П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року м. Київ

Справа № 756/16448/18

Провадження: № 22-ц/824/10341/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Вербової І. М., Нежури В. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року, постановлену під головуванням судді Шевчука А. В.,

у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

у с т а н о в и в :

У вересні 20222 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, повернуто без розгляду.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що положення ЦПК України не передбачають обов`язку надавати до заяви, поданої на стадії виконання судового рішення, докази про надіслання її копій іншим учасникам справи. Суд першої інстанції, у порушення вимог процесуального законодавства, не звернув уваги на те, що вимоги частини другої статті 183 розділу 2 «Заяви з процесуальних питань» ЦПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, а тому не підлягають застосуванню, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявниця не виконала вимоги абзацу 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України щодо надання суду доказів їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження), а тому згідно з вимогами ч. 4 ст. 183 ЦПК України заява підлягає поверненню.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 431 ЦПК України).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Як передбачено ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Процесуальний закон встановлює обов`язок особи, яка подає до суду заяву, клопотання чи заперечення, у тому числі на стадії виконання судового рішення, додати до свого звернення докази його надіслання (надання) іншим учасникам справи (виконавчого провадження). Це виступає гарантією забезпечення процесуальних прав останніх на інформацію щодо судового провадження. Неподання заявником таких доказів є підставою для повернення його звернення без розгляду.

Схожий за змістом висновок зробив Верховний Суд в постанові від 5 листопада 2020 року у справі № 591/1581/20.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 не додала до неї докази її надіслання (надання) іншим учасникам справи (виконавчого провадження).

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано повернув заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, без розгляду.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що вимоги частини другої статті 183 ЦПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню у цій справі, є безпідставними, оскільки вказана процесуальна норма не стосується та не регулює питання подачі виключно скарги на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.

Так, вказані процесуальні правовідносини регулюються розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», який встановлює окремий процесуальний режим розгляду відповідних справ, а тому до скарг на дії виконавця, якими ініціюється початок провадження у справі, застосовуються загальні положення позовного провадження, у тому числі, залишення скарги без руху, якщо є для цього підстави, а не її повернення.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 569/13154/20, від 17 лютого 2021 року у справі № 569/13160/20, від 10 березня 2021 року у справі № 766/17333/20-ц, 15 вересня 2021 року у справі № 761/16863/14-ц, від 06 жовтня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц, від 27 жовтня 2021 року у справі № 713/1971/20, від 15 вересня 2021 року у справі № 761/16863/14-ц.

Натомість, у справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою відповідно до розділу VI ЦПК України для вирішення процесуального питання, пов`язаного з виконанням судового рішення, а порядок цього звернення врегульовано приписами ст. 183 ЦПК України.

Доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду ухвали (справи) та спростовуються зазначеним вище.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно визначився з процесуальними нормами, які регулюють спірні правовідносини, а тому підстави для скасування ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 19 серпня 2022 року відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді І. М. Вербова

В. А. Нежура