Справа № 523/7802/20
Провадження №2/523/2374/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участі секретаря - Щербан О.Д.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст доводів позивача

25.05.2020 р. ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в якому просить витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_6 будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку кадастровий номер::19:012:0016, площею 0,0400 га, земельну ділянку кадастровий номер: :19:012:0017, площею 0,0200 га за вказаною адресою та визнати право власності на вищезазначене нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_3 вказує на те, що до дня своєї смерті ОСОБА_7 проживала у будинку АДРЕСА_1 . Вона є єдиним спадкоємцем ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину.

Станом на 22 лютого 2017 року право власності на будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_7

28 серпня 2019 року представник позивача звернувся до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на будинок та земельні ділянки. Але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, оскільки право власності на вказане майно вже зареєстровано за невідомою особою - ОСОБА_6 .

Також нотаріус роздрукувала і надала копії рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 вересня 2010 року, договорів купівлі-продажу будинку та земельних ділянок від 11 серпня 2017 року, договорів купівлі-продажу від 23 травня 2018 року, на підставі яких майно вибуло з власності померлої після її смерті.

Вказане рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє. Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області дана справа не розглядалась. Державну реєстрацію права власності на будинок та земельні ділянки за ОСОБА_5 - підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області проведено з порушенням цих вимог Закону, а земельні ділянки містять кадастрові номери, яких на час прийняття рішення ще не було присвоєно.

Короткий зміст доводів відповідача

01 жовтня 2020 р. відповідач ОСОБА_6 подав відзив на позов за змістом якого він повністю не визнає вимоги, та зазначив, що придбав будинок та земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу, нерухоме майно було зареєстровано на праві власності за попереднім власником. Право власності за ним зареєстровано у встановленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується договорами та витягами з реєстру.

Реалізуючи своє право власності відповідачем було знесено житловий будинок і на земельних ділянках збудовано три окремі самостійні житлові будинки, які розташовані на окремо виділені в натурі , під будівництво земельні ділянки, які обладнані окремими входами, огорожею , хвірткою та вїздом.

На період звернення до суду майно належне ОСОБА_7 не існувало. Позивачем не зазначено жодних причин які б перешкоджали їй своєчасно після спливу 6 місяців з часу відкриття спадщини звернутися з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Саме винна поведінка ОСОБА_3 , яка виразилася у несвоєчасному виконанні вимог закону спричинила зазначені у справі події. Доводи позивача про підробленість рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області є припущенням, не мають юридичної сили, оскільки вказане питання є компетенцією правоохоронних органів. Будь-якого вироку за вищевказаними обставинами у кримінальному провадженні не ухвалено. Позивачем не надано жодного належного обєктивного, допустимого та достовірного доказу на підтвердження незаконності рішення суду. Крім того, звертаючись з вимогою про витребування майна позивач не довела свого права власності на належне йому новозбудоване нерухоме майно.

Рух справи

28 травня 2020 р позов залишено без руху.

15 червня 2020 р. у справі відкрито провадження за правилами загального позовного та накладено арешти на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , а також на земельні ділянки за вказаною адресою.

07 жовтня 2020 р, 20 вересня 2021, 03 листопада 2021 р.судом витребувано докази

24 листопада 2020 закрито підготовче та справу призначено до судового розгляду.

06 липня 2021 р. задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_6 , яка є дружиною відповідача ОСОБА_4 , і на чиї права може вплинути рішення суду .

Доводи учасників в суді

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов з підстав вказаних в ньому та просив його задовольнити.Також звертав увагу суду на те, що рішення суду відсутнє ОСОБА_7 не відчуждала майно, проживала в будинку до своєї смерті. Теперішнє будівництво здійснене відповідачем не відповідає будівельним вимогам та за декларацією проведено реконструкцію.

Представник відповідача ОСОБА_6 заперечував проти заявлених вимог вказуючи на його безпідставність. Крім того, зазначив, що набуття відповідачем права власності є законним, попередні власники отримали право власності також на законних підставах було рішення суду, а також був укладений і окремий договір, який підписано ОСОБА_7 щодо відчуження її майна, цей договір був наданий для оформлення земельних ділянок. Також він звертав увагу на те, що кадастрові номери земельних ділянок існували раніше, так, кадастровий номер :19:012:0017 був присвоєний в той час, коли ОСОБА_7 займалася оформленням спадщини, тобто до 28.07.2009 р., а щодо земельної ділянки площею 0,0400 га, кадастровий номер::19:012:0016 , то було визначено кадастровий номер з метою проведення правочину про продаж ОСОБА_7 житлового будинку та двох земельних ділянок ОСОБА_5 .. Рішення суду не скасовано, воно є чинним, на йог підставі вчинено правочини, тому вимоги позивачки є надуманними і не підлягають задоволенню.

Співвідповідачка ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_5 також в засідання не зявилася, неодноразово викликалася, заяв від неї не надходило.

Мотивувальна частина

Обставини справи

Судом встановлено, що ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 27.02.1989 р. Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 30.06.2009 року Четвертою одеською державною нотаріальною конторою, стала власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

20 січня 2001 року ОСОБА_7 видано державний акт серії ІІІ-ОД №063275 про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0400 га за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.03.2009 р. №294 забудовникам ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було затверджено акт державної приймальної комісії про готовність закінчених будівництвом : прибудови літ. «а2» до жилого будинку літ. «А», сараїв літ. «Г», літ. «Д», за адресою: АДРЕСА_1 .

З вказаного рішення також вбачається, що ОСОБА_8 , матері ОСОБА_7 , належить земельна ділянка площею 0,0200 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 20.01.2001 р. №38/4967.

Згідно з технічним паспортом складеним КП «ОМБТІ та РОН» на імя ОСОБА_7 (1/4 частки) та ОСОБА_8 (3/4 частки) 26.03.2009 р., житлова площа черепашникового будинку «А» складає 37,1, а загальна площа 111,7 кв.м, рік будівництва -1959 надвірні будівлі та споруди Б,Г,Д, -сараї, площами 8,3 кв.м,7,1 кв.м, 4,2 кв.м (1959,1980 роки забудови) , В -вбиральня площею -1 кв.м(1959 р.), ІІ- мостіння, №1-4 огорожа, №1-мостіння, розташовані на земельній ділянці 600кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , про що 06 лютого 2017 р. складено актовий запис про її смерть №1570 Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області.

Станом на 22 лютого 2017 року право власності на будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_7 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №81003646.

З відомостей реєстру вбачається зареєстроване право власності за ОСОБА_7 на будинок загальною площею 79,7 житловою площею 37,1, частка у власності 1/4 та 3/4, дата реєстрації 29.07.2011 р. .

Згідно з інформаційною довідкою №199289844 від 06.02.2020 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 23.05.2018 р. право власності на житловий будинок загальною площею 298,6 кв.м, житловою площею :133,1 кв.м за ОСОБА_4 , а також на право власності на земельні ділянки кадастровий номер::19:012:0016, площею 0,0400 га, та кадастровий номер: :19:012:0017, площею 0,0200 га.

Підставами для реєстрації права власності на будинок стала декларація про готовність обєкта до експлуатації, серія та номер :ОД25, виданого 07.10.2019 р. Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; договір купівлі -продажу №626 виданий 23.05.2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовим Д.С.; технічний паспорт №194 виданий 10.09.2019 р. ПП «АРХСТРОЙДОМ».

Реєстрація земельних ділянок відбулася на підставі договорів купівлі -продажу №629, №632 виданих 23.05.2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовим Д.С..

11.08.2017 р. між ОСОБА_5 , від імені якої діє ОСОБА_9 , з однієї сторони та ОСОБА_10 , з другої сторони, укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_5 передала житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та складається в цілому з житлового будинку - А, загальною площею 79,7 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м, та господарських будівель і споруд : Б-сарай, Г-сарай, Д-сарай, В- вбиральня, 1-4 огорожа, І-цистерна, ІІ-мостіння.

11.08.2017 р. між тими ж сторонами було укладено договори купівлі-продажу земельних ділянок кадастровий номер::19:012:0016, площею 0,0400 га, та кадастровий номер: :19:012:0017, площею 0,0200 га.

Із змісту договорів вбачається, що ОСОБА_5 є власником будинку та земельних ділянок на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.09.2010 р. у справі №2-5081/2010р.

Оціночна вартість будинку за звітом про оцінку майна №АS38-170807-001, виданого ТОВ «Інститут Незалежної експертної оцінки плюс» від 07.08.2017 р. становить 49494,26 грн.

23 травня 2018 р. ОСОБА_10 продає ОСОБА_4 вказані будинок та земельні ділянки, що підтверджується договорами купівлі-продажу №626,№632 №629 посвідченими приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовим Д.С.

Оціночна вартість будинку за звітом про оцінку майна №ЕD180522-35, виданого ФОП ОСОБА_11 склала 49707 грн.

Згідно з матеріалами спадкової справи №747/2017 відкритої Третьою Одеською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , звернулася ОСОБА_3 04 серпня 2017 р.

30.07.2018 р. з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_13 , який вказав в заяві про себе як по особу, яка фактично проживала з ОСОБА_7 протягом останніх п`яти років. В наступному від вказаної особи не надходило інших заяв та документів в підтвердження права на спадкування.

03 липня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у справі №638/15266/18 за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_13 про встановлення факту родинних відносин, своїм рішенням заяву задовольнив, встановив факт родинних відносин, зокрема факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , є племінницею ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

28 серпня 2019 року державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Білик О.Г. відмовив представнику позивачки у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_7 на будинок і земельні ділянки під АДРЕСА_1 на підставі того, що вказані обєкти належать іншій особі.

Як вбачається з змісту рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі №2-5081/2010 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за договором купівлі-продажу та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу дійсним 27 вересня 2010 р. задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 та визнано договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , згідно якого, ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_5 купила житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 - дійсним. Визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 79,7 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м, літ. «Б», «Г», «Д» -сараї, літ. «В»- вбиральня, №1-4 огорожі, ІІ-мостіння, а також на земельні ділянки площею 0,02 га кадастровий номер: :19:012:0017, та площею 0,04 га, кадастровий номер::19:012:001600, за вказаною адресою.

ОСОБА_3 звернулася до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 27 вересня 2010 року і ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року апеляційну скаргу повернуто. В мотивувальній частині суд зазначив, що «09 жовтня 2019 року із Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області на адресу апеляційного суду надійшла цивільна справа №2-5081/10 за позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_15 про стягнення аліментів. 28 листопада 2019 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області повідомив апеляційний суд про те, що цивільну справу 2-5081/2010 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності неможливо направити де Одеського апеляційного суду, оскільки Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області дана справа не розглядалась, на підтвердження чого надана довідка архіву Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області».

Як вбачається з технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , її складено на підставі договору №563 від 18.05.2017 р. з замовником ОСОБА_9 .

Серед документів, які були використані для підготовки вказаної документації були представлені договір купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок від 10.11.2009 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 і зазначене вище рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. За відомостями Головногоо управління Держгеокадастру в Одеській області оригіналу договору в них немає.

В судовому засіданні оглянуто файли з документами що були на розгляді управління і надсилалися на електронну пошту адвоката відповідача, в тому числі з текстом вказаного договору купівлі -продажу, з підписами сторін в кольоровому зображенні.

За матеріалами пенсійної справи адреса проживання ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 .

Згідно з висновком експерта (спеціаліста) ПП «Проект» Найдьонова І.В. №25-08/2020 від 25.08.2020 р., який надано відповідачем ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_2 складає 2251118 грн (екв.82175 USD). Ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_3 складає 1925812 грн. (екв.70300 USD). Ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_4 складає 2540483 грн. (екв.92768 USD). Ринкова вартість досліджуваного обєкту, а саме трьох зблокованих житлових будинків за адресою : АДРЕСА_1 складає - 6 716 211 (екв.245243 USD).

Досліджуваний обєкт складається з трьох зблокованих житлових будинків, що мають окремі ізольовані входи, системи електро-, водопостачання та каналізацію. Кожний із житлових будинків, розташований на виділеній в натурі присадибній земельній ділянці, обладнаної огорожею, хвірткою та вїздом. Можлива експлуатація обєкту у якості трьох самостійних обєктів нерухомого майна з присвоєнням індивідуальних поштових номерів.

На земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок під літ. «А», загальною площею 79,7 кв.м та житловою 37,1 кв.м , вказаний у правовстановлюючій документації та технічній документації за 2009 р. , що видані на імя ОСОБА_7 знесено.

За висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №33/22 від 31.10.2022 р. складеного судовим експертом М.Петровим і наданим представником позивача , будівництво обєкту відноситься до такого виду будівництва , як нове будівництво; будівництво не відповідає вимогам : ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», ДБН В.1.1-7;2016, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності « від 17.02.2011 р.; має місце присутність деяких кваліфікуючих ознак, під якими законодавцем розуміється самочинне будівництво, зокрема будівництво обєкта нерухомого майна з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Позиція суду

Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Нормами ст.ст.15,16 ЦК України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень частини першої статті 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно до ч.1 ст.330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Частиною 1 ст.388 ЦК України встановлено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України).

Частиною 2 ст.1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За нормами ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Як закріплено в нормі ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.2 ст.76 ЦПК України).

За нормами ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як визначено ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши надані докази в сукупності суд дійшов висновку, що оскільки справа в якій приймалося рішення суду по спірному майну відсутня, за таким номером було розглянуто позов іншої особи і іншим предметом, тому відповідне рішення не приймалося.

Дана обставина вказує на те, що майно вибуло із власності ОСОБА_7 поза її волею.

За укладеними договорами відповідач ОСОБА_6 є добросовісним набувачем.

З наданих доказів судом також встановлено, що об`єкт належний на праві власності ОСОБА_7 відсутній. На місці будинку відповідачем ОСОБА_6 збудовано три самостійні будинки з окремими входами, площі і ціна об`єктів також значно відрізняються. Те, що збудовані будинки замість попереднього є новозбудованими знайшли своє підтвердження і в висновках експертів, які судом враховані як письмові докази.

Вказане дає суду підстави зробити висновок, що спадкове майно, яке за життя належало ОСОБА_7 відсутнє.

Висновок експерта Петрова М. в частині порушення будівельних норм при будівництві суд не приймає до уваги, оскільки він не стосується підстав і предмету позову, суд не досліджує питання відповідності будівель будівельним нормам, чи законності отримання відповідачем декларації готовності об`єкту до експлуатації .

Окремо необхідно звернути увагу на те, що вимога про визнання права власності заявлена позивачкою , можлива лише в порядку спадкування за законом.

Позивачка звертаючись до суду визначила коло відповідачів власника нерухомого майна, який є стороною наступного договору купівлі-продажу та сторону першого договору купівлі-продажу.

Як судом встановлено, з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_7 звернулася ОСОБА_3 , інших спадкоємців не вказувала.

Таким чином, вимога про визнання права власності в порядку спадкування за законом може бути пред`явлена лише до спадкоємців, а в разі їх відсутності до територіальної громади, тобто до Одеської міської ради.

Отже, вимога про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно заявлена до неналежного відповідача.

Таким чином, позивачем обрано невірний спосіб захисту, тому діючи в межах заявлених вимог, враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини та норми, які їх регулюють ці правовідносини, відсутні підстави для задоволення вимог.

Керуючись ст.ст.12,13,76,81,258-259,263,265,268,273,354,355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Суддя:

Повне рішення складено 30.12.2022 р.