Провадження №2/155/128/22
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2022 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді Санакоєва Д.Т., при секретарі судового засідання Федонюк О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» в інтересах якого діє Афанасьєв Сергій Володимирович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2021 року ТОВ «Ізі Кредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 15 231 грн 82 коп., а також понесені судові витрати у вигляду сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 липня 2018 року між ТОВ «Ізі Кредит» та відповідачем був укладений кредитний договір № 204813, відповідно до якого ОСОБА_1 був наданий кредит у розмірі 7 000 грн. 00 коп. зі сплатою 230,28% річних від суми кредиту з першого до 10 платіж та 1,20 % річних з 11 до останнього платежу згідно з графіком платежів, у розрахунку з помісячною сплатою 19,19 % з 1 до 10 платіж та 0,10 % з 11 до останнього платежу, за період дії договору 192,30%. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 7 500 грн. 00 коп. Відповідач, згідно умов кредитного договору брав на себе зобов`язання своєчасно сплачувати проценти за користування кредитними коштами, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов`язання. Однак свої зобов`язання за кредитним договором від 17 липня 2018 року ОСОБА_1 не виконала, у зв`язку з чим станом на 01 жовтня 2021 року за нею утворилася заборгованість в розмірі 15 231 грн 82 коп., яка включає в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6283 грн 26 коп., неоплачену суму по відсотках в розмірі 6948 грн. 56 коп. та неустойку в розмірі 2 000 грн 00 коп. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором № 204813 від 17 липня 2018 року, то ТОВ «Ізі Кредит» змушене звернутися з позовом до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак скерував до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. При цьому, відповідач просить суд взяти до уваги те, що вона є особою з інвалідністю першої групи та здійснює догляд за сином, який є особою з інвалідністю з дитинства, зважаючи, що єдиним її доходом є пенсія, тому просить провести реструктуризацію заборгованості та згідна на відрахування до 15% від пенсійних виплат на погашення кредиту, оскільки самостійно вносити платежі немає змоги. Зважаючи на важке матеріальне становище та необхідність постійно проходити лікування просить скасувати штрафні санкції та проценти по кредиту, так як позивач у даному проханні їй відмовив.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

З матеріалів справи встановлено, що 17 липня 2018 року між ТОВ «Ізі Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 204813 (а.с.5-9).

Згідно п.п.3, 3.1., 3.2. розділу ІІ кредитного договору №204813 від 17 липня 2018 року, кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 7000 грн. 00 коп. на особисті потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі. Сума кредиту надається позичальнику у готівковій формі у національній валюті на умовах терміновості, повернення та платності (а.с.5).

Пунктом 5.1. розділу ІІІ кредитного договору від 17 липня 2018 року було встановлено, що перебіг строку нарахування процентів за користування кредитом розпочинається з моменту його підписання і складає 14 місяців (а.с.5).

Відповідно до п. 5.2., 5.3, 5.4 розділу ІІІ вищевказаного кредитного договору за користування кредитом реальна (ефективна) річна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 652,07%. Строки сплати платежів та розмір неустойки, зазначені у договорі, залишаються незмінними протягом усього періоду дії договору. Розмір платежів і процентів визначаються на дату підписання кредитного договору з урахуванням припущення, що цей договір буде дійсним протягом всього строку, на який укладено договір, а його умови будуть виконуватись в повному обсязі та у визначений строк. Сума щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається графіком платежів. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 230,28 % річних від суми кредиту з першого до 10 платіж та 1,20 % річних з 11 до останнього платежу згідно з графіком платежів, у розрахунку з помісячною сплатою 19,19 % з 1 до 10 платіж та 0,10 % з 19 до останнього платежу, за період дії договору 192,30 % (а.с.5).

ТОВ «Ізі Кредит» виконало свої зобов`язання за кредитним договором №204813 від 17 липня 2018 року, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі суму 7 000 грн. 00 коп., а відповідач отримав зазначені кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером від 17 липня 2018 року (а.с.17).

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України.

Ст. 530 ч. 1 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 за умовами кредитного договору №204813 від 17 липня 2018 року брала на себе зобов`язання своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно кредитного договору (п.3 розділу ІІІ кредитного договору).

Відповідно до п.5.8. розділу ІІІ вищевказаного кредитного договору сума щомісячного платежу здійснюється періодичними платежами у національній валюті України шляхом внесення належних платежів у готівковій формі до каси кредитодавця або зарахування (перерахування) грошових коштів на поточний рахунок кредитодавця через банківську установу (а.с.6).

Як вбачається з Графіку платежів за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 щомісяця зобов`язана була вносити платіж в розмірі 1400 грн. 00 коп. (а.с.12).

Однак взяті на себе за кредитним договором зобов`язання відповідач не виконувала належним чином. Останній платіж був внесений нею 09 лютого 2021 року (а.с.18).

Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до п.12.1., п.12.2. розділу V кредитного договору, якщо позичальник не сплатив черговий платіж визначений Графіком платежів, на 31-ий календарний день з дня, наступного за днем належної оплати платежу. Позичальник зобов`язаний додатково до простроченого платежу сплатити кредитодавцю неустойку в розмірі 400 грн. 00 коп. У випадку якщо станом на будь-яку дату у позичальника наявна заборгованість з погашення суми кредиту та або процентів за цим договором, кредитодавець нараховує, а позичальник зобов`язується додатково сплатити 400 грн. 00 коп. за кожні 31 календарний день прострочення внесення платежів, при цьому кожне чергове нарахування неустойки відбувається виключно за умови, що до моменту останнього нарахування неустойки пройшов 31 календарний день. Розмір нарахованої неустойки не повинен перевищувати 2000 грн. 00 коп. (а.с.8).

Станом на 01 жовтня 2021 року за ОСОБА_1 утворилася заборгованість за кредитним договором № 204813 від 17 липня 2018 року в розмірі 15 231 грн. 82 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 283 грн. 26 коп., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 6 948 грн. 56 коп. та неустойки в розмірі 2 000 грн. 00 коп. (а.с.19).

21.09.2021 на адресу відповідача було направлено досудову претензію (вимогу) щодо погашення заборгованості в сумі 15 231, 82 грн проте, відповідачем дана вимога була залишена поза увагою, не виконано зобов`язань, визначених у Кредитному договорі, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування (а.с.13).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про споживче кредитування" кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, підписуючи кредитний договір відповідач погодилася з усіма умовами щодо повернення суми кредиту та сплати процентів і неустойки за користування кредитом в строки, встановлені цим договором. При цьому підписанням даного договору позичальник висловила свою обізнаність з діючими тарифами банку та обов`язковими платежами, передбаченими договором та чинним законодавством України. З урахуванням вищевикладеного, зважаючи, що будь-яких заперечень щодо правильності нарахування процентів, а також фактично здійснених платежів в рахунок погашення кредиту та сплати процентів, відповідачем не подано, як не подано жодних належних та допустимих доказів на спростування підстав позову, суд вважає, що важке матеріальне становище відповідача не є підставою для відмови у задоволенні позову, а тому вбачає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 204813 від 17 липня 2018 року, яка утворилася станом на 01 жовтня 2021 року, в розмірі 15 231 (п`ятнадцять тисяч двісті тридцять одна) гривня 82 копійки.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 2 групи загального захворювання. Крім того, згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І-ІІ групи внаслідок психічного розладу № 210, виданого ЛКК КП «Горохівська багатопрофільна лікарня» Горохівської міської ради та посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Камінь-Каширським управлінням праці та соціального захисту населення, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю І групи внаслідок психічного розладу, проживає з ОСОБА_1 та потребує постійного стороннього догляду.

У відповідності до ч.6 ст.141 ЦКП України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тому, на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, у зв`язку з чим суд вважає необхідним компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» () суму сплаченого судового збору згідно платіжного доручення № 0015687 від 20.10.2021 року в розмірі 2270 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.509, 526, 529, 530, 549, 599, 611, 612, 624, 629, 634, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 77-81, 141, 259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» в інтересах якого діє Афанасьєв Сергій Володимирович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» () заборгованість за кредитним договором № 204813 від 17 липня 2018 року, яка утворилася станом на 01 жовтня 2021 року, в розмірі 15 231 (п`ятнадцять тисяч двісті тридцять одна) гривня 82 копійки.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» () понесений у зв`язку із поданням позовної заяви судовий збір в розмірі 2270 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено 08.06.2022 року.

Cуддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв