НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 670/697/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року смт Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Олійник А.О.,

за участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, що предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод та стягнення компенсації завданої моральної шкоди,

установив:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою в якій, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 06 січня 2022 року, просила:

- зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 , знявши самовільно встановлені межові знаки, надавши вільний доступ до спільної криниці, зрізавши 30 самовільно посаджених плодових дерев на відстані менше 1 метра від самовільно встановлених межових знаків за адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером: :02:004:0060. Користувачем суміжної земельної ділянки з кадастровим номером: :02:004:0073 є ОСОБА_2 , який постійно чинить перешкоди у користуванні її земельною ділянкою. Зокрема ОСОБА_2 самовільно встановив межові знаки, присвоїв спільну криницю, 10 років тому посадив 30 плодових дерев на відстані менше 1 м. від самовільно встановлених межових знаків, чим порушує її права, норми чинних стандартів і технічних умов. За результатами неодноразових перевірок було встановлено факт самочинного будівництва та наявність перешкод з боку відповідача ОСОБА_2 . Рекомендація земельної комісії щодо необхідності ОСОБА_2 відступити один метр від хліва залишилась не виконана, а Віньковецькою селищною радою Хмельницької області грубо ігноруються численні заяви з приводу виконання вказаної вимоги. Вказаний факт свідчить про неправомірні дії, що вчиняються Віньковецькою селищною радою Хмельницької області та які є перешкодами, що вчиняються ОСОБА_2 у приватизації нею земельної ділянки. Факт самозахоплення ОСОБА_2 криниці та чинення їй перешкод у користуванні нею встановлено під час розгляду справи №670/992/13-а. Неправомірні дії з боку Віньковецької селищної ради Хмельницької області підтверджуються і тим, що погодившись з розмірами земельних ділянок, зазначених в описовій частині експертизи №221/104 від 06 жовтня 2014 року, а також конфігурацією ділянок, рада не надала їй дозвіл на приватизацію земельної ділянки. На її адресу та членів сім`ї постійно надходять погрози фізичною розправою, до них застосовується фізичне насильство та розбійні напади. Зважаючи на усі неправомірні дії відповідача ОСОБА_2 , позивач оцінила завдану їй моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала. Зазначила, що вона проживає у АДРЕСА_2 , відповідач ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 . Між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , на якій розміщений житловий будинок та господарські будівлі, які раніше належали ОСОБА_5 , а після її смерті перейшли у спадок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Останні, на прохання бабусі, виявили бажання продати домоволодіння їй, проте не була приватизована земельна ділянка, тому вони надали їй довіреність на здійснення таких дій.

Однак, як з`ясувалось, приватизувати дану земельну ділянку неможливо через те, що відповідач ОСОБА_2 , який є суміжним землекористувачем, незаконно приватизував частину цієї ж земельної ділянки, на якій опинилась успадкована господарська будівля - кухня-сарай, таким чином збільшивши з однієї сторони розмір земельної ділянки. Водночас з іншої сторони частина земельної ділянки залишилась неприватизованою. У ОСОБА_2 у користуванні перебувало 0,42 га землі, а приватизував він - 0,43 га, крім того змінив конфігурацію земельної ділянки. Вказані обставини були предметом розгляду багатьох справ, в яких ці обставини були доведенні. Крім того ОСОБА_2 близько 10 років тому на межі посадив дерева, в тому числі ясені, які руйнують приміщення, самовільно встановив межові знаки у вигляді дерев`яних стовпців, не дає можливості користуватися криницею, яка була споруджена силами та коштами декількох сімей у 1979 році, а тому криниця не може перебувати у власності ОСОБА_2 . На даний час вона бере воду у сусідів, проте ця криниця знаходиться далі, інші сусіди вже мають власні криниці. Вважає, що порушено її право на приватизацію земельної ділянки, яку вона має намір у подальшому купити у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Такі дії відповідача ОСОБА_2 , які тривають протягом тривалого часу завдали їй значної моральної шкоди, оскільки останній знущається над нею.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов не визнав, просив суд прийняти рішення згідно норм права та наявних у справі доказів (арк.спр.207, т.1).

Треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи.

З урахуванням думки позивача ОСОБА_1 , яка наполягала на розгляді справи за відсутності представника ОСОБА_6 , відповідачів та третіх осіб, зважаючи, що останні належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подали, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи за відсутності представника позивача, відповідача та третіх осіб.

Процесуальні дії у справі

17 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_7 , до ОСОБА_2 ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області залишено без руху.

06 січня 2022 року представник позивача адвокат Савліва Л.О. подала до суду змінену позовну заяву до відповідачів ОСОБА_2 , Віньковецької селищної ради Хмельницької області.

14 січня 2022 року ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди 10 000 грн та відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Віньковецької селищної ради Хмельницької області щодо надання можливості ОСОБА_1 у приватизації земельної ділянки та зобов`язання Віньковецької селищної ради Хмельницької області винести рішення, яким надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її у приватну власність.

21 лютого 2022 року задоволено заяву судді Волкової О.М. про самовідвід.

Розпорядженням голови Віньковецького районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2022 року справу передано на розгляд Новоушицького районного суду Хмельницької області.

Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 28 лютого 2022 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

28 березня 2022 року підготовче засідання відкладено у зв`язку із неявкою позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 та відсутністю даних про їх належне повідомлення.

29 квітня 2022 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Солов`я О.В. про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із необхідністю ознайомитись із матеріалами цивільної справи.

19 травня 2022 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Солов`я О.В. про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із неявкою позивача у судове засідання.

31 травня 2022 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про проведення підготовчого засідання без її участі.

06 червня 2022 року підготовче засідання відкладено у зв`язку із неявкою відповідача ОСОБА_2 та відсутністю даних про його належне повідомлення, оскільки суд припинив відправку поштової кореспонденції у зв`язку із відсутністю асигнувань на оплату таких послуг.

29 червня 2022 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи без його участі.

27 липня 2022 року ухвалою суду заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмета позову та збільшення позовних вимог від 29 березня 2022 року - повернуто позивачу у зв`язку із невиконанням вимог частини 5 статті 49 ЦПК України, зокрема не направлення копії такої заяви та доданих до неї документів учасникам справи (копія вказаної позовної заяви міститься у матеріалах справи арк.спр.157-158,т.1).

Повторно із вказаною заявою позивач не зверталась.

27 липня 2022 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача - адвоката Солов`я О.В. про залучення до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підготовче засідання відкладено.

12 серпня 2022 року та 31 серпня 2022 року підготовче засідання відкладено у зв`язку із неявкою третіх осіб та відсутністю даних про їх належне повідомлення, оскільки суд припинив відправку поштової кореспонденції у зв`язку із відсутністю асигнувань на оплату таких послуг.

29 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

19 жовтня 2022 року судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою позивача та третіх осіб у судове засідання, та відсутністю даних про їх належне повідомлення, оскільки суд припинив відправку поштової кореспонденції у зв`язку із відсутністю асигнувань на оплату таких послуг

15 листопада 2022 року судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою третіх осіб у судове засідання, та відсутністю даних про їх належне повідомлення, оскільки суд припинив відправку поштової кореспонденції у зв`язку із відсутністю асигнувань на оплату таких послуг.

08 грудня 2022 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Олійник А.О.

08 грудня 2022 року ухвалою суду закрито провадження у справі в частині до відповідача Віньковецької селищної ради Хмельницької області.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків тощо.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини другої, третьої 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до положень частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Позивач звернулась до суду із негаторним позовом, оскільки просила зобов`язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди, знявши самовільно встановлені межові знаки, надавши вільний доступ до спільної криниці, зрізавши 30 самовільно посаджених плодових дерев на відстані менше 1 метра від самовільно встановлених межових знаків за адресою: АДРЕСА_1 .

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Отже, обов`язковому встановленню підлягають обставини на підтвердження фактів: наявність права власності позивача щодо майна, існування перешкод у здійсненні позивачем своїх правомочностей як власника, ці перешкоди створені саме відповідачем і такі дії (бездіяльність) об`єктивно порушують права власника.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві вказала, що є власником земельної ділянки з кадастровим номером: :02:004:0060, а відповідач ОСОБА_2 є користувачем суміжної земельної ділянки з кадастровим номером: :02:004:0073.

Водночас належних доказів на підтвердження таких обставин позивач не надала.

Згідно долученого до матеріалів справи кадастрового плану земельної ділянки :02:004:___), який був розроблений в межах технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі щодо передачі у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд АДРЕСА_4 вбачається наступна інформація, що земельна ділянка, технічна документація щодо якої розроблялась площею 0,2173 га межує із земельними ділянками ОСОБА_1 від А до Б :02:004:0060), ОСОБА_8 від Б до В, ОСОБА_2 від В до Г :02:004:0073) та землями загального користування - від Г до А (вул. Подільська) (арк.спр. 33,т.1).

Земельні ділянки по АДРЕСА_4 розташовані у такій послідовності: земельна ділянка № НОМЕР_1 , земельна ділянка № НОМЕР_2 , земельна ділянка № НОМЕР_3 (арк.спр.35, т.1).

Позивач у судовому засіданні зазначила, що земельна ділянка за № 61 приватизована відповідачем ОСОБА_2 , земельна ділянка АДРЕСА_4 , на даний час не приватизована, проте на ній розміщений житловий будинок з господарськими будівлями, які належать ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вона має намір придбати, а земельна ділянка за АДРЕСА_2 перебуває у її власності.

Таким чином, земельні ділянки з кадастровими номерами :02:004:0060 та :02:004:0073 не мають спільної межі, оскільки між ними знаходиться земельна ділянка, на яку розроблялась технічна документація ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (№62).

Така ж обставина підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, власником якого зазначений ОСОБА_2 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (арк.спр.19), рішенням Нетечинської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області №7-37/2014 від 27 листопада 2014 року, яким вирішено надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в орієнтованому розмірі 0,2305 га в АДРЕСА_4 (арк.спр.18).

Відповідно до акта обстеження земельної ділянки від 2013 року (арк.спр. 15), складеного комісією з питань агропромислового комплексу, землекористування і соціального розвитку, проведено обстеження земельної ділянки ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) та земельної ділянки ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ), при якому порушень з боку ОСОБА_2 не виявлено.

Доказів того, що ОСОБА_9 є власником чи користувачем земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_2 на якій встановлені межові знаки та посаджені дерева, позивач не надала.

Натомість позивач ОСОБА_9 навпаки зазначала, що спірна межа знаходиться між земельними ділянками ОСОБА_2 та земельною ділянкою, на якій розташований успадкований ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловий будинок, який вона має намір придбати після приватизації земельної ділянки.

Отже, ОСОБА_1 не є ні власником, ні користувачем земельної ділянки та житлового будинку з господарськими спорудами за АДРЕСА_4 .

Та обставина, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уповноважили 16 жовтня 2018 року ОСОБА_1 бути їх представником з питань формування земельних ділянок, розташованих на території с. Нетечинці Віньковецького району Хмельницької області, з питань експлуатації житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та з інших питань (арк.спр.29-32) не свідчить про порушення прав ОСОБА_1 , оскільки остання звернулась до суду із позовом у власних інтересах.

Також ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів порушення її прав, як власника земельної ділянки з кадастровим номером: :02:004:0060 по АДРЕСА_2 в результаті встановлення межових знаків та висадки дерев відповідачем на земельній ділянці АДРЕСА_2 .

За вказаних обставин та за наявних у справі доказів, позивач не довела, що відповідач ОСОБА_2 створює їй перешкоди у користуванні її майном.

Також у судовому засіданні позивач вказала, що спірна криниця була споруджена силами та коштами декількох сімей у 1979 році, а тому не може перебувати у власності ОСОБА_2 , а останній не дає можливості користуватись нею.

Так, у позовній заяві міститься посилання на те, що факт самозахоплення ОСОБА_2 криниці та чинення їй перешкод у користуванні нею встановлено під час розгляду справи №670/992/13-а.

Однак вказане посилання є безпідставним, оскільки при розгляді справи №670/992/13-а суд таких обставин не встановлював.

Згідно з даними технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду на АДРЕСА_2 , власник ОСОБА_2 від 27 жовтня 1996 року, до складу домоволодіння криниця не входить.

Натомість відповідно до акта обстеження земельної ділянки від 02 серпня 2013 року криниця знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 . Така ж обставина підтверджується долученим позивачем кадастровим планом, який є додатком №4 до висновку експерта, на якому криниця зображена у межах приватизованої земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 .

Отже, належними у справі доказами не доведено, що спірна криниця належить позивачу, а отже права вимоги про усунення перешкоди в користуванні криницею та зобов`язання відповідача надати вільний доступ до криниці позивач не має.

Крім того, позивач у судовому засіданні повідомила, що на даний час користується іншою криницею, проте вона знаходиться далі від її домоволодіння.

Здебільшого доводи позивача при розгляді справи зводились до того, що відповідач ОСОБА_2 набув у власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 , з порушеннями норм закону, на що органом місцевого самоврядування не було вжито жодних заходів, незважаючи на її неодноразові звернення. Проте суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог, тому не вправі надати оцінку таким обставинам.

Надані суду копії судових рішень (арк.спр.24,-25,38-46,78-98) та письмові заяви ОСОБА_1 , адресовані Віньковецькій селищній раді Хмельницького району, Нетечинській сільській раді (6-13) підтверджують лише ту обставину, що позивач протягом тривалого часу оспорює правомірність набуття у власність та користування відповідачем ОСОБА_2 земельною ділянкою.

При цьому у своїх рішеннях суди, здебільшого, констатували відсутність порушення прав та інтересів ОСОБА_1 .

Рішення Нетечинської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області №8-33/2014 від 08 серпня 2014 року (арк.спр.17), державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім`я ОСОБА_10 (арк.спр.49), відповідь Нетечинської сільської ради (арк.спр.53), відповідь Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (арк.спр.54), копія листа погосподарської книги (арк.спр.7, т.2), суд вважає неналежними доказами, оскільки такі не містить інформацію щодо предмета доказування.

Цілком безпідставними є посилання позивача на висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах №758/1303/15, №757/31418/15, №761/12945/19, оскільки такі стосуються інших правовідносин, як і посилання на норми статей 509, 524, 533-534, 625 ЦК України.

Щодо вимог про стягнення компенсації завданої моральної шкоди, суд зазначає таке.

Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд з`ясовує, у тому числі, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що наявні у справі докази не підтверджують, що відповідач ОСОБА_2 порушив права чи інтереси позивача ОСОБА_1 та завдав їй моральної шкоди, у зв`язку з чим у позові слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 141 ЦПК України).

З урахуванням відмови у позові та тієї обставини, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, тобто відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи, тому судові витрати у виді судового збору, який підлягав сплаті за подання до суду позовної заяви, слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.13, 76, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, що предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод та стягнення компенсації завданої моральної шкоди відмовити.

Судові витрати у виді судового збору, який підлягав сплаті за подання до суду позовної заяви, віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09 грудня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Треті особи:

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

Суддя А. О. Олійник