УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

Справа №:755/13522/22

Провадження №: 2/755/7266/22

"30" грудня 2022 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Коваленко І.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАСИКА БУДІВНИЦТВА» про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва, -

в с т а н о в и в :

28 грудня 2022 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАСИКА БУДІВНИЦТВА» про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва, яка 28.12.2022 року була передана у провадження судді Коваленко І.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як убачається із заявлених позовних вимог, позивач просить суд: прийняти рішення про визнання за ОСОБА_1 , майнових прав на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка буде визначена згідно з вимірами суб`єктів господарювання, що здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна перед прийняттям в експлуатацію будинку, що знаходиться за адресою: житловий будинок АДРЕСА_2 на перетині вул.Сиваської та АДРЕСА_3 ; звільнити позивача, ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Так, позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.10.2018 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛАСИКА БУДІВНИЦТВА» було укладено попередній договір посвідчений приватним нотаріусом Басенко К.О. зареєстрований в реєстрі за № 1599. Відповідно до умов попереднього договору Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛАСИКА БУДІВНИЦТВА» зобов`язалось укласти договір купівлі-продажу (основний договір) квартири АДРЕСА_4 , а позивачка зобов`язалася прийняти та належним чином оплатити її вартість. Відповідно до п. 1.4. сторони зобов`язуються укласти основний договір протягом ІІ (другого) кварталу 2019 року, з урахуванням вимог п.5.2. попереднього договору, але в будь-якому разі не раніше отримання стороною правовстановлюючих документів на об`єкт наданням Державною реєстраційною службою України та/або відповідними державними органами документів, що є необхідними для належного укладення та нотаріального посвідчення основного договору. Основний договір укладається протягом 30 календарних днів. Відповідно до п. 1.2 сторони встановили, що виконання зобов`язання щодо укладення та нотаріального посвідчення основного договору, яке встановлене п.1.1 розділу 1 попереднього договору повинне бути забезпечене. Вид та порядок забезпечення виконання вказаного зобов`язання сторони визначають в окремому договорі про забезпечення виконання зобов`язання № 4/604а від 01.12.2014 року. Договір про забезпечення виконання зобов`язання сторони укладають у простій письмові формі та підписують одночасно з укладанням та нотаріальним посвідченням попереднього договору. Відповідно до п.1.1 договору про забезпечення виконання зобов`язань № 2/8/810 від 23.10.2018 року щодо укладення та виконання договору купівлі - продажу та забезпечення виконання зобов`язань, сторона 2 сплачує стороні 1 грошові кошти, розмір, порядок та умови сплати, якої встановлюються розділом 2 договору. Вказана сума коштів буде зарахована після оплати до платежів за основним договором. Всього сума за договором складає 405 637 грн. Позивачкою було сплачено всю суму грошових коштів, що підтверджує квитанція № PN141 від 23.10.2018 року про оплату згідно договору про забезпечення виконання зобов`язання № 2/8/80 від 23.10.2018 року. Позивачці стало відомо із засобів масової інформації, що будівництво ЖК «Перлина Троєщини» зупинено, оскільки забудовник здійснював будівництво без дозвільних документів. Позивач вчасно не отримав те, на що розраховував укладаючи договір.

Згідно з частиною четвертою статті 124 Конституції України законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦПК України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

У Рекомендації № R(86) Комітету міністрів державам-членам Ради Європи від 16 вересня 1986 року стосовно заходів із недопущення і скорочення надмірного робочого навантаження на суди пропонується сприяти примиренню сторін як поза судовою системою, так і до або під час судового розгляду (передбачати, разом із відповідними стимулами, процедури примирення до судового провадження або інші способи врегулювання спорів поза рамками судового провадження), а також визначити органи поза судовою системою, до яких сторони зможуть звертатися для розв`язання позовних спорів на невеликі суми і в питаннях деяких конкретних галузей права.

Виходячи з аналізу викладених норм та практики Верховного Суду (постанова від 26 березня 2020 року у справі № 1.380.2019.002643), досудове врегулювання спору - це вчинення сукупності дій, за допомогою яких юридичний конфлікт вирішується без звернення до суду шляхом досягнення угоди між сторонами або відмови однієї або обох сторін від взаємних претензій. Застосування або незастосування інституту досудового врегулювання спорів є виключним правом особи, за винятком встановлених у законі випадків.

Убачається, що до матеріалів позовної заяви не додано будь-яких доказів щодо звернення позивача до Державної реєстраційної служби України та/або відповідних державних органів для отримання правовстановлюючих документів, а також до відповідача із заявою про укладення договору купівлі-продажу, що передбачені умовами попереднього договору та її відповідний розгляд, тобто відсутні докази досудового врегулювання спору. Крім того, позивач у позовній заяві указує на те, що між сторонами досудове врегулювання спору не проводилося.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України заява повертається у випадках, коли: до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАСИКА БУДІВНИЦТВА» про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва.

Згідно із ч. 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст. 185, 353, 354 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАСИКА БУДІВНИЦТВА» про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва - вважати такою, що не подана, та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: