Справа № 570/3292/22
Номер провадження 2/570/1027/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Дзюбишиної І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, Приватного сільськогосподарського підприємства "Нове Життя", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання права на нерухоме майно та виділення земельної частки (паю), -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що має право на земельну частку (пай) розміром 3,23 умовних кадастрових гектари в межах території Великоомелянської об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області в порядку паювання земель, що перебували в колективній власності колективного пайового сільськогосподарського підприємства «Нове життя», але не може отримати цю земельну ділянку, оскільки її право заперечується відповідачем - Великоомелянською сільською радою Рівненського району Рівненської області. За наведеного вона вимушена звернутися до суду з метою захисту своїх прав та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право на зазначену земельну частку (пай), та зобов`язати Великоомелянську сільську раду Рівненського району Рівненської області виділити зазначену ділянку в натурі (на місцевості).

12.09.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначенопідготовче судове засідання.

16.11.2022 року закрито підготовче судове засідання, призначено розгляд справи по суті.

Позивачка та її представник адвокат Чоланюк С.Ю. подали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, в яких позов підтримали з підстав, що у ньому викладені, просили суд його задоволити.

Представник Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце його проведення. Заяв не подано. У підготовочому судовому засіданні підтримала заяву про застосування строків строків позовної давності, просить у задоволенні позову відмовити.

Представник ПСП «Нове життя» в судове засідання не з`явився повторно. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання, представник відповідача є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи, в т.ч. шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на веб-сайті Судова влада.. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Відзив на позов до суду не подав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Єрмошкіна Л.І. подала клопотання, в якому зазначає, що рішення у справі не впливає на права Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області. Просить справу розглядати без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка з 1984 року по 2000 рік працювала на ПСП «Нове життя» (яке є правонаступником колгоспу «Нове життя»), що підтверджується трудовою книжкою. Колективне пайове сільськогосподарське підприємство «Нове життя» було реформоване в приватне сільськогосподарське підприємство «Нове життя» 17 грудня 1999 року, рішення зборів уповноважених № 3 від 17 грудня 1999 року. Заяви про вихід із членів ПСП «Нове Життя» позивачка не подавала. Згідно ст. 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.

Рішенням Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області № 38 від 14 грудня 1995 року було вирішено передати у колективну власність колективному сільськогосподарському підприємству «Нове життя» для сільськогосподарського використання земельні ділянки загальною площею 2784,4 га, в тому числі: ріллі - 2677,2 га, пасовищ - 9,6 га, земель загального користування - 97,6 га. Одночасно даним рішенням вирішено видати державний акт на право користування колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству «Нове життя».

При виготовленні державного акту серії РВ № 00003 від 05 лютого 1996 року, на виконання вимог вищевказаного рішення Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області, до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до вищевказаного державного акта, позивачку було включено за № 183.

Позивачка зазначає, що вона неодноразово зверталася як до уповноважених осіб ПСП «Нове життя», так і до уповноважених осіб сільської ради, однак з різних причин розгляд питання про виділення земельної частки (паю) відкладався. Враховуючи вищевикладене, для захисту своїх прав вона вирішила звернутися до суду.

При прийнятті рішення суд зважає на наступні положення законодавства.

Пунктом 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Відповідно до п.2 Указу Президента України №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією (п.5 Закону України). Аналогічні положення в подальшому були затверджені в Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) зазначено, що згідно зі статтею 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі(на місцевості).

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

При розгляді справ про визнання права особи на земельну частку (пай) судам необхідно з`ясовувати:

- наявність підстав для набуття такою особою членства в колективному сільськогосподарському підприємстві (кооперативі, акціонерному товаристві), чи відбулося таке набуття фактично з врахуванням того, що перебування особи в трудових відносинах з підприємством не означає автоматичного набуття членства в ньому;

- наявність передбачених законом підстав для набуття особою права на земельну частку (пай), зокрема факт членства особи в колективному підприємстві на момент отримання ним правовстановлюючого документа на землю;

- дату видачі колективному сільськогосподарському підприємству (кооперативу, акціонерному товариству) акта на право колективної власності на землю, оскільки член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту (п. 6 листа Верховного Суду України №19-3767/0/8-08 від 29 жовтня 2018 року «Щодо розгляду земельних спорів»).

При неможливості надати такій особі земельну частку(пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою.

Ураховуючи зміни, які відбулись в законодавстві в сфері регулювання питання щодо виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, пріоритетне застосування мають саме відповідні норми, які діють з 01 січня 2019 року. Натомість, визначені у наведеній Постанові Пленуму Верховного Суду України роз`яснення (рекомендації) не в повній мірі відповідають діючому (оновленому) законодавству України.

Отже, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є.

У нашому випадку встановлено, що позивачка перебувала у трудових відносинах та є членом ПСП «Нове життя», доказів про виключення її з членів ПСП «Нове життя» немає. Позивачка набула право на земельну частку (пай), адже була включена до відповідного списку як додатку до Державного акта про право колективної власності на землю. З цього часу право позивачки не оспорювалося та припинено не було.

Надалі суд звертає увагу на наступне.

Станом на час подання позову до суду, відкриття провадження по справі та її розгляду в суді першої інстанції вже діяв Закон України № 2498-VIII, яким внесені зміни до Закону України «Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV (далі - Закон України № 899-IV).

Статтею 14-1 Закону України № 899-IV (яка діє з 01 січня 2019 року) встановлено новий порядок використання та розпорядження землями, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства та визначено організацію розподілу земель, що залишилися у колективній власності, яку здійснюють виключно сільські, селищні, міські ради на території якої такі землі розташовані.

Відповідно до пункту 21 Перехідних положень Земельного кодексу України (який є чинним з 01 січня 2019 року) з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Тобто, вказаним законодавством оновлено та конкретизовано порядок використання земель зазначеної категорії та відповідно єдиною підставою для виділення таких земельних ділянок в натурі (на місцевості) після 01 січня 2019 року є рішення територіальної громади (в особі відповідної сільської, селищної, міської ради).

Розмір частки (паю) у нашому випадку складає величину 3,23 умовних кадастрових гектари, про що наявний лист ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 03.10.2019 р. №К-210/0-363/0/6-19.

Суд вважає, що належним способом захисту прав позивачки буде прийняття рішення про визнання за позивачкою права на земельну частку (пай) розміром 3,23 умовних кадастрових гектари в межах території Великоомелянської об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області в порядку паювання земель, що перебували в колективній власності колективного пайового сільськогосподарського підприємства «Нове життя», та зобов`язання Великоомелянську сільську раду Рівненського району Рівненської області виділити позивачці земельну частку (пай) розміром 3,23 умовних кадастрових гектари в межах території Великоомелянської об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області.

Адже саме такий спосіб захисту права позивача узгоджується з правовою позицією, що висловлена у постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.09.2022 р., справа № 530/467/19.

Щодо заяви про застосування строків позовної давності, то суд зазначає наступне.

При розгляді справи встановлено, що порушення прав позивача є триваючим.

Згідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.10.2020 р. справа № 383/993/18 (провадження № 61-5798св20), право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.

Аналогічна позиція висловлена у справі № 181/257/19, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.09.2021 року.

Таким чином доводи представника сільської ради про наявність підстав для застосування строків позовної давності не заслуговують на увагу.

Щодо судових витрат.

Позивачка не заявила про те, щоб понесені нею судові витрати були стягнуті з відповідача на її користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивачка не бажає відшкодовувати понесені нею судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі волі позивачки. Таким чином понесені позивачкою судові витрати залишаються покладеними на неї.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, Приватного сільськогосподарського підприємства "Нове Життя", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання права на нерухоме майно та виділення земельної частки (паю) - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 3,23 умовних кадастрових гектари в межах території Великоомелянської ОТГ Рівненського району Рівненської області в порядку паювання земель, що раніше перебували в колективній власності КПСП «Нове життя», та зобов`язати Великоомелянську сільську раду Рівненського району Рівненської області виділити ОСОБА_1 земельну частку (пай) розміром 3,23 умовних кадастрових гектари в межах території Великоомелянської ОТГ Рівненського району Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 21.08.2001, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Великоомелянська сільська рада Рівненського району Рівненської області, , вул. Шевченка, 79, с. В. Омеляна Рівненського району Рівненської області.

Відповідач: Приватне сільськогосподарське підприємство "Нове Життя", с.Грушвиця Перша, вул.Центральна, Рівненського району Рівненської області, .

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, м.Рівне, вул.С.Петлюри, 37, .

Суддя Гнатущенко Ю.В.