Справа № 304/1524/22 Провадження № 2/304/285/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання - Ковач М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/1524/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, а саме доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свою позицію мотивує тим, що з 08 березня 2005 року по 23 грудня 2016 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилося двоє дітей, а саме донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2016 року шлюб між ними розірвано, дітей залишено проживати разом з нею та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 650 грн. Після розірвання шлюбу їх спільні діти і надалі знаходяться на її повному утриманні та вихованні, тоді як відповідач взагалі не бере участі у вихованні та розвитку дітей, не відвідує їх та не спілкується з ними, не цікавиться їх життям у навчальних закладах, дозвілля з ними не проводить та не виконує інші батьківські права та обов`язки по забезпеченню гармонійного розвитку дітей. ІНФОРМАЦІЯ_3 у неї народився син ОСОБА_6 , а 01 квітня 2022 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 . Наразі вони всі проживають однією сім`єю та є багатодітною родиною. Відповідач самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків, жодного разу не сплатив коштів на утримання доньки та сина, згідно розрахунку заборгованості по аліментах № 53503533 від 03 травня 2022 року за період з 12 жовтня 2016 року по 01 травня 2022 року сума заборгованості зі сплати аліментів становить 129 570 грн 70 коп. Постановою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 08 жовтня 2018 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП і піддано стягненню у виді суспільно-корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин. Вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України (злісне ухилення від сплати аліментів) і призначено йому покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин. З відповідачем неодноразово проводилися профілактичні розмови щодо невиконання ним обов`язків по вихованню та утриманню дітей, після чого останній обіцяв, що буде належно виконувати покладені на нього обов`язки. Доказом абсолютної зневаги та байдужого ставлення відповідача до дітей є і те, що він не з`явився на засідання органу опіки та піклування при розгляді питання про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно їх спільних дітей, а останні чотири роки взагалі не цікавиться їх долею, не намагається знайти з ними будь-який контакт. Оскільки станом на сьогоднішній день вона самостійно виховує та утримує доньку ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 , тоді як відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Перечинського районного суду від 22 серпня 2022 року прийнято подану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Крім цього, залучено орган опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області до участі у даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_6 не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила такі задовольнити; згідна на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

У судове засідання представник Перечинської міської ради Закарпатської області як органу опіки та піклування не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю та підтримує позицію, викладену у висновку органу та піклування Перечинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженому рішенням виконавчого комітету Перечинської міської ради від 23 вересня 2022 року № 165.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей, а саме донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 10, 11).

Рішенням Перечинського районного суду від 23 грудня 2016 року, яке набрало законної сили 11 січня 2017 року, шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований у виконкомі Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 08 березня 2005 року, актовий запис № 01, розірвано; після розірвання шлюбу ОСОБА_9 залишено прізвище « ОСОБА_10 »; дітей, а саме доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено проживати при матері - ОСОБА_9 ; стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дітей, а саме доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 650 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття (а. с. 15-16).

Постановою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 08 жовтня 2018 року, яка набрала законної сили 19 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, і піддано стягненню у виді суспільно корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин. Вказаною постановою встановлено, що 22 серпня 2018 року о 09.35 год ОСОБА_3 не сплатив аліменти, стягувані з нього на підставі виконавчого листа №304/1299/16-ц, виданого Перечинським районним судом 30 січня 2017 року, на користь ОСОБА_9 на утримання дітей, а саме доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 650 грн на кожну дитину щомісячно, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої з 06 лютого 2018 року (дата набуття чинності ст. 183-1 КУпАП) перевищив суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тобто з 03 березня 2017 року (а. с. 17).

Вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2021 року, який набрав законної сили 25 серпня 2021 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначено йому покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин. Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_3 , будучи відповідно до рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2016 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 650 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою невиконання зазначеного рішення суду, будучи здоровим та працездатним, заходів щодо працевлаштування не приймає, на виклики у відділ ДВС не з`являється, від суспільно-корисних робіт, за які він може отримувати грошові кошти, ухиляється, чим злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, наданого Великоберезнянським міжрайонним відділом Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 53503533 від 14 квітня 2021 року, у обвинуваченого станом на 01 квітня 2021 року виникла заборгованість у сумі 96 745,70 грн (а. с. 22-24).

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача ОСОБА_11 народився син ОСОБА_6 , а 01 квітня 2022 року у Перечинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , актовий запис № 40 (а. с. 12, 13).

Одночасно з розрахунку заборгованості по аліментах, складеного заступником начальника Великоберезнянського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) В.Вогар від 03 травня 2022 року №53503533 вбачається, що заборгованість боржника ОСОБА_2 по виконавчому листі № 304/1299/16-ц від 30 січня 2017 року, виданому Перечинським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання дітей, а саме доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 650 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття станом на 01 травня 2022 року складає 129 570,70 грн (а. с. 30-31).

Крім цього встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх доньки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_3 , що підтверджується висновком органу опіки та піклування Перечинської міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Перечинської міської ради Закарпатської області від 23 вересня 2022 року № 165 «Про затвердження висновків органу опіки та піклування Перечинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав», в резолютивній частині якого уповноважений орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 45-46, 47-51).

Із висновку органу опіки та піклування також вбачається, що батько ОСОБА_3 постійно відсутній біля дітей, де він не проявляв ніякої зацікавленості до них: не цікавився станом здоров`я, фізичним та розумовим розвитком, навчанням, не утримував їх, має заборгованість по сплаті аліментів, не спілкувався з ними (а. с. 45-46, 47-51).

Так, відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», заява № 41615/07, п. 135; рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року у справі «M.S. v. Ukraine», заява № 2091/13, п. 77). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», заява № 10383/09, п. 100).

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 155 цього Кодексу батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18 (провадження № 61-19550св19), від 24 грудня 2020 року у справі №676/3740/19 (провадження № 61-8098св20), від 28 липня 2021 року у справі №225/134/20 (провадження № 61-18248св20), від 12 серпня 2021 року у справі №263/401/20 (провадження № 61-8118св21).

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Як роз`яснено в п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Таким чином, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому суд вважає, що його слід позбавити батьківських прав відносно останніх.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 3, ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ст. 8, ч. 1 ст. 10, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150, 155, 164 ч. 1 п. 2, 166 СК України, ст. 4, 12, 141, 258-259, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області (89200 Закарпатська область Ужгородський район м. Перечин, пл. Народна, 16; ), про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.