Справа № 752/366/19
Провадження № 2/752/512/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 жовтня 2022 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М.,

за участі позивача ОСОБА_1

третьої особи на стороні позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представників відповідача ДУС - Косенка М.А., Черепанова А.І.,

розглянувши у місті Києві в приміщенні суду, у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державного управління справами управління охорони здоров`я, треті особи: ОСОБА_2 , Національний банк України про неправомірне припинення медичного обслуговування,

встановив:

08.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про неправомірне припинення медичного обслуговування, яким позивався до Державного управління справами Управління охорони здоров`я (далі по тексту ДУС Управління охорони здоров`я).

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що він з 1995 року працює у Національному банку України на посадах, пов`язаних із державною службою, наразі має шостий ранг державного службовця. З 2007 року, маючи восьмий ранг державного службовця, мав право на прикріплення до медичного обслуговування в закладах охорони здоров`я ДУС та обслуговувався у поліклініці ДНУ «Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини» ДУС. Підвищення його рангу державного службовя до сьомого, з 2008 року дозволило прикріплення до медичного обслуговування в закладах охорони здоров`я ДУС його дружини, кандидата фізико-математичних наук - ОСОБА_2 ..

У 2017 році вказане обслуговування було припинено. 16.09.2017 року він звернувся з заявою до головного лікаря поліклініки ДНУ «Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини» ДУС щодо поновлення обслуговування його та його дружини ОСОБА_2 .. На звернення отримав листа №21.1-334 від 26.09.2017 управління охорони здоров`я ДУС з відмовою у позитивному вирішенні поставленого ним питання, повідомлено про виключення посад працівників Національного банку України з переліку державних органів, обслуговування яких забезпечувалось закладами Державного управління справами. Оскільки процес виключення посад з Переліку та процес припинення обслуговування державних службовців пов`язані, але не тотожні у нього виник сумнів, що від обслуговування відкріплені: всі працівники Національного банку України; працівники звільнені з посад НБУ до 31.01.2017 року; пенсіонери з відповідними рангами , як державних службовців , що працювали на посадах НБУ до 31.01.2017 року. Відповідно 08.12.2018 року він повторно звернувся до управління охорони здоров`я ДУС з наголошенням, що вони з дружиною просять не заново прикріплювати їх до обслуговування відповідно до переліку, а просять обслуговування поновити, або дати роз`яснення чому збереження обслуговування персонально у його випадку не є можливим. Отриманий ним лист №21.1-413 від 29.12.2017 року управління охорони здоров`я ДУС яким його повідомлено про відмову у позитивному вирішенні порушеного ним питання не містив жодного посилання на конкретні нормативні документи. На його чергове звернення від 16.01.2018 року з приводу надання розяснень, чи мають державні службовці шостого рангу та працюючі на третій категорії посад право на збереження обслуговування в закладах охорони здоров`я ДУС у разі звільнення і чи існують конкретні нормативні документи, що регулюють питання збереження означеного обслуговування отримав відповідь, що Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 року, не містить норм щодо збереження медичного забезпечення державних службовців та їх обслуговування після виходу на пенсію.

З вимогою надати рішення Комісії з питань ДУС медичного та санаторно-курортного обслуговування та правові підстави прийняття такого рішення і уповноваженість на припинення медичного обслуговування персонально щодо нього та його дружини отримав відповідь, що рішення Комісії належать до інформації з обмеженим доступом, а збереження медичного обслуговування в закладах охорони здоров`я ДУС здійснюється в установленому порядку згідно з чинним законодавством. Вважає, що питання збереження обслуговування державних службовців в закладах охорони здоров`я ДУС у разі звільнення з посад, пов`язаних з державною службою, не регламентується законами і комісія ДУС не мала законних підстав щодо припинення обслуговування персонально його з дружиною, враховуючи його шостий ранг, як держслужбовця.

Просив суд ухвалити рішення щодо надання припису управлінню охорони здоров`я Державного управління справами з приводу поновлення медичного обслуговування в закладах охорони здоров`я Державного управління справами : ОСОБА_1 , 1960 року народження, медична картка № 26131 та ОСОБА_2 , 1959 року народження, медична картка №26131/1 у поліклініці ДНУ «Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини».

Провадження у справі відкрито, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, 22.03.2019 року з призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.

16.09.2019 року відповідачем ДУС подано до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , зі змісту якого відповідач просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 .. Представник відповідача підтвердив, що у 2017 році ОСОБА_2 звертався до головного лікаря поліклініки ДНУ «Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини» ДУС щодо поновлення обслуговування його та його дружини у зазначеному медичному закладі. ОСОБА_2 було відмовлено в поновленні медичного обслуговування на підставі рішення Комісії з питань з забезпечення Державним управлінням справами медичного та санаторно-курортного обслуговування, яким посади працівників Національного банку України виключені з Переліку державних органів, підприємств, установ і організацій, категорій осіб, лікувально-профілактична допомога, санітарне та епідемічне благополуччя і санаторно-курортне обслуговування яких забезпечують заклади Державного управління справами. За Законом України від 16.12.1993 року «Про державну службу», державні службовці та члени їх сімей , які проживають разом з ними, користуються у встановленому порядку безплатним медичним обслуговуванням у державних закладах охорони здоров`я. Цими ж закладами вони обслуговуються після виходу на пенсію. Положенням про Державне управління справами, затвердженим Указом Президента України від 17.12.2002 року №1180 «Про Положення про державне управління справами» передбачено, що Державне управління справами здійснює матеріально-технічне, соціально-побутове та інше забезпечення діяльності Президента України, Ради національної безпеки і оборони України, Адміністрації Президента України та інших створених Президентом України консультативних, дорадчих та допоміжних органів і служб. Матеріально-технічне, соціально-побутове, транспортне та інше забезпечення діяльності Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, інших державних органів здійснюється Державним управлінням справами в межах наданих йому бюджетних призначень, передбачених законом про Державний бюджет України на такі цілі.

Питання соціального захисту службовців, у тому числі медичного забезпечення Національного банку, які визначатимуться Правлінням Національного банку з урахуванням законодавства про працю.

Відповідно до Закону України від 10.12.2015 року «Про державну службу» службовці Національного банку України втратили статус державних службовців. За цим же законом також змінились умови найму, звільнення, надання відпусток, службові обов`язки та права, система дисциплінарних стягнень, питання соціального захисту службовців, у тому числі медичного забезпечення Національного банку, які визначатимуться Правлінням Національного банку з урахуванням законодавства про працю. Після 01 травня 2016 року Національним банком України було укладено договір зі страховою компанією «Альфа Страхування» щодо добровільного медичного страхування працівників Національного банку України. Національний банк України повідомив, що до переліку медичних закладів, які надаватимуть послуги щодо медичного обслуговування і розташованих в м. Києві включено ДНУ «Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини» та Державний заклад «Поліклініка №2 Державного управління справами. На підставі зазначеного листа Комісія в порядку та спосіб передбачений чинним законодавством ухвалила рішення про виключення з переліку державних органів, підприємств, установ і організацій, категорій осіб, лікувально-профілактична допомога, санітарне та епідемічне благополуччя і санаторно-курортне обслуговування яких забезпечують заклади Державного управління справами, посад працівників центрального апарату, структурних підрозділів та спеціалізованих підприємств Національного банку України.

Ухвалою суду від 24.02.2020 року до участі у справі в якості третіх осіб залучено на стороні позивача ОСОБА_2 , на стороні відповідача Національний банк України.

Третя особа ОСОБА_2 подала до суду пояснення на позов ОСОБА_1 якими повідомила суд, що вона з після закінчення Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченко працювала на наукових посадах Академії Наук України, захистила дисертацію з теоретичних питань хімії, фізики, та технології поверхні, має науковий ступінь кандидата фізико-математичних наук. Виконувала роботи, пов`язані з оборонними програмами і мала першу форму допуску , наразі є песіонеркою. Єдина пільга, яку вони отримали з чоловіком ОСОБА_1 , - це медичне обслуговування. Ця пільга для них є суттєвою, оскільки вони знаходились на офтальмологічному обліку і користувалися послугами стаціонару у клініці « Феофанія ». Вважає, що їх незаконно позбавили такої можливості, проблеми з зором залашились. Вважає, що їх законне право порушено, просила задовольнити позов її чоловіка ОСОБА_1 .

Представник третьої особи Національного банку України у своїх поясненнях на позов ОСОБА_2 , просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на те, що відповідачем припинено медичне обслуговування позивача на підставі нормативно-правових актів України та у встановлені строки. Просив розглянути справу за його відсутності.

Підготовче провадження у справі закрито 10 червня 2021 року.

Під час судового розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені ним позовні вимоги. Стверджував, що він як державний службовець шостого рангу має право на медичне обслуговування у медичних закладах Державного управління справами. Відповідач безпідставно припинив надання йому та його дружині такої послуги, оскільки на час прийнятя відповідачем такого рішення він вже був пенсіонером, а тому таке право підлягало збереженню за ним.

Третя особа ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги ОСОБА_2 просила задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з тих підстав, що відповідно до Закону України від 10.12.2015 року «Про державну службу» службовці Національного банку України втратили статус державних службовців, у свою чергу позивач, який є працівником Національного банку України втратив право на обслуговування в медичних закладах ДУС.

Заслухавши учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 20.02.2015 року обіймає посаду начальника відділу систем резервного копіювання та архівування даних управління системного адміністрування Департаменту інформаційних технологій. Ця його посада у період до 30.04.2016 року була віднесена до третьої категорії посад державних служовців і ОСОБА_1 був присвоєний шостий ранг державного службовця. З 01.05.2016 року посада, яку він обіймає, не є посадою державного службовця у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІІ.

Зазначена вище інформація підтверджується довідкою №505 виданою 29.08.2017 року Національним банком України. (а.с.6).

Рішенням Комісії з питань забезпечення Державним управлінням справами медичного та санаторно-курортного обслуговування від 31.01.2017 року працівники Національного банку України виключені з Переліку державних органів, підприємств, установ, організацій, категорій осіб, лікувально-прфілактична допомога, санітарне та епідемічне благополуччя і санаторно-курортне обслуговування яких забезпечують заклади державного управління справами, як такі, що втратили статус державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІІ.

Відповідно, на підставі зазначеного вище рішення Комісії з питань забезпечення Державним управлінням справами медичного та санаторно-курортного обслуговування Управління охорони здоров`я Державного управління справами припинило медичне та санаторно-курортне обслуговування позивача ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 ..

Правилами частини 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а правилами статті 16 цього Кодексу визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема пунктом 4 частини 2 - відновлення становища, яке існувало до порушення.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просить суд надати припис управлінню охорони здоров`я Державного управління справами щодо поновлення медичного обслуговування в закладах охорони здоров`я Державного управління справами: ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 .

Правилами статтей 12, 13 ЦПК України встановлено: цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Указом Президента України від 17.12.2002 року №1180 затверджено Положення про державне управління справами, відповідно до якого Державне управління справами здійснює матеріально-технічне, соціально-побутове та інше забезпечення діяльності Президента України, Ради національної безпеки і оборони України, Адміністрації Президента України та інших створених Президентом України консультативних, дорадчих та допоміжних органів і служб. Матеріально-технічне, соціально-побутове, транспортне та інше забезпечення діяльності Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, інших державних органів здійснюється Державним управлінням справами в межах наданих йому бюджетних призначень, передбачених законом про Державний бюджет України на такі цілі. Державне управління справами відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує надання лікувально-профілактичної допомоги та санаторно-курортне обслуговування , умови для відпочинку особам, обслуговування яких здійснюється Державним управлінням справами.

Прикріплення на медичне обслуговування в лікувально-профілактичних закладах, що перебувають в управлінні Державного управління справами, здійснюється згідно з переліком державних органів, підприємств, установ, організацій, категорій осіб, лікувально-профілактична допомога , санітарне та епідемічне благополуччя і санаторно-курортне обслуговування яких забезпечують заклади Державного управління справами, затвердженим рішенням Комісії з питань забезпечення Державним управлінням справами медичного та санаторно-курортного обслуговування.

Визначення переліку категорій осіб, медичне та санаторно-курортне обслуговування яких здійснюється Державним управлінням справами, належить до повноважень Комісії з питань забезпечення Державним управлінням справами медичного та санаторно-курортного обслуговування, затвердженої Указом Президента України від 25 грудня 2003року.

Зі змісту пункту 9 частини 3 статті 3 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІІ встановлено, що дія цього Закону не поширюється на службовців Національного банку України.

Відповідно до Закону України від 10.12.2015 року «Про державну службу» службовці Національного банку України втратили статус державних службовців. За цим же законом також змінились умови найму, звільнення, надання відпусток, службові обов`язки та права, система дисциплінарних стягнень, питання соціального захисту службовців, у тому числі медичного забезпечення Національного банку, які визначатимуться Правлінням Національного банку з урахуванням законодавства про працю.

Після 01 травня 2016 року Національним банком України було укладено договір зі страховою компанією «Альфа Страхування» щодо добровільного медичного страхування працівників Національного банку України. Національний банк України повідомив, що до переліку медичних закладів, які надаватимуть послуги щодо медичного обслуговування і розташованих в м. Києві включено ДНУ «Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини» та Державний заклад «Поліклініка №2 Державного управління справами».

На підставі зазначеного листа Комісія в порядку та спосіб передбачений чинним законодавством ухвалила рішення про виключення з переліку державних органів, підприємств, установ і організацій, категорій осіб, лікувально-профілактична допомога, санітарне та епідемічне благополуччя і санаторно-курортне обслуговування яких забезпечують заклади Державного управління справами, посад працівників центрального апарату, структурних підрозділів та спеціалізованих підприємств Національного банкуУкраїни.

Положення про Комісію з питань забезпечення Державним управлінням справами медичного та санаторно-курортного обслуговування затверджено Указом Президента України від 25.12.2003 року №1490.

Відповідно до Положення про Комісію , основним її завданням є: затвердження переліку державних органів, підприємств, установ і організацій, медичне та санаторно-курортне обслуговування працівників яких забезпечується Управлінням; затвердження переліку категорій осіб, медичне та санаторно-курортне обслуговування яких забезпечується Управлінням; визначення порядку прикріплення осіб до лікувально-профілактичних закладів Управління для забезпечення їх медичного та санаторно-курортного обслуговування, збереження та припинення такого забезпечення; розгляд звернень державних органів, підприємств, установ, організацій щодо забезпечення Управлінням медичного та санаторно-курортного обслуговування їх працівників, звернень громадян щодо забезпечення Управлінням їх медичного та санаторно-курортного обслуговування, прийняття за результатами такого розгляду відповідних рішень; вирішення інших питань, пов`язаних із діяльністю Управління щодо медичного та санаторно-курортного забезпечення осіб, обслуговування яких здійснюється Управлінням. Організаційною формою роботи Комісії є засідання, які проводяться в міру потреби. Рішення Комісії приймаються простою більшістю голосів її членів, присутніх на засіданні. В разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого. Рішення Комісії оформляються протоколом, який підписується Головою Комісії або його заступником. Рішення Комісії з питань, що належать до її компетенції, є обов`язковими до виконання Управлінням, а також державними органами, підприємствами, установами та організаціями, щодо яких розглядаються питання.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги встановлені судом обставини, що рішення з приводу припинення медичного обслуговування в закладах охорони здоров`я Державного управління справами позивача ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 було прийнято Комісією з питань забезпечення Державним управлінням справами медичного та санаторно-курортного обслуговування, такі рішення приймаються колегіально та є обов`язковими до виконання Державним управлінням справами, відповідно поновлення медичного обслуговування в закладах охорони здоров`я Державного управління справами не входить до повноважень відповідача до якого позивачем заявлено спір.

Отже, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги до Державного управління справами щодо надання припису управлінню охорони здоров`я Державного управління справами на поновлення медичного обслуговування в закладах охорони здоров`я Державного управління справами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть бути задоволені судом.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про державну службу», Указом Президента України від 17.12.2002 року №1180/2002, Указом Президента України від 25.12.2003 року №1490, ст.ст. 2, 4, 5, 6, 12, 13, 189-200, 209-246, 265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного управління справами управління охорони здоров`я, треті особи: ОСОБА_2 , Національний банк України про неправомірне припинення медичного обслуговування, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк