Справа № 405/6770/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики зі спадкоємця, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу зі спадкоємця за договором позики від 10.10.2009 року у розмірі 320000 грн. В обґрунтування позову вказав, що 10.10.2009 року позивач уклав з ОСОБА_3 договір позики, згідно якого він позичив їй 10000 євро, що в еквіваленті становить 320000 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, її спадкоємцем за заповітом являється відповідач ОСОБА_2 . В добровільному порядку відповідач позику не повертає, посилаючись на те, що вона кошти не позичала. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у розмірі 320000 грн. та стягнути з неї судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.09.2021 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22.02.2022 року підготовче провадження у справі закрито, призначений розгляд справи по суті.

29.11.2022 року представник позивача - адвокат Дем`яненко Т.О. подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надав, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.10.2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладений договір позики у вигляді розписки, за якою ОСОБА_3 взяла у позивача ОСОБА_1 у борг грошові кошти у розмірі 10000 євро та зобов`язалася їх повернути (а.с. 3).

Виходячи з розписки, між позивачем та ОСОБА_3 мали місце договірні правовідносини, що походять з договору позики, нормативне регулювання яких визначене параграфом 1 глави 71 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 63).

03.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Новгородківської районної державної нотаріальної контори із заявою, в якій заявив вимоги до спадкоємців ОСОБА_3 в розмірі 10000 євро (а.с. 58).

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 02.07.2021 року державним нотаріусом Новгородківської районної державної нотаріальної контори Голобородько О.В., спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 є ОСОБА_2 (а.с. 92).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як вбачається з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Відтак, оскільки ОСОБА_2 являється спадкоємцем померлої ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 пред`явив свої вимоги до спадкоємця боржника за договором позики від 10.10.2009 року у втановлений законом строк, то вона є належним відповідачем у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим, частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відтак, суд не бере до уваги надану позивачем роздруківку курсу купівлі-продажу валют АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 6), оскільки станом на 24.09.2021 року (дата звернення до суду з позовом) офіційний курс гривні до євро, встановлений Національним банком України становив 31,08 грн. за 1 євро. Таким чином, станом на 24.09.2021 року сума боргу ОСОБА_2 за договором позики від 10.10.2009 року становить 10000х31,08=310800 грн.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина порушення боржником передбаченого договором позики обов`язку повернення коштів, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення позики у спадкоємця боржника - відповідача ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за договором позики в сумі 310800 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги адвоката від 09.09.2021 року, яким передбачено гонорар адвоката 12000 грн. та квитанцію від 09.09.2021 року про оплату позивачем вказаних послуг у розмірі 12000 грн. (а.с. 4а, 9).

Однак позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), що були виконані адвокатом, та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги, на підставі яких суд міг би встановити обсяг наданих послуг і виконаних робіт, їх складність, витрачений час та їх співмірність із заявленою вартістю. Відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3108 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики зі спадкоємця - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) борг за договором позики від 10.10.2009 року у розмірі 310800,00 грн. та судовий збір у розмірі 3108,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний