Справа № 199/2056/22
РІШЕННЯ

Іменем України

30.06.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та ОСОБА_3 , третя особа Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та знаходження на утриманні, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Амур-Нижньодніпровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та ОСОБА_3 , третя особа Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та знаходження на утриманні.

В обґрунтуванні заявлених вимог посилалася на те, що з червня 2015 року вона із ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, щодо виховання спільної дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У листопаді 2018 року ОСОБА_4 призвали до строкової служби у Збройних силах України. Із січня 2019 року ОСОБА_4 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3, що розташована в смт. Хлібодарське, Біляївського району Одеської області.

У квітні 2019 року після відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_1 вийшла працювати на попереднє місце роботи у ТОВ «Сільпо-фуд». Комісією ЛКК 05.11.2019 року зроблено висновок, що дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за станом здоров`я потребує домашнього догляду строком на 6 місяців, саме з 05.11.2019 року по 04.05.2020 рік.

ОСОБА_1 з 08.04.2020 року звільнилася з роботи аби доглядати за дитиною, після чого продовжувала вести домашнє господарство, здійснювала догляд за малолітньою донькою, а сімейний бюджет складався із доходів цивільного чоловіка ОСОБА_4 , тому позивачка з донькою фактично знаходились на його утриманні.

Після закінчення строкової служби між ОСОБА_4 та Міністерством оборони України, в особі виконуючого обов`язки командира військової частини полковника Бурлаки С.В., 27.09.2019 року укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб рядового складу. Таким чином, ОСОБА_4 продовжив проходити службу у ВЧ НОМЕР_3, що розташована в смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області.

Позивачка зазначала, що під час проходження військової служби ОСОБА_4 систематично перераховував їй грошові кошти, які вона витрачала на потреби сім`ї.

Амур-Нижньодніпровським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки повідомлено, що старший солдат ОСОБА_4 загинув 24 лютого 2022 року при виконанні своїх військових обов`язків по захисту України від воєнної агресії Російської Федерації.

Військовою частиною НОМЕР_3 19.03.2022 року та 29.03.2022 року на рахунок ОСОБА_1 перераховано заробітну плату, грошову допомогу на оздоровлення та грошову допомогу на проведення поховання ОСОБА_4 , що підтверджується відповіддю ВЧ НОМЕР_3 за вих. №195 від 13.04.2022 року.

У подальшому Амур-Нижньодніпровським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки їй було роз`яснено, що відповідно до ч.1 ст.16 прим.1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, та їй необхідно надати підтвердження сімейних відносин із загиблим.

Позивачкою 01.04.2022 року до ТЦК та СЦ в АНД районі м.Дніпра подано заяву з проханням зарезервувати 1/3 частку одноразової грошової допомоги.

Також, позивачці повідомлено, що в особовій справі ОСОБА_4 зазначена інформація про місце реєстрації його проживання - АДРЕСА_1 , та зазначена інформація про фактичне місце проживання - АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту про постійне місце проживання від 01.04.2022 року, складеного та підписаного головою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Артеківська 25», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , у період з червня 2015 року по 24 лютого 2022 року фактично не проживав.

Згідно з відповіддю ВЧ НОМЕР_3 за вих.№195 від 13.04.22 року: адреса реєстрації місця проживання ОСОБА_4 в особовій справі зазначена: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ; керівництву та військовослужбовцям в/ч НОМЕР_3 відомо про цивільну дружину ОСОБА_4 - ОСОБА_1 ; на рахунок ОСОБА_1 19.03.2022 року та 29.03.2022 року перераховано заробітну плату, грошову допомогу на оздоровлення та грошову допомогу на проведення поховання ОСОБА_4 ..

Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу, у період із червня 2015 року по 24.02.2022 року включно, та встановити факт знаходження ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 .

Встановлення вказаного факту вплине на обов`язок Амур-Нижньодніпровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки прийняти до розгляду заяву для призначення одноразової грошової допомоги, а також необхідне позивачці для набуття статусу члена сім`ї загиблого. Встановлення факту знаходження на утриманні ОСОБА_4 необхідне їй для реалізації права на отримання пенсії, передбаченої ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб».

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити.

У судове засідання представник відповідача Амур-Нижньодніпровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не з`явився, надав до суду клопотання, у якому просив розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_4 , у судове засідання 30.06.2022 року не з`явилася, надала до суду заяву, у якій проти задоволення позову не заперечувала, розгляд справи просила провести за її відсутності.

Представник третьої особи Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності.

Також, у судовому засідання буди допитані свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтвердили факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та знаходження ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 ..

Вислухавши пояснення позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають спільну дитину - доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпропетровську відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, де вони вказані батьками (а.с.7 зворот).

Комісією ЛКК 05.11.2019 року зроблено висновок, що дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за станом здоров`я потребує домашнього догляду строком на 6 місяців: з 05.11.2019 року по 04.05.2020 року, що підтверджується копією протоколу засідання ЛКК №5/1 від 05.11.2019 року (а.с.13).

Для здійснення догляду за донькою ОСОБА_1 із 08.04.2020 року звільнилася з роботи за власним бажанням, що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с.13 зворот).

ОСОБА_1 у 2-му кварталі 2020 року мала дохід у вигляді державної соціальної допомоги та заробітної плати у сумі 3549,27 грн., іншого доходу в період із 2 кварталу 2020 року по кінець 2022 року доходу не мала, що підтверджується відомостями із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/ суми виплачених доходів та утриманих податків, виданими Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області (а.с.20 зворот).

Між ОСОБА_4 та Міністерством оборони України, в особі виконуючого обов`язки командира військової частини полковника Бурлаки С.В., 27.09.2019 року укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб рядового складу (а.с.10).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2, загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок ушкодження зачеревного простору живота з пошкодженням органів - ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків при виконанні своїх військових обов`язків по захисту України від воєнної агресії Російської Федерації, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №52 від 25.02.2022 року, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , повідомленням ВЧ НОМЕР_3 Міністерства оборони України від 08.03.2022 року та витягом з наказу командира від 08.03.2022 року (а.с. 11, 14, 17, 18, 20).

Відповідно до донесення про склад сім`ї військовослужбовця військової служби за контрактом, старшого солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , до складу сім`ї входять: мати ОСОБА_3 , батько ОСОБА_10 , донька ОСОБА_5 та цивільна дружина ОСОБА_1 (а.с.11 зворот).

Військовою частиною НОМЕР_3 19.03.2022 року та 29.03.2022 року на рахунок ОСОБА_1 перераховано заробітну плату, грошову допомогу на оздоровлення та грошову допомогу на проведення поховання ОСОБА_4 , що підтверджується відповіддю ВЧ НОМЕР_3 за вих. №195 від 13.04.2022 року (а.с.16 зворот).

Також, згідно з відповіддю ВЧ НОМЕР_3 за вих.№195 від 13.04.22 року, адреса реєстрації місця проживання ОСОБА_4 в особовій справі зазначена: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 (а.с.16 зворт).

Відповідно до акту про постійне місце проживання від 01.04.2022 року, складеного та підписаного головою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Артеківська 25», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , у період із червня 2015 року по 24 лютого 2022 року фактично не проживав (а.с. 14 зворот.).

Згідно з довідкою №11344 від 14.02.2019 року, виданою головою квартального комітету №15 Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради ОСОБА_11 , ОСОБА_4 проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , разом зі своєю сім`єю ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_5 (а.с.16).

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією домової книги (а.с.36-38).

Відповідно до положень ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно з вимогами ч.4 ст.3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і, відповідно, право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.

Пунктом 1 Постанови №168 КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 2 Постанови №168 установлено що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога , яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до вимог ч.1 статті 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Підпунктом 1 пункту 2 ст.16 цього Закону передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

Відповідно до положень п.6. ст.16 прим.3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Згідно з ч.2 статті 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до п.10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ №975 від 25.12.2013 року ( далі - Порядок №975) члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган) заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги, витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Відповідно до абзацу 9 п.10 Порядку №975 до заяви додається копія свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові).

Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено гарантії та заходи соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України. Статтею 10 вищезазначеного Закону визначено коло членів сімей загиблих військовослужбовців та інших осіб. Порядок надання статусу особи, на яку поширюється чинність цього Закону, особам, зазначеним в абзацах п`ятому - восьмому пункту 1 статті 10 цього Закону, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 № 740. При цьому до членів сімей загиблих військовослужбовців та інших осіб, зазначених у цій статті, належать утриманці загиблого, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки та один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні. Таким особам відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

Статтею 15 даного Закону передбачено ряд пільг сім`ям загиблих (померлих) ветеранів війни, Захисників і Захисниць України.

У силу ст.30 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Згідно з п.д абзацу 4 ст. 30 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», непрацездатними членами сім`ї вважаються: дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Відповідно до ст.31 « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, процесуальний закон передбачає умови, за яких у окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язано із вирішенням спору про право.

Відповідно до вимог ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: встановлення правовідношення.

Згідно з положеннями ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані письмові докази та показання свідків, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 надані належні та допустимі докази на підтвердження факту її проживання із ОСОБА_4 , як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та знаходження ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 .

Таким чином суд вважає встановити факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу, у період із червня 2015 року по 24.02.2022 року включно, та встановити факт знаходження ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 .

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати покласти на сторону, яка їх понесла.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 2, 3, 4 СК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ,суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та ОСОБА_3 , третя особа Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та знаходження на утриманні, - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без реєстрації шлюбу, у період з червня 2015 року по 24.02.2022 рік включно.

Встановити факт знаходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної

інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні

було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи

(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк

обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Л.Г. Якименко