Справа № 464/2081/22
пр.№ 2-о/464/78/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2022 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар судового засідання Цуняк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу, укладеного 15 березня 2018 року, зареєстрованого Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 132. В обґрунтування заяви покликалися на те, що у 2018 уклали шлюб та у подружжя є спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільного господарства не ведуть. Переконані, що примирення неможливе. Між сторонами укладено договір про те, з ким із них буде проживати дитина, щодо забезпечення умов її життя.

Заявники в судове засідання не з`явились та звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримали та просили суд таку задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються, серед іншого, справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 109 Сімейного Кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Частиною 3 статті 109 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15 березня 2018 року, зареєстрували такий у Заводському районному у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 132.

У подружжя є спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства.

Окрім цього, заявниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24.05.2022 укладено договір про сплату аліментів на утримання дитини та визначення місця її проживання, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ковальчук Л.Я. та зареєстрованим в реєстрі за №208.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати.

Керуючись статтями 109, 113 Сімейного кодексу України, статтями 258, 259, 263-265, 268, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15 березня 2018 року, зареєстрований Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 132.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.