Справа № 750/7757/22
Провадження № 2/750/1684/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Галета Ю.В.,

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

15.11.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, шляхом визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та визнання за нею права власності на Ѕ частку вказаної квартири. В обґрунтування позову зазначила, що спірне майно придбане в період шлюбу з відповідачем за спільні кошти подружжя, а тому належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Відповідачем відзив не подавався.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує.

Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти поділу майна не заперечує, позов визнає.

Фіксація судового засідання не здійснювалась.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у шлюбі з 12.11.2011 року. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.11.2022 року шлюб розірвано.

Як убачається з копії договору купівлі-продажу квартири, 05.10.2012 року, тобто в період шлюбу з позивачем, відповідач придбав у власність квартиру за адресою АДРЕСА_2 . Право власності на вказане майно зареєстровано за відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 60 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За приписом частини першої статті 70 Кодексу у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, статтями 60, 70 Кодексу встановлена презумпція права спільної сумісної власності подружжя щодо майна, яке придбано в період шлюбу, а також рівність часток подружжя.

Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідачем до суду надана заява про визнання позову та зменшення суми судових витрат. Підстав для неприйняття заяви відповідача про визнання позову судом не встановлено.

Судові витрати підлягають стягненню у відповідності до ст..141, 142 ЦПК України з урахуванням визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Також позивачем сплачено 5500 грн за правничу допомогу адвоката. Відповідачем надано клопотання про зменшення суми витрат. Отже, враховуючи, що справа має незначну складність, участь у судових засіданнях адвокат не приймав, суд приходить до висновку про зменшення розміру витрат та стягнення з відповідача на користь позивача 2000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2098 грн. 75 коп. у відшкодування сплаченого судового збору та 2000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу, а всього 4098 грн. 75 коп.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) з державного бюджету 50% судового збору в сумі 2098 грн. 75 коп., сплаченого при поданні позову згідно квитанції 0.0..1 від 14.11.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В.Требух