Справа № 539/2775/22
Провадження № 2/539/1036/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 грудня 2022 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Просіної Я.В.,

за участі секретаря судового засідання Ковтун І.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він, ОСОБА_1 , є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.02.2007 року, серія НОМЕР_1 . В будинку зареєстрована, але не проживає з 2015 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач, ОСОБА_2 , житло залишила добровільно. Витрат на утримання будинку та сплати за житлово-комунальні послуги не несе, її особисті речі в будинку відсутні, що підтверджується довідкою від 14.09.2022 року за вих. №14-18/11/867 виданою ЦНАП виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області. Це створює позивачу певні незручності, зокрема по сплаті комунальних послуг, утриманню будинку, отриманню субсидії.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житлом: будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 до зали суду не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Також просив долучити до матеріалів справи довідки з місця проживання відповідача з переводом на українську мову.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини не явки суду не повідомила.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

05 грудня 2022 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, яка відображена в протоколі судового засідання.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 02.02.2007 року, серія НОМЕР_1 , будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно довідки від 14.09.2022 року за вих. №14-18/11/867 виданою ЦНАП виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 дійсно з 2015 року і по даний час фактично за вищевказаною адресою не проживає (а.с.6).

Відповідно до довідки з місця проживання виданої службовцем РАЦСУ від 01.08.2022 р. МАРЕНЕ, ОСОБА_2 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Терновщина (Україна), зараз проживає за адресою АДРЕСА_2 ) (а.с.17-18).

Пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 визначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки власник житла має право на реалізацію передбаченого ст. 317, 319 ЦК України права володіння, користування та розпорядження своїм майном він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування своїм майном.

Оскільки між позивачем та відповідачем відсутні інші домовленості щодо користування житлом (суду не надано доказів на підтвердження їх наявності), враховуючи, що відповідачем не надано доказів щодо поважних причин відсутності в квартирі понад рік, суд доходить висновку про наявність передбачених підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим будинком.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то з відповідача підлягає стягнення судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 89, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житлом: будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Копію заочного рішення направити сторонам.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Полтавського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя Я.В. Просіна