Справа№592/3235/22
Провадження №2-о/592/70/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І. В. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В :

31.05.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми до заінтересованої особи: ОСОБА_2 із заявою про видачу обмежувального, із змісту якої вбачається, що з 2003 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2021 року шлюб було розірвано. Під час подружнього життя та після розірвання шлюбу ОСОБА_2 агресивно відноситься до неї та до їхнього спільного сина ОСОБА_3 . Кривдник є наркотично залежною людиною, виносить з дому цінні речі, гроші, предмети побуту, належні особисто їй та їхньому сину для їх реалізації. На такі дії нею та їхнім сином неодноразово викликалася поліція. Вона та їхній неповнолітній син потерпають від таких дій ОСОБА_2 , але у зв`язку з тим, що вони мають з кривдником спільне житло та не мають змоги його продати чи обміняти (розпорядитися власністю на свій розсуд) , вимушені проживати в одному помешканні. З приводу вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 відносно неї та їхнього неповнолітнього сина 08.07.2020 року було складено терміновий заборонний припис серії АА № 104590 ДОП СООП Сумського ВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Глизун О. С. про те, що ОСОБА_2 близько 5 години ранку вчинив домашнє насильство, що передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та ОСОБА_2 строком на 5 діб було заборонено у будь-який спосіб контактувати з нею. Під час вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 навмисно вдарив в обличчя сина ОСОБА_3 . Після складання всіх відповідних документів із співробітниками поліції того ж дня вона з їхнім неповнолітнім сином звернулися до травмпункту (висновок додає) з приводу пошкодження ока. Дані з травмпункту були передані до Сумського ВП ГУНП в Сумській області. 23.01.2021 року відносно ОСОБА_2 було винесено повторно терміновий заборонний припис серії АА № 105687 про те, що останній за місцем мешкання вчинив домашнє насильство в сім`ї, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. ОСОБА_2 строком на 10 діб було заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. 02.05.2022 року нею повторно було викликано поліцію за адресою їхнього проживання, поліція зафіксувала, що в квартирі за час її відсутності кривдником влаштовано притон, де проживали якісь невідомі особи, було вчинено безлад. Співробітниками поліції були вилучені невідомі (крадені) речі. ОСОБА_2 веде себе не адекватно, вживає наркотичні препарати на її очах та очах їхньої неповнолітньої дитини. Агресивна поведінка ОСОБА_2 продовжується. Нею неодноразово подавалися до поліції заяви про здійснення психологічного тиску на неї та на їхнього неповнолітнього сина. Такі заяви були скеровані до СПДН РУП ГУНП в Сумській області та вирішується питання щодо винесення термінового заборонного припису щодо кривдника. ОСОБА_2 весь час переслідує її та їхнього неповнолітнього сина, погрожує їм фізичною розправою, чинить психологічний тиск та має неадекватну агресивну поведінку. Відеозаписи останніх конфліктів, який їй вдалося особисто зняти, вона додає до заяви. Також вона додає копії двох заборонних приписів відносно ОСОБА_2 , складених у зв`язку із вчиненням ним домашнього насильства з погрозами та образами та про заборону у будь-який спосіб контактувати з нею. Таким чином, вона вважає, що вона та їхній неповнолітній син є особами, які зазнали домашнього насильства. Для того, щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї та їхнього неповнолітнього сина необхідно до ОСОБА_2 застосувати обмежувальний припис у вигляді заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з нею ОСОБА_1 та їхнім неповнолітнім сином ОСОБА_3 , обмежити у будь-який спосіб контактувати з ними, заборонити ОСОБА_2 переслідувати, розшукувати їх, а також вести телефонні переговори або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. У ч. 2 ст. 26 Закону України Про запобіганню та протидію домашньому насильству визначено, що обмежувальним приписом визначаються один дій декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждало) особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) , навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждало особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України Про запобігання та протидію домашньому насильству . Згідно з вимогами п. п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст.1 цього Закону домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно п. 12-1 ч. 2 ст. 3 Закону України Про судовий збір за подання заяви про видачу обмежувального припису судовий збір не справляється. Своїм підписом вона підтверджує, що нею не було подано до цієї ж зацікавленої особи іншої заяви з такою самою вимогою та з таких саме підстав. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 350-1, 350-5, 350-8 ЦПК України, Законом України Про запобігання та протидію домашньому насильству , вона просила: видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1) заборона ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 ; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) , навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувані постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею (вхідний № 9647/22 від 31.05.2022 року) (а. с. 1-3) .

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в ній. Вона просила задовольнити заяву в повному обсязі.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився. Про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Його неявка, як заінтересованої особи, не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису (а. с. 13/зв) .

Вислухавши пояснення заявниці ОСОБА_4 , дослідивши та перевіривши копії документів, доданих до заяви, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 24.10.2003 року перебували в офіційному зареєстрованому шлюбі (а. с. 1, 8) .

В офіційно зареєстрованому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_3 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11.05.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області (а. с. 5) .

Сторони проживають за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 1) .

Вони є співвласниками двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 20-23) .

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2021 року у справі № 592/321/21, провадження № 2/592/737/21 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було задоволено. Було ухвалено розірвати шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24.10.2003 року Сумським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 1644. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. . Заочне рішення набрало законної сили 11.03.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/94716701) (а. с. 8, 17-19) .

На даний час колишній чоловік ОСОБА_2 вчиняє фізичне та психологічне насильство проти своєї колишньої дружини ОСОБА_4 та проти їхнього неповнолітнього сина матері ОСОБА_3 . З цього приводу ОСОБА_1 неодноразово зверталась до поліції.

08.07.2020 було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 104590 стосовно кривдника ОСОБА_2 , строком на 5 діб, проте психологічне та фізичне насилля стосовно постраждалої особи ОСОБА_3 з боку ОСОБА_2 не припинялися (а. с. 7) .

23.01.2021 було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 105687 стосовно кривдника ОСОБА_2 , строком на 10 діб, проте психологічне та фізичне насилля стосовно постраждалої особи ОСОБА_3 з боку ОСОБА_2 не припинялися (а. с. 6) .

Згідно ч. 3 ст. 25 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Крім того, ОСОБА_2 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, в тому числі, за вчинення домашнього насильства, а саме:

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 14.02.2020 року у справі № 591/961/20, провадження № 3/591/436/21 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, та його було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 170 грн. . Було постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн. . Постанова набрала законної сили 25.02.2020 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87599348) (а. с. 24, 25) .

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.08.2020 року у справі № 592/8782/20, провадження № 3/592/1567/20 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та його було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмір 170 грн. . Було постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн. . Постанова набрала законної сили 31.08.2020 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91083003) (а. с. 26, 27) .

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.02.2021 року у справі № 592/971/21, провадження № 3/592/310/21 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та його було піддано адміністративному стягненню у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин. Було постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 грн. . Постанова набрала законної сили 10.03.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/95190269, https://reyestr.court.gov.ua/Review/0269) (а. с. 30, 31, 39, 40) .

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 11.03.2021 року у справі № 591/1573/21, провадження № 3/591/683/21 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, та його було піддано адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб. Було постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 грн. . Постанова набрала законної сили 08.05.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96562303) (а. с. 32, 33) .

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.11.2021 року у справі № 592/11029/21, провадження № 3/592/2217/21 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та його було піддано адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту на строк 8 (вісім) діб. Було постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 грн. . Постанова набрала законної сили 30.11.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101226719, https://reyestr.court.gov.ua/Review/101894155) (а. с. 9, 34, 35) .

Крім того, він також притягався до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства що підтверджується постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.11.2020 року у справі № 592/12196/20, провадження № 3/592/2195/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/92580972) (а. с. 28, 29) ; постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.12.2021 року у справі № 592/13823/21, провадження № 3/592/2868/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101963481) (а. с. 36-38) .

Відповідно до п. п. 3, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні; у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України Про запобігання та протидію домашньому насильству на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) , навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Крім того, суд вважає за можливе взяти до уваги положення абз. 13 ст. 21-5 Закону України Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків № 2866-IV від 08.09.2005 року (із змінами) , згідно якому обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування) , якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

До того ж, суд вважає за необхідне взяти до уваги положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, згідно якій в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. 1 ст. 20 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні № 341/2022 від 17.05.2022 року у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану , на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні , затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, та від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ) , було постановлено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб.

Згідно ст. 41 Конституції України Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

У відповідності до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Варто зауважити, що вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень повинен зазначатися в указі Президента України про введення воєнного стану.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, з 24.02.2022 року тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені Конституцією України, а саме: - ст. 30 (Кожному гарантується недоторканність житла) ; - ст. 31 (Кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції ) ; - ст. 32 (Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України ) ; - ст. 33 (Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом ) ; - ст. 34 (Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань ) ; - ст. 38 (Громадяни мають право брати участь в управлінні державними справами, у всеукраїнському та місцевих референдумах, вільно обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування ) ; - ст. 39 (Громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування ) ; - ст. 41 (Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності ) , тощо.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги те, що сумісне проживання (перебування) сторін становить загрозу подальшої дискримінації та насильства для ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з боку кривдника ОСОБА_2 , враховуючи те, що чинне законодавство не передбачає заборони згідно якому обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування) , якщо кривдником є повнолітня особа, зважаючи на те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, відтак суд дійшов висновку про те, що заяву ОСОБА_4 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, слід задовольнити частково. Слід видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на строк 6 місяців, з наступними заборонами: - заборона ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ; - усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждало) особи; - обмеження спілкування з постраждалою неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 ; - заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) , навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; - заборона особисто і через третіх осіб розшукувані постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Про видачу обмежувального припису кривднику у встановлений законом строк слід інформувати уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 259, 265, 267, 268, 272 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, з вищезазначених мотивів задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на строк 6 місяців, з наступними заборонами:

- заборона ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ;

- усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждало) особи;

- обмеження спілкування з постраждалою неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 ;

- заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) , навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою:

- заборона особисто і через третіх осіб розшукувані постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Про видачу обмежувального припису кривднику у встановлений законом строк інформувати уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Головуючий: І.Г. Бичков