_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 496/3194/14-ц
Провадження № 2/947/626/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Коваленко О.Б.,

За участю - секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Мирненської сільської ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У позовній заяві позивачка вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син позивачки ОСОБА_3 . Відповідач по справі є батьком дитини. 16 липня 2010 року між позивачкою та відповідачем шлюб було розірвано. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, його життям не цікавиться, не спілкується з дитиною, не проявляє до неї турботи та поваги, не цікавиться станом здоров`я, матеріально не забезпечує.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав, стверджував, що піклувався про сина, та допомагав матеріально. Але у відповідача є сумніви, що він є біологічним батьком дитини. Просив по справі судово-генетичну експертизу.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого належним чином повідомлений.

Допитавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 .

Згідно висновку експерта №42 від 16.03.2021 р. молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ймовірністю 99,999999% таким чином, батьківство практично доведене.

Відповідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів боржника ОСОБА_2 станом на 14.11.2022 року на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 95118,37 грн.

Згідно з рішенням Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області від 20 червня 2014 р вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Допитані в судовому засіданні свідки пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_5 зазначив, що він є хрещеним батьком ОСОБА_3 , хлопчик проживає з мамою, дідусем та бабусею, ОСОБА_3 всім необхідним забезпечує мати. ОСОБА_7 не бачив ОСОБА_8 , ніколи не бачив, щоб він привозив продукти. Свідок пояснив, що бачив дитину ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_9 , коли дитині було 2 року.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що знає ОСОБА_11 та її сина ОСОБА_3 . Батька ОСОБА_3 не бачив років 10, відносин між батьком і сином ніяких немає, вони не спілкуються. ОСОБА_3 виховує дідусь, мати та бабуся. ОСОБА_3 ніколи не говорив щодо подарунків від батька, чи сплачує батько аліменти, не знає.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що знає ОСОБА_13 , вони влітку приїздили до ОСОБА_3 , але в будинку нікого не було. Про зустріч не домовлялися. Свідок також пояснив, що він не знає ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_3 . Він не в курсі, хто займається вихованням, хто забезпечує дитину. Свідок також не знає, чи робив подарунки ОСОБА_14 сину ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що у нього дружні стосунки з ОСОБА_16 , він знає, що у нього є син, вони разом до нього приїздили у лютому, березні 2021 року, купили фрукти дитині. Також ОСОБА_14 говорив, що в нього є сумніви, щодо батьківства.

Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив у судовому засіданні, що батька він не пам`ятає, він ніколи не вітав його з днем народження. Також розповів, що не отримував від батька подарунків на свята.

Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України, підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Частинами 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Мирненської сільської ради, про позбавлення батьківських прав,- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 24.11.2022 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.