єдиний унікальний номер справи 546/897/21
номер провадження 2/546/70/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., представника позивача адвоката Яковенка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва», від імені та в інтересах якого діє адвокат Яковенко Олександр Васильович, до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», третя особа: Решетилівська міська рада, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасування права власності на нерухоме майно, визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та за позовом Решетилівської міської ради як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, припинення права на нерухоме майно, визнання права розпорядження невитребуваною земельною ділянкою,-

встановив:

У вересні 2021 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на ті обставини, що 05.06.2012 між Решетилівською районною державною адміністрацією та ТОВ «Мрія-Агро», правонаступником якого є СТОВ «Говтва», було укладено договір оренди землі б/н щодо передачі в оренду ТОВ «Мрія-Агро» земельної ділянки площею 3,17 га з кадастровим номером :00:007:0103 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір оренди було укладено строком на 10 років та зареєстровано у відділі Держкомзему у Решетилівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.06.2012 року за №02940.

Решетилівська РДА листом від 12.12.2017 повідомила СТОВ «Говтва», що до них надійшла заява про розірвання договору оренди землі від ОСОБА_1 у зв`язку з оформленням ним права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0103 та наголошено, що згідно положень ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)», він має право достроково розірвати договір оренди землі від 05.06.2012. У подальшому, між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ «СКП «Сількомунгосп», як орендарем, було укладено договір оренди землі № 35 від 13.03.2018, право оренди на підставі якого було зареєстровано за ТОВ «СКП «Сількомунгосп» 05.04.2018. Оскільки СТОВ «Говтва» було відомо, що ОСОБА_1 не мав законних підстав для набуття права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після ОСОБА_3 , тому до правоохоронних органів було подано заяву про вчинення злочину. На підставі вказаної заяви було відкрите кримінальне провадження та розпочато досудове розслідування. Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження стало відомо про існування належних та достатніх підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до якого ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку площею 3,1699 га з кадастровим номером :00:007:0103 та подальшого відновлення порушених незаконними діями цивільних прав СТОВ «Говтва».

Так, видане приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Харітоновою Аллою Вікторівною свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.11.2014, яке виготовлене на бланку НАЕ 839981, є підробленим, оскільки: 1) у Полтавському міському нотаріальному окрузі немає та ніколи не було приватного нотаріуса Харітонової А.В.; 2) станом на 2014 рік в Україні взагалі не було діючого приватного нотаріуса Харітонової А.В.; 3) у свідоцтві про право на спадщину за законом є посилання на документи, які були видані ОСОБА_1 лише в 2016 році, які фізично не могли існувати в 2014 році; 4) станом на 2014 рік нотаріус був зобов`язаний самостійно проводити державну реєстрацію права власності на підставі виданого ним свідоцтва; 5) нотаріальний бланк НАЕ 839981 був використаний іншим нотаріусом для оформлення іншого нотаріального документа. Крім цього, в рамках кримінального провадження ОСОБА_1 особисто зазначив, що ОСОБА_3 не знав, в родинних відносинах з нею не перебував та спадкових справ після її смерті не оформляв.

Таким чином, представник позивача вважає свідоцтво про право на спадщину підробленим, у зв`язку з чим воно підлягає визнанню в судовому порядку недійсним та, враховуючи положення до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі визнання недійсним вказаного свідоцтва в судовому порядку, запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно підлягає припиненню.

Щодо визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки позивач зазначив, що зважаючи на те, що ОСОБА_1 набув права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0103 незаконно з використанням підроблених документів, у зв`язку з визнанням недійсним в рамках даної цивільної справи свідоцтва про право на спадщину недійним, відповідно до якого він набув права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0103, то передача вказаної земельної ділянки в оренду на підставі договору оренди землі № 35 від 13.03.2018 є порушенням норм ст. 761 ЦК України, що є недодержанням в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч. 1 ст. 203 ЦК України та відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою недійсності правочину. У зв`язку з визнанням договору оренди землі недійсним № 35 від 13.03.2018 недійсним у даному позові ставиться вимога про припинення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право № 25641084 від 05.04.2018 щодо оренди спірної земельної ділянки.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив: 1) визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.11.2014, зареєстроване в реєстрі за № 20-11/14, видане приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Харітоновою Аллою Вікторівною; 2) припинити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0103, площею 3,1699 га; 3) визнати недійсним договір оренди землі № 35 від 13.03.2018, укладений між ТОВ «СКП «Сількомунгосп» та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0103, площею 3,1699 га; 4) припинити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право № 25641084 від 05.04.2018 щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0103, площею 3,1699 га. Також, представник позивача просив стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір.

У відзиві на позов представник відповідача ТОВ «СКП «Сількомунгосп» Павлюк І.О. зазначив, що позивачем жодним належним, допустимим, достовірним доказом не доведено підстави позову. Між ТОВ «СКП «Сількомунгосп» та ОСОБА_1 13.03.2018 укладено договір оренди землі, державна реєстрація якого здійснена 10.04.2018. Перед укладенням спірного договору, для того, щоб пересвідчитися у відсутності обтяжень земельної ділянки правами третіх осіб підприємство отримало інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої встановлено, що спірна земельна ділянка не перебуває в оренді будь-яких третіх осіб. Також представник відповідача ОСОБА_4 звертав увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду зроблені у пункті 38 постанови від 23.10.2019 по справі №922/3537/17: «Отже, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень». Також, у відзиві представник відповідача просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, оскільки з моменту отримання листа Решетилівської РДА від 12.12.2017 знав про порушення його права, однак звернувся до суду лише в грудні 2021 року тобто після сплину строку позовної давності.

Посилаючись на вищезазначені обставини, представник відповідача ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_2 зазначив наступне. Щодо права СТОВ «Говтва» на звернення до суду та належний статус позивача вказав, що оскільки на підставі договору оренди землі від 05.06.2012 СТОВ «Говтва» було належним землекористувачем спірної земельної ділянки, а його право оренди було припинено саме у зв`язку з незаконним набуттям вказаної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 , тому, з метою усунення порушень прав СТОВ «Говтва» на користування землею, вказане підприємство вправі заявити вимоги, викладені в позовній заяві. Щодо підстав визнання договору оренди землі недійсним зазначив, що вказаний договір було укладено в порушення вимог чинного законодавство, оскільки ОСОБА_1 набув право власності на спірну земельну ділянку незаконно, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 203 та ст. 215 ЦК України є підставою для визнання договору недійсним. Щодо належності, допустимості та достатності доказів, представник позивача зазначив, що з дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства буде забезпечено подачу таких доказів. Так, одним із доказів, який підтверджує обставини, зазначені в позові є лист Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Щодо застосування наслідків спливу строків позовної давності представник позивача зазначив, що про порушення своїх прав СТОВ «Говтва» дізналася лише після визнання їх потерпілими постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області 19.05.2021. Посилаючись на вищезазначені обставини, представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі.

У позовній заяві Решетилівської міської ради як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до ОСОБА_1 таТОВ «СКП «Сількомунгосп» про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, припинення права на нерухоме майно та визнання права розпорядження невитребуваною земельною ділянкою зазначено, що з отриманих з позовною заявою матеріалів вбачається, що існують належні та достатні підстави для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до якого ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку площею 3,1699 га з кадастровим номером :00:007:0103 та подальшого відновлення порушених незаконними діями цивільних прав СТОВ «Говтва». Так, у позові третьої особи зазначено, що 05.06.2012 між Решетилівською районною державною адміністрацією та ТОВ «Мрія-Агро», правонаступником якого є СТОВ «Говтва», було укладено договір оренди землі б/н щодо передачі в оренду ТОВ «Мрія-Агро» земельної ділянки площею 3,17 га з кадастровим номером :00:007:0103 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір оренди було укладено строком на 10 років та зареєстровано у відділі Держкомзему у Решетилівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.06.2012 року за №02940.

Решетилівська РДА листом від 12.12.2017 повідомила СТОВ «Говтва», що до них надійшла заява про розірвання договору оренди землі від ОСОБА_1 у зв`язку з оформленням ним права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0103 та наголошено, що згідно положень ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)», він має право достроково розірвати договір оренди землі від 05.06.2012. У подальшому, між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ «СКП «Сількомунгосп», як орендарем, було укладено договір оренди землі № 35 від 13.03.2018, право оренди на підставі якого було зареєстровано за ТОВ «СКП «Сількомунгосп» 05.04.2018. Оскільки СТОВ «Говтва» було відомо, що ОСОБА_1 не мав законних підстав для набуття права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після ОСОБА_3 , тому до правоохоронних органів було подано заяву про вчинення злочину. На підставі вказаної заяви було відкрите кримінальне провадження та розпочато досудове розслідування. Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження стало відомо про існування належних та достатніх підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до якого ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку площею 3,1699 га з кадастровим номером :00:007:0103 та подальшого відновлення порушених незаконними діями цивільних прав СТОВ «Говтва». Так, видане приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Харітоновою Аллою Вікторівною свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.11.2014, яке виготовлене на бланку НАЕ 839981, є підробленим, оскільки: 1) у Полтавському міському нотаріальному окрузі немає та ніколи не було приватного нотаріуса Харітонової А.В.; 2) станом на 2014 рік в Україні взагалі не було діючого приватного нотаріуса Харітонової А.В.; 3) у свідоцтві про право на спадщину за законом є посилання на документи, які були видані ОСОБА_1 лише в 2016 році, які фізично не могли існувати в 2014 році; 4) станом на 2014 рік нотаріус був зобов`язаний самостійно проводити державну реєстрацію права власності на підставі виданого ним свідоцтва; 5) нотаріальний бланк НАЕ 839981 був використаний іншим нотаріусом для оформлення іншого нотаріального документа. Крім цього, в рамках кримінального провадження ОСОБА_1 особисто зазначив, що ОСОБА_3 не знав, в родинних відносинах з нею не перебував та спадкових справ після її смерті не оформляв.

Таким чином, представник третьої особи вважає свідоцтво про право на спадщину підробленим, у зв`язку з чим воно підлягає визнанню в судовому порядку недійсним та, враховуючи положення до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі визнання недійсним вказаного свідоцтва в судовому порядку, запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно підлягає припиненню.

Також, у позові третьої особи зазначено, що нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. Зважаючи на вищевикладене, розпорядником невитребуваних часток (паїв) за межами населених пункті на території Решетилівської міської ради, до їх законного оформлення належними спадкоємцями є територіальна громада в особі Решетилівської міської ради. У випадку незаконного вилучення таких земельних ділянок неналежними спадкоємцями, територіальна громада втрачає право на отримання орендної плати за передачу їх в оренду відповідно до чинного законодавства.

Посилаючись на викладені обставини третя особа Решетилівська міська рада просила: 1) визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.11.2014, зареєстроване в реєстрі за № 20-11/14, видане приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Харітоновою Аллою Вікторівною; 2) припинити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0103, площею 3,1699 га; 3) визнати за територіальною громадою в особі Решетилівської міської ради право розпорядження невитребуваною земельною ділянкою з кадастровим номером :00:007:0103, площею 3,1699 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також, представник третьої особи просив стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 21.09.2021 заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову частково задоволено, зокрема, накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :00:007:0103 та заборонено ОСОБА_1 та ТОВ «СКП «Сількомунгосп» до винесення рішення по справі укладати будь-які правочини відносно земельної ділянки, кадастровий номер :00:007:0103.

Ухвалою судді від 29.09.2021 у справі відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання на 03.11.2021, яке неодноразово було відкладене.

02 лютого 2022 року ухвалами суду прийнято позов третьої особи Решетилівської міської ради до спільного розгляду з первісним позовом, виключено з кола відповідачів Решетилівську районну державну адміністрацію, Полтавську районну державну адміністрацію та витребувано докази, у зв`язку з чим відкладено розгляд справи на 02.03.2022, який в подальшому було відкладено на 13.04.2022.

13 квітня 2022 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті на 12.05.2022, який було відкладено на 08.06.2022.

У судовому засіданні 09.06.2022 представник позивача Яковенко О.В. підтримав позов з підстав зазначених у позовній заяві та у відповіді на відзив, заперечуючи пропуск строків позовної давності також посилався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 183/1617/16 про те, що для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог.

Представник відповідача ТОВ «СКП «Сількомунгосп» Павлюк І.О. у судове засідання 09.06.2022 не з`явився, 09.06.2022 на електронну пошту суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що бере участь в розгляді клопотанні про продовження строків тримання під вартою (а.с. 247). Розгляд вказаного клопотання призначено на 13 год. 30 хв. 09.06.2022 в Октябрському районному суді м. Полтави (а.с. 248).

У судове засідання 07.06.2022 не з`явився відповідач ОСОБА_1 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 234).

Представник третьої особи Решетилівської міської ради у судове засідання 09.06.2022 не з`явився, у письмовому клопотанні, якенадійшло до суду 06.06.2022, просив розглядати справу за відсутності їх представника (а.с. 244).

З приводу клопотання представника відповідача ТОВ «СКП «Сількомунгосп» Павлюка І.О. про відкладення судового засідання суд представник позивача Яковенко О.В. заперечував, зазначав, що минуле судове засідання було також відкладено за клопотанням представника відповідача ОСОБА_5 . Тому відкладення судового засідання призведе до невиправданого затягування розгляду справи.

Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи в межах клопотання адвоката Павлюка І.О., зазначає наступне.

Судом встановлено, що у судове засідання, призначене на 12.05.2022, представник відповідача ТОВ «СКП «Сількомунгосп» Павлюк І.О. не з`явився, судове засідання було відкладене за клопотанням представника відповідача ОСОБА_4 (а.с. 224).

09 червня 2022 року до суду надійшло клопотання представника відповідача ТОВ «СКП «Сількомунгосп» Павлюка І.О. про відкладення судового засідання, призначеного на 09.06.2022, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі (а.с. 247).

Згідно положень ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Однак представник ТОВ «СКП «Сількомунгосп» повторно не з`явився у судове засідання, клопотання про надання додаткових доказів, які не було подано раніше, до суду не надходило, тому з урахуванням вищевикладеного, з метою недопущення затягування судового процесу та дотримання розумності строків розгляду справи (позов надійшов до суду 20.09.2021), враховуючи, що учасники судового процесу, які не з`явилися у судове засідання повідомлені належним чином, суд не вбачає підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим клопотання представника відповідача ТОВ «СКП «Сількомунгосп» Павлюка І.О. про відкладення судового засідання задоволенню не підлягає.

При цьому суд керується висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 січня 2020 року (справа № 361/8331/18), відповідно до якого, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд доходить висновку, що позови СТОВ «Говтва» та третьої особи Решетилівської міської ради підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 05 червня 2012 року між Решетилівською районною державною адміністрацією, в особі голови Колесніченка В.В. та ТОВ «Мрія - Агро» в особі директора Лозицького Василя Олександровича був укладений договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:007:0103 загальною площею 3,17 га, яка розташована на території Жовтневої сільської ради (далі Договір) (а.с. 14-16). Відповідно до пункту 7 Договору, договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

При укладенні Договору сторони погодили його умови, у тому числі щодо зміни умов договору і припинення його дії. Так, згідно із пунктом 32, дія договору припиняється: у разі закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність тощо. Відповідно до пункту 33 дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (п. 34 Договору).

Відповідно до пункту 3.1 Статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва» та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб підприємців та громадських формувань СТОВ «Говтва» є правонаступником, зокрема, Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія - Агро» (а.с. 8-9, 10-11).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2014, виготовленого на бланку НАЕ 839981, виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Харітоновою А.В., спадкоємцем на зазначене у цьому свідоцтві майно ОСОБА_3 , яка померла 2003 року, є її племінник ОСОБА_1 (а.с. 19). Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з права власності на земельну ділянку площею 3,1699 га з кадастровим номером :00:007:0103, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 21.11.2017 державним реєстратором Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховодом К.В. на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 20.112014 приватним нотаріусом Харітоновою А.В., було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0103 площею 3,1699 га за ОСОБА_1 , номер запису про право власності - 23537217 (а.с. 17-18).

Відповідно до листа голови Решетилівської РДА Перепелиці Р.М. директору СТОВ «Говтва» Докторову І.М. від 12.12.2017 №01-50/2711 на адресу Решетилівської РДА надійшла заява про розірвання договору оренди землі від ОСОБА_1 , який є власником земельної ділянки :00:007:0103. Посилаючись на відповідні норми закону просять погодити розірвання договору оренди землі (невитребувані паї), укладеного між Решетилівською РДА та СТОВ «Говтва» (а.с.20).

В подальшому, 18.03.2018 між ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_6 на підставі довіреності № 1610 від 29.11.2017, та ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», в особі керівника Гудзенка Олександра Юрійовича був укладений договір оренди землі № 35 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0103 площею 3,1699 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області (а.с. 236-241). Відповідно до пункту 6 цього договору, договір укладено на 49 років 11 місяців. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий термін.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, 05.04.2018 державним реєстратором Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховод К.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про інше речове право - 25641084, вид іншого речового права право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :00:007:0103, загальною площею 3,1699 га, на підставі договору оренди землі № 35 від 13.03.2018, орендар - ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», орендодавець ОСОБА_1 (а.с. 17-18, 242-243).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Тобто особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права. Факт правомірності користування земельною ділянкою є достатньою підставою для позивача СТОВ «Говтва» для звернення за захистом цього права.

Таким чином СТОВ «Говтва», як користувач спірної земельної ділянки, та Решетилівська міська рада, як її законний розпорядник, наділені правом на звернення до суду з метою захисту порушеного права.

Суд вважає, що позовні вимоги СТОВ «Говтва»та Решетилівської міської ради як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, в частинівизнання недійсним свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0103, площею 3,1699 га, виданого ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як було встановлено в ході розгляду даної справи, спадкові справи після ОСОБА_3 не заводилася та на їх підставі свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 68548409 (а.с. 158). Також, згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 68548421, у Спадковому реєстрі відсутні заповіти чи спадкові договори ОСОБА_3 (а.с. 159).

Таким чином, судом встановлено, що після ОСОБА_3 спадщину ніхто не прийняв, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Також у листі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 24256/24293-26-21 від 27.09.2021, зазначено, що: серед архівних фондів приватних нотаріусів Полтавського міського нотаріального округу, які здійснювали свою діяльність протягом 1996-2021 років нотаріальні документи архівного фонду приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Харітонової А.В. відсутні; спеціальний бланк нотаріальних документів серії НАЕ № 839981 отримала 13.10.2014 та 20.11.2014 використала приватний нотаріус Лубенського нотаріального округу Юрченко Марина Андріївна, що, зокрема, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виготовленому на бланку серії НОМЕР_1 , виданому ОСОБА_7 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:1082; після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в архівних фондах приватних нотаріусів Полтавського міського нотаріального округу не виявлена та в Полтавському обласному державному нотаріальному архіві не зберігається спадкова справа № 111/03 (а.с. 70, 176).

Щодо поданих до суду позивачем СТОВ «Говтва», яке є потерпілим у кримінальному провадженні № 0000119, протоколів допиту свідка ОСОБА_1 від 19.08.2020 та від 16.06.2021 (а.с. 23-24, 25-26) суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Згідно частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зважаючи на вищезазначене, протоколи допиту ОСОБА_1 на досудовому слідстві не є належними доказами по справі.

Згідно з положеннями ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) зроблено висновок, що у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

Отже, проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване в реєстрі за № 20-11/14, видане 20.11.2014 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Харітоновою А.В. на ім`я ОСОБА_1 щодо земельної ділянки :00:007:0103 є недійсним, оскільки факт прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 відсутній, а бланк, на якому виготовлене вказане свідоцтво використане іншим нотаріусом. А тому набуття ОСОБА_1 права власності на вказану земельну ділянку є неправомірним та таким, що відбулося всупереч закону.

З вищезазначених підстав позовна вимога третьої особи про визнання за територіальною громадою в особі Решетилівської міської ради право розпорядження невитребуваною земельною ділянкою з кадастровим номером :00:007:0103 площею 3,1699 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є обґрунтованою та такою, що також підлягає до задоволення.

Встановивши недійсність свідоцтва про спадщину, зареєстрованого в реєстрі за № 20-11/14, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0103, переданої на користь ОСОБА_1 , суд зазначає, що договір оренди землі № 35 від 05.06.2012, укладений між ТОВ «СКП «Сількомунгосп» та ОСОБА_1 щодо вказаної земельної ділянки слід також визнати недійсним з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до змісту частини 1 статті 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (частина 1 статті 761 ЦК України).

Наведені норми закону свідчать про те, що стороною договору оренди може бути власник земельної ділянки.

Водночас, ОСОБА_1 при укладенні договору оренди землі № 35 від 05.06.2012 із ТОВ «СКП «Сількомунгосп» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0103 площею 3,1699 га не мав жодного права на вказану земельну ділянку, оскільки його право на неї виникло на підставі свідоцтва про спадщину, зареєстрованого в реєстрі за № 20-11/14, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0103, яке визнається судом недійсним.

Суд відхиляє посилання представника відповідачів ОСОБА_4 , зазначені у відзиві на позовну заяву, на п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду 23 жовтня 2019 року у справі №922/3537/17 про те, що добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки даний висновок стосується іншого нормативно-правого регулювання правовідносин, ніж у даній справі. Так, постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 стосується вирішення спору щодо визнання електронних торгів недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а пункт 38 цієї постанови стосується відчуження майна в період дії заборони.

До того ж суд зазначає, що у даній справі було встановлено, що на час укладення договору оренди землі із ТОВ «СКП «Сількомунгосп» ОСОБА_1 не мав права власності на спірну земельну ділянку, а укладенням договору оренди землі № 35 від 13.03.2018 між ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_6 , та ТОВ «СКП «Сількомунгосп» були суттєво порушені права первісного орендаря спірної земельної ділянки СТОВ «Говтва». Повернення її належному користувачу буде відповідати завданню цивільного судочинства, зокрема, справедливому та неупередженому вирішенню цивільної справи.

Щодо вимоги позивача та третьої особи про скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку та вимоги позивача про скасування запису про реєстрацію договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_6 , та ТОВ «СКП «Сількомунгосп», суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно вимог до абз. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав) (абз 3 ч. 3 ст. 26 Закону).

З огляду на зазначену норму закону та у зв`язку із визнанням недійсним свідоцтва про право спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 20-11/14, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0103 та договору оренди землі № 35 від 13.03.2018, укладеного між ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_6 , та ТОВ «СКП «Сількомунгосп», запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0103 та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, запис про інше речове право № 25641084 від 05.04.2018 щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0103 слід скасувати.

Щодо застосування наслідків пропуску позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц зазначила, що порівняння змісту термінів «довідався» та «міг довідатися» у статті 261 ЦК України дає підстави для висновку про презумпцію можливості й обов`язку особи знати про стан її майнових прав. Тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач має довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Це також випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України. Натомість відповідач повинен довести, що інформацію про порушення права позивач міг отримати раніше.

Представник відповідача ТОВ СКП «Сількомунгосп» у відзиві та у заяві про застосування наслідків пропуску строку позовної давності зазначив, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом, оскільки у позовній заяві зазначено, що на їх адресу надійшов від Решетилівської райдержадміністрації лист від 12.12.2017 за вих. № 01-50/2711, яким було повідомлено про розірвання договору оренди землі, у зв`язку з оформленням права власності на земельну ділянку в порядку спадкування ОСОБА_1 . Тому, представник відповідача ОСОБА_4 вважає, що трирічний строк на звернення до суду з даним позовом минув у грудні 2020 року.

Однак суд не може погодитися з даним твердженням та зазначає наступне.

Як було зазначено вище листом голови Решетилівської РДА Перепелиці Р.М. від 12.12.2017 №01-50/2711 було повідомлено директора СТОВ «Говтва» ОСОБА_8 про те, що на адресу Решетилівської РДА надійшла заява про розірвання договору оренди землі від ОСОБА_1 , який є власником земельної ділянки :00:007:0103 (а.с.20).

При цьому слід зазначити, що згідно з частинами другою, третьою статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.

Тобто очевидним є той факт, що реєстрація права власності за відповідачем ОСОБА_1 не могла свідчити про порушення прав позивача, який міг бути належним спадкоємцем власника вказаної земельної ділянки. В той час як про порушення свого права внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 позивачу могло бути відомо тільки після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і лише після отримання статусу потерпілого в цьому кримінальному провадженні.

Так, пунктом 11 частини 1 статті 56 КПК України передбачено право потерпілого знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.

В свою чергу СТОВ «Говтва» було визнано потерпілим у кримінальному провадженні щодо 14 земельних ділянок лише 19 травня 2021 року, що підтверджується копією постанови слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області Колотенка О. від цієї дати (а.с.22).

З огляду на викладене, строк позовної давності на думку суду має обчислюватися з травня 2021 року, а не з грудня 2017 року.

Крім того суд звертає увагу на те, що зі змісту клопотання про застосування строків позовної давності вбачається, що представник відповідача, обґрунтовуючи своє клопотання, не посилається на дату укладення договору оренди землі №35 від 13.03.2018, а посилається на лист Решетилівської РДА від 12.12.2017, що стосується позовної вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2014.

В зв`язку з цим суд звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 14 листопад 2018 року у справі №183/1617/16, відповідно до яких для цілей застосування частини третьої та четвертої статті 267 ЦК України поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у цивільному процесі»: сторонами в цивільному процесі є такі її учасники як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. З огляду на це у спорі з декількома належними відповідачами, в яких немає солідарного обов`язку (до яких не звернута солідарна вимога), один з них може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Останні не позбавлені, зокрема, прав визнати ті вимоги, які позивач ставить до них, чи заявити про застосування до цих вимог позовної давності.

Тобто, представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» адвокат Павлюк І.О. просив застосувати позовну давність у вимозі, яка звернута до ОСОБА_1 , який в свою чергу жодних клопотань до суду не надсилав.

З урахуванням вищезазначеного суд не вбачає підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

Вжиті по даній справі заходи забезпечення позову ухвалою суду від 21 вересня 2021 року, відповідно до положення частини 7 статті 158 ЦПК України, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем СТОВ «Говтва» при зверненні до суду з позовом було заявлено чотири позовні вимоги, однак сплачено судовий збір як за шість позовних вимог в розмірі 13620,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням про сплату судового збору № 20692 від 15.09.2021 (а.с. 1).

У зв`язку з чим суд роз`яснює положення пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки від представника позивача клопотань про повернення надміру сплаченого судового збору не надходило, суд не вирішує дане питання.

Таким чином при зверненні до суду з даним позовом, зважаючи на кількість позовних вимог, мав бути сплачено судовий збір в розмірі 9080,00 грн (2270,00 грн х 4).

Третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета споруРешетилівською міською радоюпри зверненні до суду з позовом було заявлено три позовні вимоги та відповідно сплачено судовий збір в розмірі 6810,0 грн (2270,00 грн х 3), що підтверджується платіжним дорученням про сплату судового збору № 1351 від 15.11.2021 (а.с. 83).

Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із задоволенням позову СТОВ «Говтва» та позову Решетилівської міської ради в повному обсязі, судові витрати СТОВ «Говтва» по сплаті судового збору в розмірі 9080,00 грн підлягають стягненню із відповідачів ОСОБА_1 та ТОВ «СКП «Сількомунгосп» на користь позивача в рівних частках по 4540,00 грн з кожного відповідача; судові витрати Решетилівської міської ради по сплаті судового збору в сумі 6810,00 грн підлягають стягненню із відповідачів ОСОБА_1 та ТОВ «СКП «Сількомунгосп» на користь третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Решетилівської міської радив рівних частках по 3405,00 грн з кожного відповідача.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 4, 11, 12, 13, 76-81, 83, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва», від імені та в інтересах якого діє адвокат Яковенко Олександр Васильович, до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», третя особа - Решетилівська міська рада, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасування права власності на нерухоме майно, визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та позов Решетилівської міської ради як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, припинення права на нерухоме майно, визнання права розпорядження невитребуваною земельною ділянкою задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 листопада 2014 року, зареєстроване в реєстрі за № 20-11/14, видане приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Харітоновою Аллою Вікторівною щодо земельної ділянки :00:007:0103, площею 3,1699 га.

Скасувати запис Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0103 площею 3,1699 га.

Визнати недійсним договір оренди землі № 35 від 13 березня 2018 року, укладений між Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп»та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0103 площею 3,1699 га.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право № 25641084 від 05 квітня 2018 року щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0103 площею 3,1699 га.

Визнати за територіальною громадою в особі Решетилівської міської ради право розпорядження невитребуваною земельною ділянкою з кадастровим номером :00:007:0103 площею 3,1699 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Стягнути з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп»на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва»судовий збір у розмірі 9080 (дев`ять тисяч вісімдесят) грн 00 коп., по 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн 00 коп. з кожного відповідача.

Стягнути з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп»на користь Решетилівської міської радисудовий збір у розмірі 6810 (шість тисяч вісімсот десять) грн 00 коп., по 3405 (три тисячі чотириста п`ять) грн 00 коп. з кожного відповідача.

Роз`яснити сторонам положення частини 7 статті 158 ЦПК України, відповідно до якої вжиті по даній справі заходи забезпечення позову, відповідно до ухвали суду від 21 вересня 2021 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Говтва», , місцезнаходження: 38400, м. Решетилівка Полтавської області, вул. Полтавська, 96.

Представник позивача Яковенко Олександр Васильович, адреса: 36014, м. Полтава, вул. Зіньківська, 6 Б.

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання (перебування), суду невідоме.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», , місцезнаходження: 38400, м. Решетилівка Полтавської області, вул. Базарна, 18.

Представник відповідача Павлюк Ігор Олександрович, адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа Решетилівська міська рада Полтавської області, місцезнаходження: 38400, вул. Покровська, 14, м. Решетилівка Полтавської області, .

Повний текст рішення складений 10 червня 2022 року.

Суддя Ю.В. Зіненко