І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про скасування судового наказу
Справа № 936/635/22
Провадження № 2-с/936/9/2022
05.08.2022 року смт. Воловець
Розглянувши заяву про скасування судового наказу та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу.
Судовий наказ отриманий ОСОБА_1 27.07.2022 року.
04.08.2022 року адвокат Повідайчик О.І. звернувся до суду із заявою в інтересах ОСОБА_1 про скасування судового наказ у справі №936/635/22.
Отже, строки для звернення із заявою про скасування судового наказу, не порушені.
Підстави повернення заяви про скасування судового наказу відсутні.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011року №14 зазначено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Із заяви про скасування судового наказу вбачається, що ОСОБА_1 не визнає та оспорює свій обов`язок перед заявником та не визнає суму заборгованості.
Отже, наведені обставини свідчать про наявність спору про право, про що не було відомо під час видачі вказаного судового наказу.
Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.
Враховуючи, що у заяві про скасування судового наказу наведено посилання на обставини, які свідчать про спір вимог стягувача, суд вбачає за необхідне скасувати судовий наказ, оскільки у заяві про видачу судового наказу вбачається спір про право.
Щодо вимог заявника в частині стягнення судових витрат слід зазначити наступне.
За приписами частини другої статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Положеннями ст.141 ЦПК України передбачено розподіл судових витрат між сторонами при розгляді справ позовного провадження.
Суд зазначає, що ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу, на заявника за судовим наказом покладався би обов`язок відшкодування боржнику суми судового збору.
Щодо вимоги боржника про стягнення на її користь понесені нею витрати на правову допомогу, необхідно зазначити наступне.
Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі та за правилами наказного провадження стягувач у справі буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат. Оскільки в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі.
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає, оскільки зі змісту норм ЦПК України вбачається, що відшкодування витрат на правничу допомогу можливе лише у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження такі судові витрати не відшкодовуються
Керуючись ст. ст. 170, 171 ЦПК України, суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Заяву адвоката Повідайчика Олега Івановича подану в інтересах боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу виданого Воловецьким районним судом Закарпатської області 19.07.2022 року за заявою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу - задовольнити частково.
Відмовити в іншій частині заяви про скасування судового наказу.
Роз`яснити стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Павлюк С.С.