Справа № 301/1987/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" серпня 2022 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Балега Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

11 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності.

Посилається на те, що 21.01.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було досягнуто домовленість про придбання у власність позивачкою житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого згідно свідоцтва на забудову та відомостей погосподарської книги Осійської сільської ради був ОСОБА_3 .

Вони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та уклали письмово попередній договір. Згідно досягнутої домовленості позивачка зобов`язалася виплатити готівкою ОСОБА_3 гроші в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, а останній, в свою чергу, з моменту виконання взятих ОСОБА_1 на себе зобов`язань, передати їй у власність житловий будинок з надвірними спорудами.

Також вони домовилися, що через шість місяців після належного оформлення правовстановлюючих документів на майно вони оформлять договір купівлі-продажу нерухомості в установленому законом порядку.

Цього ж дня 27.01.2020 року в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 було передано готівкою ОСОБА_3 гроші в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, який відповідно передав їй ключі від житлового будинку.

З вказаного часу ОСОБА_1 володіє та користується житловим будинком, як власник.

Однак, не дивлячись на те, що ОСОБА_3 зобов`язався протягом шести місяців укласти із ОСОБА_1 договір купівлі-продажу житлового будинку та незважаючи на неодноразові звернення з проханням укласти правочин, продавець ухилявся від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу через відсутність коштів, тому зазначена обставина перешкоджала їй в повному обсязі розпоряджатися цим майном.

10.08.2020 році власник нерухомого майна ОСОБА_3 , 1963 року народження, помер що стверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідачка ОСОБА_2 , 1968 року народження, будучи його рідною сестрою відповідно до ст. 1262 ЦК України, є спадкоємцем за законом.

Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні, - не має.

На теперішній час відповідачка є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини.

Смерть ОСОБА_3 позбавила позивачку можливості належним чином укласти правочин. Згідно їх домовленості вони не тільки домовились між собою щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, а й повністю виконали всі умови, пов`язані з купівлею-продажем вказаного нерухомого майна, однак, договір купівлі-продажу до цього часу не уклали.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, якою позов підтримала, просила задовольнити, справу розглянути в її відсутності (а. с. 30).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позов визнала, не заперечила проти визнання права власності за позивачкою, справу просили розглянути в її відсутності (а. с. 35).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 21.01.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було досягнуто домовленість про придбання у власність позивачкою житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого згідно свідоцтва на забудову та відомостей погосподарської книги Осійської сільської ради був ОСОБА_3 (а. с. 12).

Вони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та уклали письмово попередній договір (а. с. 5). Згідно досягнутої домовленості позивачка зобов`язалася виплатити готівкою ОСОБА_3 гроші в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, а останній, в свою чергу, з моменту виконання взятих ОСОБА_1 на себе зобов`язань, передати їй у власність житловий будинок з надвірними спорудами.

Також вони домовилися, що через шість місяців після належного оформлення правовстановлюючих документів на майно вони оформлять договір купівлі-продажу нерухомості в установленому законом порядку.

Цього ж дня 27.01.2020 року в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 було передано готівкою ОСОБА_3 гроші в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, який відповідно передав їй ключі від житлового будинку.

З вказаного часу ОСОБА_1 володіє та користується житловим будинком, як власник.

Однак, не дивлячись на те, що ОСОБА_3 зобов`язався протягом шести місяців укласти із ОСОБА_1 договір купівлі-продажу житлового будинку та незважаючи на неодноразові звернення з проханням укласти правочин, продавець ухилявся від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу через відсутність коштів, тому зазначена обставина перешкоджала їй в повному обсязі розпоряджатися цим майном.

10.08.2020 році власник нерухомого майна ОСОБА_3 , 1963 року народження, помер, про що виконавчим комітетом Осійської сільської ради видано свідоцтво про смерть за актовим записом № 27 (а. с. 6).

Відповідачка ОСОБА_2 , 1968 року народження, є рідною сестрою померлого, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15 жовтня 1968 року (а. с. 9), та відповідно до ст. 1262 ЦК України є спадкоємицею за законом.

Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні, - не має.

На теперішній час відповідачка є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини.

Смерть ОСОБА_3 позбавила позивачку можливості належним чином укласти правочин. Проте вони не тільки домовились між собою щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, а й повністю виконали всі умови, пов`язані з купівлею-продажем вказаного нерухомого майна, однак, договір купівлі-продажу до цього часу не уклали.

Комунальним підприємством «Іршавське бюро технічної інвентаризації» на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовлений технічний паспорт за адресою: АДРЕСА_2 (а. с.14-19).

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність вимог позивачки, тому такі підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 202, 220, 328 та 655 ЦК України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним, укладений 21 січня 2020 року між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_1 договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , мешканкою АДРЕСА_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М. М. Золотар