Справа № 372/2290/22
Провадження № 2-1234/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінченко О.М.,

за участі секретаря Литвинюк Ю.М.,

представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про встановлення порядку користування нерухомим майном між співвласниками,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із позовом в обгрунтування вимог якого зазначии, що вони разом із відповідачем ОСОБА_8 є співласниками будинку АДРЕСА_1 . Посилаючись на відповідні положення цивільного законодавства щодо права власності, позивачі просятьь виділити їм у власність в натурі 1/3 частку із спільної часткової власності вказаного нерухомого майна у вигляді кімнат № 1-8,1-7,1-6,1-5,1-4, а також допоміжні споруди погріб, ворота з хвірткою. Інші кімнати та допоміжні споруди залишити відповідачеві.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити, вказавши що відповідачем оформлено спадщину на 8/12 та фактично з роками встановлено порядок користування спільним будинком, але якщо порахувати квадратні метри то відповідач користується площею на 6,2 м.кв. більше ніж має у власності.

Позивач ОСОБА_9 в судовому засідані позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечили проти заявлених позовних вимог та пояснили що відповідач отримала у спадщину частку спірного будинку з визначенням відповідних кімнат. Крім того вказали , що даний спір вже вирішувався судом раніше коли тітка позивачки подавала позов до відповідача з тих самих підстав та про той самий предмет.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.08.2021 року встановлено, що в будинку АДРЕСА_1 позивачам ОСОБА_3 належить 7/48 частини, ОСОБА_6 1/12 частини ОСОБА_5 1/24 частини, ОСОБА_4 1/24 частини, ОСОБА_10 1/48 часика, а відповідачу ОСОБА_8 8/12 частини (а.с.8-11).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 лютого 1997 року ОСОБА_8 успадкувала після смерті ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 майно, яке складається з 8/12 частин житлового будинку під АДРЕСА_1 , що належало померлому на підставі договору дарування посвідченого Обухівської державною нотаріальною конторою 27 травня 1994 року за р№1с-1703 та зареєстрованого в Обухівському бюро технічної інвентаризації 27.05.1994 року на р№860кн.17. Будинок цегляний, розмір жилої площі 61,4 кв.м.. До будинку примикають сарай-

Б,погреб-В колодязь. В конкретне користування спадкоємиці відходить 1-3 кухня-10,5 кв.м.,1-4-

кімната жила-7,5 кв.м.;1-5 кімната жила-21,9 кв.м.,1-1-веранда-8,7 кв.м.,1-2-кладова-4,6 кв.м.,2-2 кімната жила-22,1 кв.м., сарай-Б,погреб-В (а.с.84).

Вказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстровано відповідно чинного на той час законодавства в Обухівському бюро технічної інвентаризації 18.02.1997 року.

Вирішуючи справу по суті спору, суд керується наступними нормами законодавства.

Частина перша статті 356 ЦК України передбачає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач прийняв у власність за заповітом 8/12 частини спірного будинку з встановленням конкретного користування відповідних кімнат та допоміжних споруд.

Отже, в супереч вимогам статей 76 - 84 ЦПК України, той факт, що житлові кімнати та допоміжні споруди про виділення яких просять позивачі складають їхню частку в спільній власності будинку , не підтверджено відповідними доказами. Тобто позивачами не виконано, передбаченого статтею 81 ЦПК України обов`язку довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що згідно із статтями 12, 13 і 76 - 84 ЦПК України, відповідно до яких на засадах змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування, - позивачі не довели ту обставину, на яку вони посилаються як на підставу своїх вимог, а сааме ту обставину, що відповідач не законно користується належним їй на праві власності майном, а саме 8/12 частин будинку АДРЕСА_1 з допоміжними спорудами у спосіб який вказаний в свідоцтві про право на спадщину за заповітом.

Як наслідок, у суду відсутні правові підстави для виділення позивачам в натурі житлових кімнат кімнат № НОМЕР_1 , а також допоміжні споруди погріб, ворота з хвірткою в будинку будинку АДРЕСА_1 .

За таких обставин, позов є безпідставним і необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевказане, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 78, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про встановлення порядку користування нерухомим майном між співвласниками, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.М. Зінченко