Справа № 466/2276/20
Провадження № 2/466/183/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Кавацюка В.І

при секретарях Молінській С.В., Балковому Н.Д., Настасяк Б.І.,

Хомляк О.П.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»

представник позивача Мельник Н.П.

представники відповідача Трухим С.В., Турчиняк Я.І.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання дій неправомірними, скасування рішень та відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

26.03.2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) в порядку захисту прав споживача звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (далі - АТ «Львівгаз», відповідач), в якій просив визнати неправомірними дії АТ «Львівгаз» щодо складання Акта про порушення №004237 від 12.12.2019 року, визнати протиправним і скасувати рішення центральної комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, оформленого протоколом від 19.02.2020 року про задоволення Акта про порушення №004237 від 12.12.2019 року.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Львівгаз» було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 25 травня 2020 року.

Одночасно з вищевказаною позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, обгрунтовуючи її тим, що для нього виникла реальна загроза припинення відповідачем газопостачання природного газу до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він проживає, що вбачається з листа АТ «Львівгаз» від 13.03.2020 року №790-Кл-2562-0320, з Акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природнього газу на суму 286 618, 66 грн., з повідомлення про припинення газопостачання/розподіл газу від 13.03.2020 року, в якому зазначено, що якщо вказана заборгованість не буде погашена в строк до 26.03.2020 року, то газопостачання до його будинку буде припинено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 березня 2020 року заяву про забезпечення позову було задоволено та заборонено АТ «Львівгаз», у тому числі будь-яким його структурним підрозділам, відділенням, службам, посадовим особам, працівникам, представникам тощо, вчиняти будь-які дії, що спрямовані на обмеження чи припинення постачання, здійснювати відключення або припинення постачання природного газу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 до вирішення справи по суті й набрання законної сили рішення суду у справі.

Вищевказана ухвала Шевченківського районного суду м. Львова про забезпечення позову відповвідачем в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач одержав 08.04.2020 року, у визначений в ухвалі строк відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не подав.

25 травня 2020 року разом із клопотанням про поновлення строку до суду надійшов відзив АТ «Львівгаз» на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому, заперечуючи позов, відповідач вказав, що у листі АТ «Львівгаз» від 13.03.2020 року №790-Кл-2562-0320 помилково зазначено про те, що за результатами засідання комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем (далі комісія АТ «Львівгаз») від 19.02.2020 року задоволено Акт про порушення №004237 від 12.12.2019 року. Фактично на засіданні комісії АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року був задоволений Акт про порушення №005319 від 03.01.2020 року та відповідно за результатами розгляду саме цього Акта комісія АТ «Львівгаз» 19.02.2020 року вирішила провести донарахування позивачу ОСОБА_1 вартості спожитого природного газу за період з 04.01.2019 року по 03.01.2020 року в обсязі 34 525,77 куб.м на суму 286 618,66 грн.

25 травня 2020 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву в порядку ст. 49 ЦПК України, в якій збільшив свої позовні вимоги та просить також ухвалити рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення центральної комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, оформленого протоколом від 19.02.2020 року про задоволення Акта про порушення №005319 від 03.01.2020 року, стягнути з відповідача на його користь 84 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди та покласти на відповідача судові витрати. Вказані вимоги позивач вважав такими, що поєднані з раніше заявлениами позовними вимогами підставами та доказами.

29 січня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мельник Н.П. подала до суду клопотання, в якому просила проводити розгляд вищевказаної цивільної справи №466/2276/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Львівгаз» за правилами загального позовного провадження та призначити у справі підготовче судове засідання.

В обгрунтування клопотання, зокрема, зілслалась на те, що відповідач у своєму відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 , який був поданий до суду 25.05.2020 року, заперечуючи позов, зазначив, що результати засідання комісії від 19.02.2020 року про задоволення Акта про порушення №004237 від 12.12.2019 року є помилковими та на вказаному засіданні комісії розглядався і був задоволений Акт про порушення №005319 від 03.01.2020 року.

В зв`язку з цим позивачем ОСОБА_1 25 травня 2020 року була подана до суду заява в порядку ст. 49 ЦПК України, оскільки вважає, що первісні вимоги в позовній заяві від 26 березня 2020 року та вимоги, які зазначені в заяві від 25.05.2020 року є взаємопов`язаними та поєднані між собою поданими доказами.

Однак, відповідач у своєму запереченні від 25 червня 2020 року на заяву в порядку ст. 49 ЦПК України зазначає, що таку заяву він розцінює як нову позовну заяву, заперечуючи при цьому наявний зв`язок між фактичними подіями і вимогами позивача, заявленими у позовній заяві від 26.03.2020 року та заяві від 25.05.2020 року.

З огляду на це, а також враховуючи приписи ст. 2 ЦПК України, з метою дотримання основних засад цивільного судочинства, справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, зважаючи на значення цієї справи для учасників справи, сторін спору, приймаючи характер спірних правовідносин, просить проводити розгляд цивільної справи №466/2276/20 за правилами загального позовного провадження та призначити в ній підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28 квітня 2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мельник Н.П. було задоволено, вирішено проводити судовий розгляд справи в порядку загального позовного провадження та в справі призначено підготовче засідання у справі на 17 червня 2021 року.

09 червня 2021 року до суду надійшов відзив АТ «Львівгаз», в якому відповідач заперечив щодо задоволення вимог позивача ОСОБА_1

06 липня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мельник Н.П. подала до суду клопотання, з якого вбачається, що вимоги позивача вона підтримує в повному обсязі та просила закрити підготовче провадження і призначити судовий розгляд справи по суті.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06 липня 2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Львівгаз» про визнання дій неправомірними, скасування рішень і відшкодування моральної шкоди та справу призначено до судового розгляду по суті.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 , зокрема, покликається на те, що у 2007 році в АДРЕСА_1 було завершено будівництво спарених житлових будинків, яким присвоєно №18А, №18Б, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_1 та з того часу він проживає у власному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Газопостачання будинку забезпечує АТ «Львівгаз» на підставі договору про надання послуг з газопостачання від 05.10.2007 року. Впродовж усього часу проживання у цьому будинку він належним чином сплачує за послуги постачання газу та подає поточні показники газового лічильника №000816, який встановлено в його будинку.

02.12.2019 року він отримав вимогу від працівника АТ «Львівгаз» забезпечити 12.12.2019 року у період часу з 13:00 год. до 16:00 год. доступ до газового обладнання та приладу обліку газу, встановленому в його будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що він і виконав, але працівники АТ «Львівгаз» не прийшли, натомість склали акт про порушення №004237 від 12.12.2019 року за недопуск до зняття контрольного показника газового лічильника.

Про даний факт 16.12.2019 року він повідомив листом АТ «Львівгаз», а 23.12.2019 року, у відповідь на отриманий Акт про порушення №004237 від 12.12.2019 року, скерував АТ «Львівгаз» претензію з вимогою провести перевірку складання Акту про порушення №004237 від 12.12.2019р., притягнути винних осіб до відповідальності, скасувати незаконний і неправдивий акт.

Внаслідок складання Акта про порушення №004237 від 12.12.2019 року отримав вимогу АТ «Львівгаз» від 26.12.2019 року №790-Лв-13053-1219 надати 03.01.2020 року доступ до зняття контрольного показника лічильника та зняття лічильника на планову періодичну повірку, що він і забезпечив.

03.01.2020 року працівники АТ «Львівгаз» склали Акт інвентаризації об`єктів побутового споживача, в якому зафіксували контрольний показник лічильник газу Metrix G10, заводський номер №000816, 2007 року виготовлення, і вийшли з приміщення будинку. В той час працівник АТ «Львівгаз» ОСОБА_2 зняв цей лічильник, склав Акт про порушення №005319, в якому написав, що виявив осколок під кришкою облікового механізму, що він, позивач, в Акті категорично заперечив, бо лічильник був справний і жодних осколків там не було. Незважаючи на це, працівник АТ «Львівгаз» ОСОБА_2 склав протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу №0004477 від 03.01.2020р. та забрав лічильник для проведення експертизи в АТ «Львівгаз».

09.01.2020 року в приміщенні АТ «Львівгаз» представник комісії АТ «Львівгаз» зняв скло з лічильника, злегка підваживши його в кутку загостреним предметом і одразу ствердив, що скло не заводське, тобто підмінене, бо зі зворотного боку має підпиляні фіксатори скла в кількості 26 шт., тому лічильник підлягає повірці, яку зараз проведе лабораторія АТ «Львівгаз». За результатами повірки лічильника лабораторія АТ «Львівгаз» визначила незначну похибку ЗВТ за об`ємної втрати, яка на справність лічильника не впливає. За наслідками зовнішнього огляду лічильника представники комісії АТ «Львівгаз» 09.01.2020 року склали Акт №19 експертизи ЗВТ та/або пломби, в якому підтвердили відповідність місць фактичного розташування пломб, цілісність та місцезнаходження пломб, цілісність заводського та повірочного тавра, відповідність маркування нормативно-технічній документації, але у висновку вказали, що виявлено втручання в ПЛГ. Він, позивач, цей висновок комісії АТ «Львівгаз» заперечив та зазначив, що жодних дій по втручанню в прилади обліку споживання газу він не здійснював, що і записав в акті. Лічильник йому представники комісії АТ «Львівгаз» не віддали.

21.01.2020 року на засіданні комісії АТ «Львівгаз» він, ОСОБА_3 , пояснив, що записи в Акті про порушення №004237 від 12.12.2019 року та в акті про порушення №005319 від 03.01.2020 року не відповідають дійсності, бо 12.12.2019 року працівники АТ «Львівгаз» до нього не приходили, наполягав заслухати осіб, які складали Акт про порушення №004237 від 12.12.2019 року, доводив, що відеозаписи з камер спостереження та сусіди можуть дані факти підтвердити, що в лічильник №000816 він не втручався, осколка в лічильнику не було, що добре видно на фото, яке він зробив, що відомості повірки АТ «Львівгаз», яка проводилася працівниками відповідача 09.01.2020 року вказують на справність лічильника, відсутність викривлення даних обліку природного газу. Однак комісія АТ «Львівгаз» формально заслухала його, позивача, пояснення та жодного рішення йому не вручила.

19.02.2020 року на засіданні комісії АТ «Львівгаз» він, позивач, вказав, що працівники АТ «Львівгаз» умисно своїми незаконними діями і актами намагаються стягнути з нього плату додаткового об`єму газу, нарахування якого здійснюється виключно стосовно споживача за протиправну поведінку, тобто, крадіжку газу, чого він ніколи не вчиняв, оскільки є сумлінним споживачем за тривалий час проживання у цьому будинку жодних порушень з його боку, як споживача, чи заборгованості за споживання газу не було виявлено. Також зазначив, що дані його особистого кабінету доводять належні розрахунки за газ, що записи в Акті про порушення №005319 від 03.01.2020 року про начебто виявлений осколок не відповідають дійсності, бо жодного осколка в лічильнику не було, це підтверджує фото лічильника, яке він зробив перед актом інвентаризації від 03.01.2020 року, що в лічильник він не втручався, що відомості повірки АТ «Львівгаз», яка проводилася 09.01.2020 року вказують на справність лічильника.

Проте як і на засіданні 21.01.2020 року, так і на засіданні 19.02.2020 року, представники комісії АТ «Львівгаз» не намагалися з`ясувати обставини справи, формально оголосили рішення про задоволення Акта про порушення №00539 від 03.01.2020 року і те, що на підставі цього рішення будуть додаткові нарахування за необлікований газ, проте таких документів йому, позивачу, вручено не було.

В обгрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 також зазначив, що на його письмові вимоги від 07.02.2020 року, 20.03.2020 року надати рішення комісій АТ «Львівгаз» від 21.01.2020 року та від 19.02.2020 року такі рішення він так і не отримав.

18.03.2020 року йому надійшов лист АТ «Львівгаз» від 13.03.2020р. №790-Кл-2562-0320, в якому відповідач повідомив про те, що 19.02.2020 року відбулося засідання комісії АТ «Львівгаз», за результатами якого прийнято рішення щодо задоволення Акта про порушення №004237 від 12.12.2019 року, у зв`язку з чим донараховано необлікованого газу на суму 286 618,66 грн. Оператором ГРМ згідно з актом-розрахунком, виставлено рахунок від 12.03.2020 року за необлікований газ на суму 286 618,66 грн., повідомлено про припинення газопостачання /розподіл газу, якщо визначена заборгованість не буде погашена в строк до 26.03.2020 року.

Він, позивач, розцінює таку позицію АТ «Львівгаз» як протиправну, зазначає, що працівники АТ «Львівгаз» діяли з метою незаконних стягнень, спершу 12.12.2019 року штучно створили недопуск контролерів до зняття контрольних показів лічильника, щоб в період новорічних святкувань 03.01.2020 року підставно під цим приводом дійсно зайти в будинок і мати доступ до лічильника в його будинку, на який спеціаліст зможе швидко і непомітно вплинути так, щоб на екпертизі лічильника комісія гарантовано встановила б втручання, за яке буде донарахування, і які споживач точно заплатить, щоб газ не відключили взимку. Тому, працівник ОСОБА_2 начебто виявив осколок під кришкою облікового механізму, якого не було. Після цього, на цій підставі склав Акт про порушення №005319 від 03.01.2020 року і відправив лічильник на експертизу в АТ «Львівгаз». 09.01.2020 року експертиза АТ «Львівгаз» підтвердила втручання в лічильник, у зв`язку з тим, що виявила у лічильнику скло з підпиляними всіма 26 фіксаторами і з одним осколком, а 19.02.2020 року комісія АТ «Львівгаз» на тій підставі додатково нарахувала необлікованого газу на 286 618,66грн., що в разі несплати загрожувало йому, позивачу, відключенням в опалювальний період газопостачання в будинку, в якому він живе.

Він, позивач, вважає, що такими діями відповідач глибоко зачепив його гідність, намагався зробити з доброчесного громадянина злодія, а з сумлінного споживача боржника, тому наполягає на відшкодуванні моральної шкоди.

Стосовно нарахування вартості донарахованого об`єму природного газу на загальну суму 286 618,66 грн. за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ відповідно до пп.3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що підставою покладення на споживача відповідальності у виді відшкодування збитків є безпосереднє здійснення споживачем дій по втручанню в роботу ЗВТ, які б призвели до несанкціонованого відбору (крадіжки) газу, внаслідок якого відбулися б викривлення даних обліку природного газу.

Натомість Акт про порушення №005319 від 03.01.2020 року, Акт експертизи ЗВТ та/або пломби №19 від 09.01.2020 року, рішення комісії АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року про задоволення Акта про порушення від 03.01.2020 року не підтверджують достовірно ні факт втручання в лічильник №000816, ні вину його, позивача, в таких діях, ні факт викривлення даних обліку газу, а тому не підтверджують несанкціонованого втручання в лічильник №000816. Зауважує, що його будинок є частиною рядної забудови зблокованих між собою однотипних житлових будинків, споживання газу в яких приблизно однакове, річні об`єми споживання газу по його будинку з 2007 року суттєво не відрізняються, а це додатково підтверджує, що лічильник №000816 справно здійснював облік газу.

Заперечуючи доводи позивача ОСОБА_1 , відповідач АТ «Львівгаз» у своєму відзиві вказує, що 03.01.2020 року в результаті технічної перевірки лічильника газу Метрікс G10, заводський № 000816, 2007 року випуску, проведеної на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками АТ «Львівгаз» було виявлено осколок під кришкою облікового механізму, про що було складено Акт про порушення №005319 від 03.01.2020 року, а знятий лічильник №000816 відправлено на експертизу в АТ «Львівгаз» згідно з протоколом №0004477 від 03.01.2020 року. 09.01.2020 року проведено експертизу лічильника №000816, за результатами якої встановлено втручання в ПЛГ, про що складено Акт №19 від 09.01.2020 року. Відповідач зауважує, що у листі АТ «Львівгаз» від 13.03.2020р. №790-Кл-2562-0320 було помилково зазначено про те, що за результатами засідання комісії АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року задоволено Акт про порушення №004237 від 12.12.2019 року, оскільки на засіданні комісії АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року був задоволений Акт про порушення №005319 від 03.01.2020 року. Відповідно за результатами розгляду саме цього Акта комісією АТ «Львівгаз» 19.02.2020 року позивачу здійснено розрахунок вартості донарахованого об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ на загальну суму 286 618,66 грн. Стосовно Акта про порушення №004237 від 12.12.2019 року, складеного АТ «Львівгаз» за недопуск до лічильника, відповідач зазначає, що такий був скасований рішенням комісії АТ «Львівгаз» від 21.01.2020 року. Щодо несанкціонованого доступу відповідач пояснює, що характер пошкоджень однозначно свідчить про факт втручання в лічильник, стверджує, що відповідальність за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ не вимагає доведення викривлення обліку даних, тобто несанкціоноване втручання у будь-який спосіб і є викривленням даних обліку природного газу. Що стосується відшкодування моральної шкоди вважає, що сама незгода позивача з актом про порушення та факт його складання не може розцінюватися як моральна шкода, а споживач має право на відшкодування шкоди тільки у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом. Крім цього, при заявленні такої вимоги, позивач має навести обґрунтований розрахунок.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мельник Н.П. позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини, які викладні в позовній заяві та в заяві в порядкув ст. 49 ЦПК України.

Представники АТ «Львівгаз» Трухим С.В. і ОСОБА_4 проти позову ОСОБА_1 заперечили, покликаючись на доводи, які викладені у відзивах на позов, які надійшли до суду 25.05.2020 року та 09.06.2021 року.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мельник Н.П., представників АТ «Львівгаз» Трухима С.В., ОСОБА_4 , з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних обставин.

В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 485,6 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 31.08.2007 року № НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Львівської міської ради, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.09.2007 року за номером 15910355, виданийм ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертнох оцінки. За типом забудови належний позивачу ОСОБА_1 житловий будинок є одним з семи зблокованих між собою будинків, як відображено в картографічних даних Google 2020.

Надання позивачу ОСОБА_1 послуг з газопостачання здійснюється АТ «Львівгаз» на підставі договору від 05.10.2007 року. За даними особистого кабінету споживача ОСОБА_1 , особистий рахунок НОМЕР_2 , в будинку АДРЕСА_1 значиться зареєстрована одна особа, опалювана площа будинку- 485,6 кв.м, група споживання - 7, абоненти, що використовують газ для комплексного споживання (індивідуальне опалення та приготування їжі та/або підігрів води) з опалюваною площею понад 64 кв.м, прилади - двохконтурний котел, дві газові плити, облік здійснюється за лічильником AMG10 №000816.

Згідно з листом АТ «Львівгаз» від 02.12.2019 року №131, який підписаний майстером ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_1 мав забезпечити 12.12.2019 року у період часу з 13:00год. до 16:00год. доступ до газового обладнання та приладу обліку газу, встановленому в його помешканні за адресою: АДРЕСА_1 .

12.12.2019 року за підписами майстра АТ «Львівгаз» Словік Ірини Миколаївни, посвідчення № НОМЕР_3 , контролера АТ «Львівгаз» ОСОБА_6 , посвідчення №4179, контролер АТ «Львівгаз» ОСОБА_7 , складено Акт про порушення №004237, в якому зазначено про встановлення порушення Кодексу газорозподільних систем у зв`язку з тим, що абонент ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не створив доступу для зняття контрольного показника газового лічильника та проведення інвентаризації.

16.12.2019 року позивач ОСОБА_1 своїм листом повідомив АТ «Львівгаз», що 12.12.2019 року доступ до газового обладнання та приладу обліку газу, встановленого у його будинку, у визначений день і час він забезпечив, але жодний представник зі службовим посвідченням АТ «Львівгаз» з 13:00 год. до 16:00 год. 12.12.2019 року на його адресу: АДРЕСА_1 так і не прибув.

23.12.2019 року у відповідь на отриманий Акт про порушення №004237 від 12.12.2019 року позивач ОСОБА_1 скерував відповідачу претензію, у якій вимагав провести перевірку складання цього акта, притягнути винних осіб до відповідальності, скасувати цей завідомо незаконний і неправдивий акт, оскільки 12.12.2019 року доступ до газового обладнання та приладу обліку газу, встановленого в його будинку, у визначений день та час він забезпечив, але жоден представник АТ «Львівгаз» не приходив знімати показники, і це можуть підтвердити сусіди, родичі, відеозаписи з камер спостереження.

26.12.2019 року АТ «Львівгаз» листом №790-Лв-13053-1219, за підписом начальника Львівського відділення АТ «Львівгаз» Сосновського Р.М., запропонував позивачу ОСОБА_1 забезпечити 03.01.2020 року доступ до зняття контрольного показника лічильника та зняття лічильника на планову періодичну повірку, оскільки 12.12.2019 року працівниками АТ «Львівгаз» за адресою позивача: АДРЕСА_1 був складений акт про порушення №004237 за незабезпечення доступу до контрольного зняття показника лічильника та проведення інвентаризації.

03.01.2020 року за адресою позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 за підписами майстер АТ «Львівгаз» Словік І.М. та майстер ОСОБА_8 складено Акт інвентаризації об`єктів побутового споживача №абон.рахунка НОМЕР_2 , де зафіксовано, що контрольний показник лічильника Metrix G10, заводський номер 000816, 2007 року виготовлення, № пломби ВЯ0493, №стрічки Л6182825, становить 76885,07куб.м.

03.01.2020р. за адресою позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 за підписом ОСОБА_2 , посвідчення 1721, було складено Акт про порушення №005319, в якому зазначено, що встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем виявлено осколок під кришкою облікового механізму лічильника №000816.

03.01.2020р. за адресою позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 за підписом ОСОБА_2 , посвідчення 1721, складено протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, номер бланку 0004477, де вказано, що лічильник №000816 з показами 76885,56 куб.м направляється на експертизу, опломбований пломбою АТ «Львівгаз» №R27060853, замість нього встановлюється підмінний лічильник №002236 з показником 16255,36куб.м.

09.01.2020 року комісією АТ «Львівгаз» складено Акт №19 експертизи ЗВТ та /або пломби №19 та проведено повірку ПЛГ побутового лічильника газу №000816, в якому зазначено, що встановлено відповідність місць фактичного розташування пломб, цілісність та місцезнаходження пломб, цілісність заводського та повірочного тавра, відповідність маркування нормативно-технічній документації, в частині цілісності лічильного механізму на корпусу лічильника виявлено підпиляні фіксатори скла в кількості 26 штук, царапину на барабані шостого розряду, залишки фіксаторів скла, вказані результати позачергової повірки лічильника - похибка ЗВТ за об`ємної втрати Qmax -1,35, Q0.2max 0.83, Qmin -0.58, зазначені показання ЗВТ після повірки 76886 куб.м.

Наведені в цьому Акті висновки комісії про втручання в ПЛГ, позивач ОСОБА_1 заперечив та зазначив, що жодних дій по втручанню в прилади обліку споживання газу ним не здійснювалось.

З витягу з протоколу №02/01-Н засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС АТ «Львівгаз» вбачається, що за результатами розгляду п.29 порядку денного засідання було розглянуто Акт про порушення №004237 від 12.12.2019 року по споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та вказаний Акт скасовано повністю.

З витягу з протоколу №06/02-Н засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року видно, що по п.45 порядку денного було розглянуто Акт про порушення №005319 від 03.01.2020 року та вирішено провести донарахунок вартості спожитого природного газу за період 04.01.2019 року по 03.01.2020 року в обсязі 34 525,77 куб.м на суму 286 618,66 грн. споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

13.03.2020 року АТ «Львівгаз» листом №790-Кл-2562-0320 повідомив позивача ОСОБА_1 про те, що за рішенням комісії АТ «Львівгаз» 19.02.2020 року задоволено Акт про порушення №004237 від 12.12.2019 року у зв`язку з цим донараховано необлікованого газу на суму 286 618,66 грн. згідно з актом-розрахунком, виставлено рахунок від 12.03.2020 року за необлікований газ на суму 286 618,66 грн., а також попередив про припинення газопостачання/розподіл газу, якщо визначена заборгованість не буде погашена в строк до 26.03.2020 року.

В процесі розгляду справи представники відповідача підтвердили, що рішенням комісії АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року було задоволено Акт про порушення №005319 від 03.01.2020 року, відповідно за результатами саме цього акта рішенням комісії АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року позивачу ОСОБА_1 донараховано необлікованого газу за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ на загальну суму 286 618, 66 грн., тому у листі АТ «Львівгаз» від 13.03.2020р. №790-Кл-2562-0320 Акт про порушення №004237 від 12.12.2019 року зазначено помилково.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Згідно з ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства за ч.1 ст.2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1. ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено ст.15 ЦК України.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У відповідності до ч.2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до положень п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року №1023-XII (далі Закон №1023-ХІІ) споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 4 Закону №1023-ХІІ споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Приписами ч.1 ст. 5 Закону №1023-ХІІ держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Вирішуючи даний спір суд зважає на ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка має забезпечуватися всіма сукупністю засобів для поновлення порушеного права.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи доводи позивача ОСОБА_1 стосовно вимоги про визнання неправомірними дій АТ «Львівгаз» щодо складання акта про порушення №004237 від 12.12.2019 року суд зазначає наступне.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, визначені положеннями Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС).

Відповідно до пп.1 п.2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС (в редакції, чинній на час складання Акта про порушення №004237 від 12.12.2019 року) до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належить відмова в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу (ЗВТ) за їх наявності на об`єкті споживача.

Аналіз цієї норми права свідчить про те, що дії представника Оператора ГРМ по складанню Акта про порушення у зв`язку з відмовою споживача у доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу (ЗВТ), встановлюють підстави для розгляду Оператором ГРМ зміни встановленого режиму нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу.

Порядок оформлення акта про порушення врегульовано главою 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, яка передбачає, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. Відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням. Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення (1-5).

У зв`язку з цим, суд зазначає, що відповідач не надав суду жодних належних і допустимих доказів на підтвердження дотримання вищенаведеного порядку оформлення акта про порушення, в тому числі на підтвердження факту недопущення представників АТ «Львівгаз» до лічильника №000816 для зняття контрольних показників газу, чи відмови їх допустити, чи вчинення перешкод представникам АТ «Львівгаз» у допуску до лічильника №000816 для зняття контрольних показників газу, які б мали місце з боку позивача ОСОБА_1 12.12.2019 року.

Відповідач також не надав суду жодних належних і допустимих доказів на підтвердження факту забезпечення позивачу ОСОБА_1 права бути присутнім під час складання Акта про порушення №004237від 12.12.2019 року, доказів забезпечення позивачу можливості надати пояснення, зауваження, заперечення та докази щодо відмови позивача від підписання Акта про порушення №004237 від 12.12.2019 року.

В той же час, з долученого позивачем відеозапису з камер спостереження слідує, що 12.12.2019 року працівники АТ «Львівгаз» дійсно до позивача не приходили.

Беручи до уваги викладене, суд прийшов до висновку, що дії АТ «Львівгаз» по складанню Акта про порушення №004237від 12.12.2019 року є неправомірними, а тому позовну вимогу ОСОБА_1 в цій частині слід задоволити.

З огляду на це, суд також констатує, що результати неправомірних дій працівників відповідача відповідно не породжують правових наслідків.

При цьому, суд також зазначає, що згідно з витягом з протоколу №02/01-Н засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС АТ «Львівгаз» 21.01.2020 року по п.29 порядку денного було розглянуто вищевказаний Акт про порушення №004237 від 12.12.2019 року, який скасовано повністю, без зазначення підстав скасування.

Відповідач не надав суду жодних належних і допустимих доказів на підтвердження факту вручення позивачу рішення комісії АТ «Львівгаз» від 21.01.2021року про скасування Акта про порушення АТ «Львівгаз» №004237 від 12.12.2019 року, хоча такі вимоги позивача ОСОБА_1 вбачаються з його листів від 07.02.2020 року та від 20.03.2020 року, які скеровувались на адресу АТ «Львівгаз».

З цього приводу, суд також вважає за необхідне зазначити, що скасування відповідачем 21.01.2020 року Акта про порушення №004237 від 12.12.2019 року не впливає на правову оцінку судом дій працівників відповідача щодо складання цього Акта.

При цьому, суд констатує, що неправомірні дії по складанню Акта про порушення №004237 від 12.12.2019 року в подальшому стали підставою для проведення 03.01.2020 року АТ «Львівгаз» перевірки газового лічильника позивача ОСОБА_1 .

Стосовно вимог позивача ОСОБА_1 про визнання протиправними і скасування рішень комісії АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року про донарахування об`єму природного газу на загальну суму 286 618,66грн. за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ суд зазначає таке.

Звертаючись до суду з вимогою про визнання протиправним і скасування рішення комісії АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року позивач ОСОБА_1 вважав, що така вимога стосувалася рішення комісії АТ Львівгаз від 19.02.2020 року, яким відповідач задоволив Акт про порушення №004237 від 12.12.2019 року та протиправно визначив позивачу обов`язок сплатити вартість донарахованого необлікованого газу в сумі 286 618,66грн., відповідно свій захист позивач спрямував на скасування саме такого рішення комісії АТ «Львівгаз».

В процесі розгляду справи представник відповідача визнав, що рішенням комісії АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року задоволено Акт про порушення №005319 від 03.01.2020 року, відповідно за результатами саме цього акта рішенням комісії АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року позивачу донараховано необлікованого газу за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ на загальну суму 286 618,66грн., а у листі АТ «Львівгаз» від 13.03.2020 року №790-Кл-2562-0320 Акт про порушення №004237 від 12.12.2019 року було зазначено помилково.

На підтвердження наведеного представник відповідача подав витяг з протоколу №06/02-Н засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року, з якого вбачається, що по п.45 порядку денного комісією АТ «Львівгаз» розглянуто Акт про порушення №005319 від 03.01.2020 року та вирішено провести донарахунок вартості спожитого природного газу за період 04.01.2019 року по 03.01.2020 року в обсязі 34 525,77 куб.м на суму 286 618,66грн. споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд встановив, що іншого рішення від 19.02.2020 року стосовно позивача ОСОБА_1 комісія АТ «Львівгаз» не приймала, і саме рішенням комісії АТ «Львівгаз від 19.02.2020 року позивачу донараховано необлікованого газу в сумі 286 618,66грн. за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, при цьому таке рішення прийнято комісією АТ «Львівгаз» з покликанням на Акт про порушення №005319 від 03.01.2020 року.

В обґрунтування оскаржуваного рішення комісії АТ «Львівгаз» відповідач покликався на пп.3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС, п.4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС.

Відповідно до пп.3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу), внаслідок чого здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування.

Згідно з п.4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Як вже зазначав Верховний Суд у подібних правовідносинах, зокрема, у постанові від 03.11.2020 року у справі №908/554/19, положення п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

При цьому, колегія суддів Верховного Суду, яка переглядала судові рішення у справі №908/554/19 вказала також, що інше тлумачення вказаної норми не відповідатиме змісту наведеного положення закону.

Роз`яснюючи ці ж положення Верховний Суд у постанові від 31.07.2019 року у справі №904/4030/18, постановах від 05.11.2019 року у справі №922/137/19, від 11.10.2021 року у справі №646/6354/19 вказав, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту несанкціонованого втручання в роботу комерційного вузла обліку газу шляхом пошкодження пломб, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 28.12.2019 року у справі №911/721/19, від 12.03.2020 року у справі №920/1217/16, від 26.06.2020 року у справі №911/720/19, від 08.09.2020 року у справі №922/4351/19, від 24.10.2018 року у справі №914/2384/17, від 17.02.2021року у справі №914/375/18.

Наведене підтверджує, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу, або ж, інакше кажучи, несанкціонованим втручанням є дії, які призводять до викривлення даних обліку природного газу.

З огляду на наведене, для покладення обов`язку на споживача відшкодувати необлікований об`єм та обсяг природного газу необхідно встановити як факт пошкодження конструкції лічильника, так і факт викривлення даних обліку природного газу.

Беручи до уваги викладене у сукупності, суд прийшов до висновку, що склад правопорушення може мати місце за наявності складових елементів, а саме: наявність дій про втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема, лічильника газу); наявність обставин того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу; наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями з втручання в роботу або конструкцію ЗВТ та обставинами того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу.

Отже, підставою покладення на споживача відповідальності у виді відшкодування збитків є безпосереднє здійснення ним дій по втручанню в роботу ЗВТ, які призвели до несанкціонованого відбору (крадіжки) газу, і такі дії мають призвести до викривлення даних обліку природного газу, а тому а відсутності хоча б однієї із названих умов цивільно-правова відповідальність споживача у виді відшкодування майнової шкоди не настає.

З огляду на це, помилковим є твердження представника відповідача про те, що відповідальність за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ не вимагає доведення викривлення обліку даних.

Положеннями глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС визначено порядок оформлення акта про порушення і передбачено, що підставою для складення акта про порушення є наявність порушень, визначених у главі 2 цього розділу.

Відповідно, суд зауважує, що дотримання оператором газорозподільної системи формальної процедури фіксації порушення, за відсутності достовірно встановленого факту такого порушення, не свідчить про правомірність складення акта про порушення.

Оцінюючи Акт про порушення №005319 від 03.01.2020 року, суд констатує, що цей Акт складено за підписом представника АТ «Львівгаз» Ковальова О.М., хоч по тексту зазначено прізвище ще однієї особи ОСОБА_9 , підпис якого в цьому Акті відсутній.

Крім цього, суд відзначає, що представник АТ «Львівгаз» Ковальов О.М. в Акті про порушення №005319 від 03.01.2020 року, не зафіксував ні факту втручання у лічильник, чи його пошкодження, ні зміну показів лічильника чи їх коливання, а тільки записав у графі бланку Акта «встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: (детально вказати вид, обставини і суть порушення)» , - осколок під кришкою облікового механізму.

В той же час, з долученого позивачем ОСОБА_1 фото лічильника Metrix G10, заводський номер 000816, 2007 року виготовлення, вбачається цілісність пломб, показник лічильника: 76 883,540 куб.м, а осколок не спостерігається.

Такий запис в Акті про порушення №005319 від 03.01.2020 року за відсутності достовірно встановленого факту втручання позивача ОСОБА_1 в лічильник, встановлення вини позивача в таких діях та встановлення факту викривлення даних обліку газу, не свідчить про несанкціоноване втручання позивача в лічильник, в той час як саме наявність таких фактів є визначальною для застосування цивільно правової відповідальності за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Тому суд прийшов до висновку, що Акт про порушення №005319 від 03.01.2020 року не є належним і допустимим доказом встановлення факту вчинення позивачем ОСОБА_1 дій по втручанню в лічильник та встановлення факту про викривлення даних обліку природного газу.

Зі змісту вищевказаного Акту про порушення №005319 від 03.01.2020 року також вбачається, що ОСОБА_1 в ньому зазначив, що при знятті лічильник впав з рук майстра на підлогу, можливо від того з`явився осколок під кришкою облікового механізму.

Питання проведення експертизи лічильника газу регулюється «Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті» (далі «Положення…»), затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року №619, зарестрованого в Міністерстві юстиції України 20.01.2006 року за №53/11927, норми якого передбачають наступне.

Експертиза лічильника газу - комплекс дій, які проводяться з метою установлення придатності лічильника газу до застосування у разі сумніву в цьому споживача або постачальника газу (п.2.1. «Положення…»).

Передумовами відправлення лічильника на експертизу, зокрема, є виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації: невідповідності показів лічильника об`ємам газу, використаних газовими приладами та пристроями споживача; ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника; пристроїв, які застосовані для навмисного заниження показів лічильника газу (п.3.1.3. «Положення…»).

У разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 цього Положення, складається акт про виявлені порушення. Акт про виявлені порушення складається у двох примірниках за формою, наведеною у додатку 1. Один примірник акта про виявлені порушення залишається у споживача, а другий - залишається у представника газопостачальної (газотранспортної) організації. Акт про виявлені порушення підписується представником газопостачальної (газотранспортної) організації та споживачем, що є підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків. Відшкодування збитків здійснюється згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання ( 2246-99-п ).У разі відмови споживача від підпису в акті про виявлені порушення представником газопостачальної (газотранспортної) організації робиться відповідний запис. Акт про виявлені порушення реєструється в журналі реєстрації актів про виявлені порушення, демонтаж та експертизу лічильника газу, який веде газопостачальна (газотранспортна) організація. Журнал прошивається і скріплюється печаткою газопостачальної (газотранспортної) організації. Термін зберігання журналу - три роки від дати останнього запису. Представник газопостачальної (газотранспортної) організації відповідає за ведення журналу (п.3.2.2. «Положення…»).

При наявності акта про виявлені порушення або заяви споживача про проведення експертизи лічильника газу газопостачальна (газотранспортна) організація зобов`язана протягом трьох робочих днів у містах та п`яти робочих днів у сільській місцевості від дати реєстрації заяви або акта про виявлені порушення у відповідних журналах реєстрації газопостачальної(газотранспортної) організації демонтувати та відправити лічильник газу на експертизу (п.3.2.3. «Положення…»).

Демонтаж лічильника газу проводиться у присутності споживача представником газопостачальної (газотранспортної) організації, якому в установленому порядку надано право виконувати монтажні роботи. На вхідний та вихідний патрубки демонтованого лічильника газу ставляться заглушки, які пломбуються представником газопостачальної (газотранспортної) організації. Під час пломбування лічильника газу використовуються пломби газопостачальної (газотранспортної) організації. За необхідності пломба може додатково встановлюватись у місці, де міститься повірче тавро. У присутності споживача лічильник пакується представником газопостачальної (газотранспортної) організації в пакет з поліетилену або з іншого цупкого матеріалу, який опломбовується пломбою газопостачальної (газотранспортної) організації. Газопостачальна (газотранспортна) організація веде журнал обліку видачі пломб, що прошивається і скріплюється печаткою цієї організації. Термін зберігання журналу - три роки від дати останнього запису. Представник газопостачальної (газотранспортної) організації відповідає за ведення журналу (п.3.2.4. «Положення…»).

Представник газопостачальної (газотранспортної) організації спільно із споживачем складають та підписують акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи (далі - акт про демонтаж лічильника газу). Акт про демонтаж лічильника газу складається у двох примірниках за формою, наведеною у додатку 2. Один примірник акта залишається у споживача, а другий - залишається у представника газопостачальної (газотранспортної) організації. У разі відмови споживача від підпису в акті про демонтаж лічильника газу представником газопостачальної (газотранспортної) організації робиться відповідний запис.Акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи реєструється: у журналі реєстрації актів про виявлені порушення, демонтаж та експертизу лічильника газу, якщо ініціатором експертизи є газопостачальне (газотранспортне) підприємство (п.3.2.5. «Положення…»).

У разі демонтажу лічильника газу на підставі акта про виявлені порушення на період проведення експертизи газопостачальна (газотранспортна) організація при демонтажі лічильника газу зобов`язана безкоштовно встановити на його місце лічильник газу з власного обмінного фонду. Інформація про встановлення лічильника газу фіксується в обліковій картці споживача (п.3.2.7. «Положення…»).

Демонтований лічильник газу доставляється на місце проведення експертизи представником газопостачальної (газотранспортної) організації або споживачем (на його бажання), про що робиться відповідний запис в акті про демонтаж лічильника газу (п.3.2.8. «Положення…»).

Особа (споживач або представник газопостачальної (газотранспортної) організації), якій довірено транспортування лічильника до місця проведення експертизи, відповідає за цілісність пломб на лічильнику газу та на пакувальному пакеті та за цілісність самого пакета (п.3.2.9. «Положення…»).

Експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології (п.3.3.1. «Положення…»).

Споживач має право бути присутнім під час проведення експертизи лічильника газу. При неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач має право дати письмову згоду на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі відсутності споживача або вповноваженої ним особи при проведенні експертизи (у визначених в акті про демонтаж лічильника газу місці, даті та часі) така експертиза проводиться без присутності споживача або уповноваженої ним особи (п.3.3.2. «Положення…»).

Експертиза лічильника здійснюється у такій послідовності (п.3.3.3. «Положення…»).

Комісія проводить зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу. Результати огляду заносять до акту експертизи лічильника газу. Форму акта експертизи лічильника газу наведено в додатку 3 (далі - акт експертизи).

Акт експертизи складається у трьох примірниках - по одному примірнику для споживача, газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології (п.3.3.3.1. «Положення…»).

Після зовнішнього огляду комісією перевіряються: відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу; цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених в акті про зняття лічильника газу; цілісність заводського та повірчого тавра на лічильнику газу; цілісність відлікового механізму та корпусу лічильника газу; цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника газу; наявність сторонніх предметів у середині лічильника газу; відповідність маркування лічильника газу нормативно-технічній документації (п.3.3.3.1. «Положення…»).

Після виконання робіт, зазначених у п.п. 3.3.3.1 та 3.3.3.2 цього Положення, проводиться його позачергова повірка згідно з ДСТУ 2708-99 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення» (п.3.3.3.3. «Положення…»).

Результати огляду та позачергової повірки фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем або його вповноваженою особою. Якщо споживач (уповноважена особа) або член комісії мають окрему думку з приводу експертизи, вона має бути відображена в акті експертизи. Залежно від результатів експертизи до акта експертизи додається довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки або свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки згідно з ДСТУ 2708-99.експертизи реєструється у журналі реєстрації актів про виявлені порушення, демонтаж та експертизу лічильника газу, - якщо ініціатором експертизи є газопостачальна (газотранспортна) організація. У разі відмови від підпису будь-якого з членів комісії або споживача (вповноваженої особи) в акті експертизи про це робиться відповідний запис (п.3.3.3.4. «Положення…»).

Після проведення експертизи на вхідний та вихідний патрубки лічильника газу ставляться заглушки, які пломбуються представником газопостачальної (газотранспортної) організації. Лічильник газу запаковується в поліетиленовий пакет, який пломбується пломбою газопостачальної (газотранспортної) організації і направляється: на встановлення у споживача - у разі визнання комісією лічильника газу придатним до застосування; на ремонт - у разі висновків комісії про непридатність лічильника газу до застосування та рекомендації щодо проведення ремонту лічильника газу. У разі висновків комісії про непридатність лічильника газу до застосування та висновків щодо неможливості проведення ремонту, лічильник газу передається споживачеві (п.3.3.4. «Положення…»).

У разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії спірні питання вирішуються у судовому порядку (п.3.4. «Положення…»).

Порядок проведення експертизи ЗВТ та пломб врегульовано положеннями глави 10 розділу X Кодексу ГРС, якими передбачено наступне.

Якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави (п.1 глави 10 розділу X).

Після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає: 1) поштову адресу місця проведення експертизи; 2) дату та орієнтовний час проведення експертизи (у випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», Оператор ГРМ зазначає кінцевий строк, до якого має бути передано ЗВТ та/або пломбу до такого суб`єкта); 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо проведення експертизи); 4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу; 5) дату останньої повірки ЗВТ. Під час складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу сторона, яка ініціювала експертизу, визначає, ким буде здійснюватися така експертиза (комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктом судово-експертної діяльності, діяльність якого регулюється Законом України «Про судову експертизу»). У випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», передача такого ЗВТ та/або пломби здійснюється у строк, який не повинен перевищувати десяти робочих днів з дня складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу. Експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу (крім випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу». Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби, визначається за домовленістю сторін (в іншому разі - Оператором ГРМ). Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу, персонально відповідає за цілісність пломби, встановленої на пакеті (тарі). У разі відмови споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) від поставлення підпису в протоколі про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу про це в протоколі робиться відповідний запис, а його другий екземпляр надсилається поштою (п.2 глави 10 розділу X).

Експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної служби або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі таких представників. Остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб затверджується наказом Оператора ГРМ. За вимогою однієї зі сторін до проведення експертизи в конкретному випадку можуть бути додатково залучені представники виробника ЗВТ чи виробника пломби. Уповноважені особи при собі повинні мати документ, який посвідчує їх особу, та оригінал листа від виробника за підписом керівника, завірений печаткою (за наявності), в якому чітко зазначені уповноважені від виробника особи для участі в експертизі та їх кваліфікація (п.3 глави 10 розділу X).

Споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи.

За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі (п.4 глави 10 розділу X).

Під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в який було запаковано ЗВТ та/або пломбу. Після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються: 1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі; 2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі; 3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; 4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; 5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ; 6) наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ; 7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; 8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; 9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо. Під час обстеження пломби та/або ЗВТ комісія перевіряє ознаки, зазначені в протоколі. Результати огляду заносять до акта експертизи ЗВТ (п.5 глави 10 розділу X).

Якщо при обстеженні пакувального пакета (тари) виявляється факт пошкодження пломби, встановленої на пакувальному пакеті (тарі), або пакувальний пакет з пломбою/ЗВТ не буде своєчасно доставлений відповідальною стороною на експертизу, а відповідальною стороною за його доставку на експертизу був визначений: Оператор ГРМ - об`єм розподіленого природного газу на період відсутності ЗВТ розраховується за середньодобовими (для неповної доби - за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічні періоди споживання природного газу незалежно від висновків експертизи ЗВТ (у разі її проведення), а при направленні на експертизу пломби - перерахунки та нарахування за таких обставин не проводяться; споживач (суб`єкт ринку природного газу) - факт пошкодження пломби або недоставка на експертизу пакувального пакета має розглядатися як підтвердження фактів (підозр), визначених у протоколі, з відповідними наслідками, передбаченими цим Кодексом (п.6 глави 10 розділу X).

За рішенням комісії може здійснюватися додаткова експертиза пломби чи ЗВТ у частині дослідження матеріалів, речовин, з яких виготовлений ЗВТ чи пломба, відповідними органами та установами, передбаченими законодавством (п.7 глави 10 розділу X).

Результати огляду фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) або його уповноваженою особою. Якщо споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) або його уповноважена особа чи член комісії мають окрему думку з приводу експертизи, вона має бути відображена в акті експертизи. У разі відмови від підпису будь-кого з членів комісії або споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) чи уповноваженої ним особи в акті експертизи про це робиться відповідний запис. Акт експертизи реєструється у журналі реєстрації актів експертизи Оператора ГРМ. Журнал повинен бути прошитий, скріплений печаткою (за наявності) Оператора ГРМ (п.8 глави 10 розділу X).

Після проведення експертизи ЗВТ проводиться його позачергова повірка відповідно до Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 лютого 2016 року за № 278/28408 (п.10 глави 10 розділу X).

Відповідно до висновків експертизи проводяться відповідні подальші заходи, передбачені цим Кодексом (п.11 глави 10 розділу X).

Повірка лічильників газу здійснюється відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 року №13414-VII, наказу Мінекономрозвитку України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» від 13.10.2016 року №1747, Кодексу ГРС.

Порядок проведення позачергової або експертної повірки вузлів обліку та ЗВТ встановлено положеннями глави 11 розділу X Кодексу ГРС, якими передбачено таке.

Позачергова чи експертна повірка комерційного ВОГ чи його складових проводиться відповідно до регламентів їх проведення уповноваженими представниками метрологічної організації та в спеціально обладнаних приміщеннях із застосуванням стаціонарного повірочного обладнання або на місці монтажу комерційного ВОГ пересувними повірочними лабораторіями, які атестовані у встановленому законодавством порядку (п.2 глави 11 розділу X).

Позачергова або експертна повірка має бути проведена протягом не більше десяти робочих днів з дати складання протоколу про направлення на позачергову чи експертну повірку, або з дати отримання споживачем (суміжним суб`єктом ринку газу) листа Оператора ГРМ про проведення повірки (якщо ініціатором був Оператор ГРМ), або з дати отримання Оператором ГРМ заяви споживача (суміжного суб`єкта ринку газу), якщо ініціатором був споживач (п.5 глави 11 розділу X).

Судом встановлено, що 03.01.2020 року за адресою позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 за підписами майстрів АТ «Львівгаз» Словік І.М. та ОСОБА_8 складено акт інвентаризації об`єктів побутового споживача №абон.рахунка НОМЕР_2 , в якому зафіксовано, що контрольний показник лічильника Metrix G10, заводський номер 000816, 2007 року виготовлення, номер пломби ВЯ0493, № стрічки Л6182825, становить 76 885,07 куб.м.

Крім цього, 03.01.2020 року за адресою позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 за підписом ОСОБА_2 посвідчення 1721, складено протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, номер бланку 0004477, в якому зазначено, лічильник №000816 з показами 76885, 56 куб.м направляється на експертизу, опломбований пломбою АТ «Львівгаз» № R270600833, замість нього встановлюється лічильник №002236 з показником 16 255,36 куб.м.

На думку суду, за відсутності ознак пошкодження пломб чи ЗВТ (лічильника газу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, невідповідності показів лічильника об`ємам газу за попередні періоди, ознак порушення справості лічильника, передумови для направлення вищевказаного лічильника газу були відсутні.

З Акту №19 експертизи ЗВТ та/або пломби від 09.01.2020 року вбачається, що до складу комісії, яка проводила експертизу входил 6 (шість) осіб, а саме від ВАТ «Львівгаз»: ОСОБА_10 головний метролог, ОСОБА_11 провідний інженер з метрології управління метрології, ОСОБА_12 провідний фахівець з фінансово-економічної безпеки, ОСОБА_13 інженер з метрології лабораторії повірки побутових лічильників газу, ОСОБА_14 інженер метролог, ОСОБА_15 ст. контролер відділу інспектування. Однак вказаний Акт підписаний лише 3 (трьома) особами, а підписи членів комісії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в ньому відсутні.

В Акті №19 експертизи ЗВТ та/або пломби від 09.01.2020 року підтверджено відповідність місць фактичного розташування пломб, цілісність та місцезнаходження пломб, цілісність заводського та повірочного тавра, відповідність маркування нормативно-технічній документації.

В цьому Акті №19 також відображено результати повірки, відповідно до яких лічильник вклався у допустимі межі на трьох витратах (за даними Акта Q max -1,35, 0.2 Q max 0.83, Q min -0.58), які відповідно до ДСТУ 3396-96 не повинні перевищувати у відсотках: (плюс, мінус) 3 - за об`ємної витрати Q max; (плюс, мінус) 3 - за об`ємної витрати 0,2 Q max; + 3 - мінус 6 - за об`ємної витрати Q min.

Поряд з цим, в Акті №19 експертизи ЗВТ та/або пломби від 09.01.2020 року наявні відомості про підпиляні фіксатори скла в кількості 26 штук та царапина на барабані шостого розряду, висновки про втручання в лічильник, але відсутні відомості про викривлення показників обліку газу.

При цьому такі дані були відсутні при огляді і демонтажу лічильника №000816 03.01.2020 року та в акті про порушення №005319 від 03.01.2020 року.

З цього приводу суд зауважує, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що на правильність обліку спожитого газу не вплинули виявлені підпиляні фіксатори скла в кількості 26 штук та царапини на барабані шостого розряду.

Такий висновок узгоджується з даними повірки, проведеної АТ «Львівгаз» 09.01.2020 року, які виключають викривлення даних обліку природного газу.

З аналізу відомостей обліку споживання газу відповідно до даних особистого кабінету та узагальнених представником позивача в таблицях, вбачається приблизно однаковий середньорічний обсяг споживання газу як за даними лічильника позивача №000816 (початковий 31.07.2015 року - 45862, кінцевий 03.01.2020 року - 76885,56), так і за даними підмінного лічильника №002236, встановленого АТ «Львівгаз» 03.01.2020 року (початковий 31.07.2015 року -16255,36, кінцевий 02.04.2021 року 25430).

Відомості обліку споживання газу за період з 01.01.2016 року по 31.07.2020 року в будинках №18А, №18Б, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , надані АТ «Львівгаз» 10.08.2020р. №79008-Лв-5560-0820 у відповідь на запит адвоката позивача між собою суттєво не відрізняються.

Беручи до уваги викладене у сукупності, суд прийшов до висновку, що лічильник №000816 справно здійснював облік газу.

Положеннями глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС врегульовано порядок складання актів про порушення споживання газу, якими, зокрема, передбачено наступне.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії) (п.8 глави 5 розділу ХІ).

До складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі такого представника. Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ. За вимогою однієї зі сторін на засідання комісії в окремому випадку можуть бути додатково залучені інші представники, зокрема від виробника ЗВТ чи виробника пломби, повноваження яких підтверджуються в установленому законодавством порядку (п.9 глави 5 розділу ХІ).

Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі (п.10 глави 5 розділу ХІ).

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

При складанні акта-розрахунку враховується таке:

1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу;

2) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована Оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці;

3) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку;

4) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються (п.11 глави 5 розділу ХІ).

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.13. Акти про порушення реєструються в журналі реєстрації актів про порушення Оператора ГРМ. Журнал повинен бути пронумерований, прошитий, скріплений печаткою (за наявності) Оператора ГРМ. Строк зберігання журналу становить три роки від дати останнього в ньому запису. Акт про порушення, акт-розрахунок та рахунок на сплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, а також документи, які підтверджують факт їх отримання споживачем (несанкціонованим споживачем), та інші документи, пов`язані з актом про порушення, зберігаються Оператором ГРМ не менше трьох років від дати оформлення акта про порушення (п.12 глави 5 розділу ХІ).

З витягу з протоколу №06/02-Н засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року вбачається, що відповідно до п.45 порядку денного засідання було розглянуто Акт про порушення №005319 від 03.01.2020 року та вирішено провести донарахунок вартості спожитого природного газу за період 04.01.2019 року по 03.01.2020 року в обсязі 34 525,77 куб.м на суму 286 618,66 грн. споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

З цього випливає, що рішення комісії АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року прийнято на підставі Акта про порушення від №005319 від 03.01.2020 року.

Оскільки в основу рішення комісії «АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року покладено Акт про порушення від №005319 від 03.01.2020 року, який, як зазначалось вище, суд визнав неналежним доказом, відтак оскаржуване комісії АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року також не можна вважати правомірним.

Крім цього, у вищевказаному рішенні комісії АТ «Львівгаз» від 19.02.2020 року відсутні покликання на Акт №19 ЗВТ та/або пломби експертизи від 09.01.2020 року, відсутні розрахунки донарахування вартості спожитого природного газу за період 04.01.2019 року по 03.01.2020 року в обсязі 34 525,77 на суму 286 618,66 грн.

Суд вважає, що для застосування відповідальності у вигляді нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) газу обов`язково має бути доведений факт втручання споживача в лічильник обліку газу, а не можливість такого втручання, а також факт викривлення даних обліку газу.

В матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази факту втручання позивача ОСОБА_1 в лічильник №000816 та факту викривлення даних обліку газу внаслідок втручання.

В матеріалах справи також відсутні належні та допустимі докази щодо складу комісії АТ «Львівгаз», яка приймала рішення 19.02.2020 року згідно з витягом з протоколу №06/02-Н.

З урахуванням встановлених обставин та наведених правових положень, суд дійшов висновку про недоведеність факту несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу №00816 та у зв`язку з цим вбачає наявні підстави для задоволення вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, оформленого протоколом №06/02-Н від 19.02.2020 року, про задоволення Акта про порушення №005319 від 03.01.2020 року.

Вирішуючи даний спір в частині вимоги позивача ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Таку вимогу позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідач вчинив незаконні цілеспрямовані активні дії на спотворення його особистісного образу, надання його особистісному іміджу кримінальних ознак, чим глибоко зачепив його гідність, бо намагався зробити з доброчесного громадянина злодія, а з сумлінного споживача боржника, що негативно позначилося на його репутації. І такі дії відповідача задокументовані, є доступними для широко кола осіб. Тому вважає, що сам факт незаконної поведінки відповідача має наслідком душевні переживання, хвилювання особи за свою репутацію, яка тягне за собою моральні страждання.

При цьому, позивач ОСОБА_16 також покликається на практику ЄСПЛ, яка виходить із презумпції спричинення моральної шкоди позивачу відповідачем та обов`язку саме відповідача спростувати таку презумпцію.

У контексті визнання ЄСПЛ існування спростовної презумпції завдання моральної шкоди прикладом може слугувати, зокрема, рішення від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», де суд послався на своє рішення у справі Бурдова №2, у якому зазначив таке: «Існує обґрунтована й водночас спростовна презумпція, що надмірно тривале провадження даватиме підстави для відшкодування моральної шкоди». Зазначає, що у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово визнавав репутацію (рішення від 19.09.2006 р по справі «White v. Sweden», рішення від 15 листопада 2007 року у справі «Pfeifer v Austria»), а також честь особи (рішення від 4 жовтня 2007 року в справі «Sanchez Cardenas v. Norway»), як складову права на повагу до приватного життя. Зокрема, в пункті 35 рішення у справі «Pfeifer v Austria», Європейський суд з прав людини констатував, що репутація особи є частиною його особистої ідентичності та психологічної цілісності, а тому відноситься до сфери її приватного життя і підлягає охороні.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

З висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 01.09.2020 року у справі №216/3521/16-ц, випливає, що виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Частинами 1-3 ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

За змістом ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з порушенні прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 , суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума 40 000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Щодо інших доводів сторін, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча п. 1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано рішення, суд не вбачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. 55, ст.124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19)

У рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) ЄСПЛ зазначив, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

За змістом «поза розумним сумнівом», який сформульованим у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Як зазначив ЄСПЛ у п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, у п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року, допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

ЄСПЛ в рішенні у справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року вказав, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За позицією ЄСПЛ у рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» п.2 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання дій неправомірними, скасування рішень та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії відповідача щодо складання Акта про порушення №004237 від 12.12.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, яке оформлено протоколом 06/02-Н від 19.02.2020 року, про задоволення Акта про порушення №005319 від 03.01.2020 року.

Стягнути з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 40 000,00 грн. (сорок тисяч гривень) у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 3 363, 20 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_7 ;

відповідач: акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», адреса місцезнаходження: 79039, м. Львів, вул. Золота,42, .

Повний текст судового рішення складено 23 грудня 2022 року.

Суддя В. І. Кавацюк