хвороби дитини безперешкодне відвідування її позивачем за місцем проживання/перебування дитини кожного дня. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2021 року змінити.

Встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом систематичних зустрічей кожного понеділка з 11 години до 20 години; кожного четверга з 10 години до 20 години; першої та третьої суботи місяця з 11 години до 20 години; другої та четвертої неділі з 10 години до 20 години під час перебування батька на території України.

Зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити можливість спілкування ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за допомогою засобів відеозв`язку та месенджерів: «Viber», «Telegram», «WhatsApp»2-3 рази на тиждень тривалістю не менше години.

У випадку хвороби ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , безперешкодне відвідування її ОСОБА_1 за місцем проживання/перебування ОСОБА_3 кожного дня.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 03.08.2022.

Головуючий:

Судді: