Справа № 591/4209/22
Провадження № 2/591/2038/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Гончаренко Т.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу №591/4209/22 за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Комишан Марина Володимирівна про встановлення факту проживання однією сім?єю,-

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2022 року позивачка звернулася до суду із вказаною заявою, уточнивши, свої вимоги мотивує тим, що з 24.04.1980 року по 21.03.1995 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Мають спільну дитину сина ОСОБА_4 , 1986 року народження. Після офіційного розірвання шлюбу продовжували мешкати разом та 25.07.2000 року придбали двокімнатну квартиру за адресою : АДРЕСА_1 . Право власності на квартиру зареєстрували за нею, сином ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Після придбання квартири вони знову почали мешкати разом без укладення шлюбу, жили разом як одна сім`я. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину належного йому майна - квартири за адресою : АДРЕСА_1 . Син ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини після батька. Звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва, оскільки на день смерті спадкодавця вона не була його дружиною та не є родичкою кровного спорідення. Просить встановити факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю , на протязі 42 років до часу відкриття спадщини після його смерті.

Ухвалою суду від 11.10.2022 відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання на 14.11.2022 року. Ухвалою суду від 14.11.2022 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 30.11.2022 року.

Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами у справі.

Третя особа ОСОБА_2 до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяви та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, письмові пояснення на позов не подано.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, свідків, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1980 року по 21 березня 1995 року (а.с.5, 26).

Мають спільну дитину сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 76).

Згідно договору купівлі-продажу від 25.07.2000 року посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 1357, ОСОБА_3 , який діяв особисто від себе та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ОСОБА_1 придбали квартиру АДРЕСА_2 по 1/3 частки за кожним (а.с.7-9)

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 17 вересня 2021 року, було складено відповідний актовий запис № 3179( а.с.22).

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на все належне йому майно.

07 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Комишан М.В. з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , на підставі якої зареєстрована спадкова справа за № 2/2022. Однак позивач отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про спадщину, оскільки нею не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії та роз`яснено право звернутись до суду (а.с.27).

Згідно довідки Управління ЦНАП СМР від 27.09.2021 року ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 з 14.10.2014 року по 27.09.2021 року. За вказаною адресою також були зареєстровані ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 (а.с.80)

З матеріалів спадкової справи № 2/2022 ОСОБА_7 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_1 .

Син спадкодавця ОСОБА_2 18 лютого 2022 року звернувся до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом на користь своєї матері дружини померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Інших спадкоємців у померлого немає (а.с.71-88).

Відомостей про інших родичів, які були у спадкодавця, матеріали справи не містять.

Свідок ОСОБА_8 , допитана у судовому засіданні, пояснила, що була сусідкою позивачки та ОСОБА_3 . Знає цю сім`ю з 1992 року, не знала, що шлюб між ними розірваний. Поряд з нею купили квартиру, часто ходила до них в гості, спілкувались до смерті ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_9 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що є подругою позивачки, з її родиною дружить близько 30 років. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 завжди були разом, вели спільний побут та господарство. Неодноразово бувала у них вдома.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що із заявницею померлий перебув у фактичних шлюбних відносинах та проживав однією сім`єю до моменту смерті. Вказаний факт підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Також про спільність проживання свідчить придбання позивачкоюу 2005 році квартири разом із ОСОБА_6 та їх спільним сином. Зазначення ОСОБА_2 у заяві про відмову від спадщини ОСОБА_1 , як дружини померлого, також свідчить про те, що вона із ОСОБА_10 перебувала у фактичних шлюбних відносинах.

Щодо періоду, за який підлягає встановленню факт спільного проживання позивачки із ОСОБА_3 суд зазначає таке. Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначає, що з березня 1995 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали з ОСОБА_3 однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом та мали спільний бюджет, а тому просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю нею та ОСОБА_3 на протязі 42 років до часу відкриття спадщини після його смерті.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцеві Положення» СК України, цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності.

Положення КпШС України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено.

З урахуванням зазначених норм законодавства суд дійшов висновку про те, що не підлягає встановленню факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу у період до 01 січня 2004 року. Тому вимога позивача в цій частині задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач надала достатньо доказів, які підтверджують факт спільного проживання заявника разом з ОСОБА_3 з 01 січня 2004 року до часу відкриття спадщини після його смерті. Зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення позивачкою спадщини без встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, суд вважає необхідним частково задовольнити позов.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сумської міської ради про встановлення факту проживання однією сім?єю задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім?єю з ІНФОРМАЦІЯ_6 до часу відкриття спадщини після його смерті.

У іншій частині вимог відмовити у зв?язку з необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Сумська міська рада, майдан Незалежності, 2, .

Третя особа: ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП суду не відомий.

Третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Комишан Марина Володимирівна, адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП суду не відомий.

Повний текст рішення виготовлено 13.12.2022.

Суддя О.О. Ніколаєнко