Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2022 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Миколаєнко Т.А.,

за участі: секретаря судового засідання Хандусь І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача за довіреністю Гравченко І.А., в інтересах позивача комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго», звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго»:

- суму основного боргу в розмірі 11 613,49 грн;

- пеню в сумі 542,49 грн;

- втрати від інфляції в сумі 269,14 грн;

- 3 % річних в сумі 93,55 грн;

- понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 2 481 грн.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що у період з 01 квітня 2020 року до 06 жовтня 2021 року відповідач у справі ОСОБА_1 працював у комунальному підприємстві «Смілакомунтеплоенерго» на посаді слюсаря КВПтаА V розряду.У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до адміністрації підприємства з проханням надати йому безпроцентну поворотну фінансову допомогу в розмірі 20 000,00 грн. 25 січня 2021 року між позивачем КП «Смілакомунтеплоенерго» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 25-01/21-1. За даним Договором позикодавець КП «Смілакомунтеплоенерго» передає у власність позичальника ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у порядку та на умовах, передбачених п. 5 Договору (п. 1.1, п. 2.1 Договору). Згідно з вимогами пунктів 2.3, 3.1., 3.2. Договору, позикодавець надає позику на дванадцять місяців з моменту підписання Договору. Строк повернення позики позикодавцю становить дванадцять календарних місяців з моменту, що обумовлений п. 2.3 цього Договору. Остаточною датою повернення позики вважається 25 січня 2022 року. Відповідно до умов розділу 3 Договору «Строк і порядок повернення позики», позика повертається шляхом відрахування відповідних грошових коштів у розмірі 20 % із заробітної плати позичальника (п. 3.3.); у випадку припинення трудових правовідносин між позичальником та позикодавцем до моменту повернення всієї суми позики, наданої позичальникові, сума непогашеного залишку підлягаєобов`язковому поверненню позичальником негайно протягом трьох календарних днів у касу підприємства або утриманням із заробітної плати (п. 3.4.); позикодавець вправі вимагати повернення усієї виплати позики, яка не повернена на день вимоги, повідомивши про це позичальника за два тижні до настання моменту повернення, а позичальник повинен виплатити на вимогу позикодавця суму позики, яка не повернена на день повідомлення про повернення позики (п. 3.5.); позика вважається поверненою в момент надходження суми позики, визначеної п. 2.1 Договору, позикодавцю (п. 3.6.). Згідно з положеннями пунктів 4.1., 4.2. Договору, способом забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим Договором є неустойка. При порушенні позичальником строку повернення позики, він повинен сплатити на поточний рахунок позикодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення повернення позики. Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Кожна сторона вправі вимагати дострокового розірвання Договору. До моменту повернення всієї суми позики, а саме 06 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 був звільнений з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул (у тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Всупереч вимогам пункту 3.4 Договору, відповідач протягом трьох календарних днів з часу звільнення не повернув позикодавцю суму непогашеного залишку боргу в розмірі 11 613,49 грн. Факт наявності у ОСОБА_1 перед підприємством неоплаченої суми боргу по поворотній фінансовій допомозі в розмірі 11 613,49 грн підтверджується: - власноручно написаною ним розпискою від 06 жовтня 2021 року, згідно з якою він зобов`язався повернути борг у розмірі 11 613,49 грн, що залишився за Договором позики, до 11 жовтня 2021 року; - довідкою головного бухгалтера КП «Смілакомунтеплоенерго» ОСОБА_2 від 11 січня 2022 року. Станом на день звернення до суду з даним позовом відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, вчасно, тобто до 11 жовтня 2021 року, суму боргу не повернув, а тому має заборгованість у сумі 12 518, 67 грн, яка складається з основного боргу в розмірі 11 613,49 грн; пені в сумі 542,49 грн; втрат від інфляції в розмірі 269,14 грн; 3 % річних у сумі 93,55 грн.

Враховуючи наведене, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 21 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін 31 березня 2022 року за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

31 березня 2022 року та 04 травня 2022 року у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення розгляду справу, судові засідання було відкладено.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи, що призначений на 07 червня 2022 року.

Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов, шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцем його реєстрації.

Крім того, про відкриття провадження, дату, час та місце розгляду справи, а також можливість отримання копій процесуальних документів і позовної заяви з додатками безпосередньо у приміщенні суду, відповідача було додатково повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України у порядку, визначеному частиною 11 статті 128 ЦПК України.

В ухвалі про відкриття провадження у справі сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло.

Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався.

Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що 25 січня 2021 року між позивачем КП «Смілакомунтеплоенерго» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір позики № 25-01/21-1(надалі Договір) /а.с. 5/.

Відповідно до пункту 1.1. вказаного Договору позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти в розмірі, що обумовлені п. 2.1 цього Договору, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у порядку та на умовах п. 5 цього Договору.

Згідно з пунктом 1.2 даного Договору, грошовими коштами за цим Договором є національна валюта гривня.

Пунктом 2.1 зазначеного Договору визначено, що розмір позики становить 20 000 грн 00 коп.

Відповідно до розділу 3 «Строк і порядок повернення позики»:

- строк повернення позики позикодавцю становить дванадцять календарних місяців з моменту, що обумовлений п. 2.3. цього Договору (п. 3.1.);

- остаточною датою повернення позики вважається 25 січня 2022 року (п. 3.2.);

-позика повертається шляхом відрахування відповідних грошових коштів у розмірі 20 % із заробітної плати позичальника (п. 3.3.);

-у випадку припинення трудових правовідносин між позичальником та позикодавцем до моменту повернення всієї суми позики, наданої позичальникові, сума непогашеного залишку підлягає обов`язковому поверненню позичальником негайно протягом трьох календарних днів у касу підприємства або утриманням із заробітної плати (п. 3.4.);

-позикодавець вправі вимагати повернення усієї виплати позики, яка не повернена на день вимоги, повідомивши про це позичальника за два тижні до настання моменту повернення, а позичальник повинен виплатити на вимогу позикодавця суму позики, яка не повернена на день повідомлення про повернення позики (п. 3.5.);

-позика вважається поверненою в момент надходження суми позики, визначеної п. 2.1 Договору, позикодавцю (п. 3.6.).

Відповідно пунктів 4.1., 4.2. Договору, способом забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим Договором є неустойка. При порушенні позичальником строку повернення позики, він повинен сплатити на поточний рахунок позикодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення повернення позики /а.с. 5/.

Зі змісту боргової розписки від 06 жовтня 2021 року вбачається, що вона власноруч заповнена та підписана ОСОБА_1 . У ній зазначено, що відповідач у справі ОСОБА_1 є боржником перед позивачем КП «Смілакомунтеплоенерго» відповідно до укладеного між ними договору позики № 25-01/21-1 від 25 січня 2021 року та зобов`язується повернути суму позики в розмірі 11 613,49 грн до 11 жовтня 2021 року /а.с. 32/.

Згідно з довідкою, виданою головним бухгалтером КП «Смілакомунтеплоенерго» Донець Л.М. від 11 січня 2022 року, станом на 11 січня 2022 року на балансі підприємства обліковується борг по не поверненій поворотній фінансовій допомозі, отриманій працівником ОСОБА_1 , який на даний момент є звільненим. Сума боргу становить 11 613,49 грн /а.с. 7/.

Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого за період з 12 жовтня 2021 року до 17 січня 2022 року, сума пені складає 542,49 грн; втрати від інфляції становлять 269,14 грн; а 3 % річних дорівнюють 93,55 грн /а.с. 10/.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до змісту частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 627 ЦК України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).

Відтак, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить про те, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою у постановах Верховного Суду: від 18 квітня 2018 року в справі № 518/1647/15-ц (провадження № 61-4576св18), від 27 червня 2018 рокув справі № 712/14562/17-ц (провадження № 61-26174ск18), від 08 липня 2019 року в справі № 524/4946/16-ц (провадження № 61-20376св18), та від 06 квітня 2020 року в справі № 464/5314/17.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 у справі № 6-1967цс15.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши зміст договору позики № 25-01/21-1 від 25 січня 2021 року та розписки ОСОБА_1 від 06 жовтня 2021 року, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які випливають із договору позики.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За приписами частини третьої статті 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до вимог частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом; розірвання договору; сплата неустойки.

Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

У постанові Верховного Суду України у справі № 6-2311цс16 від 22 березня 2017 року наведено висновок про те, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Підсумовуючи, суд вважає доведеним факт укладення між сторонами у справі договору позики та факт порушення відповідачем його умов у частині повернення грошових коштів, а тому позивач є таким, що набув права вимоги заборгованості за вказаним договором.

Як уже зазначалося, згідно з наданим позивачем розрахунком, здійсненим за період з 12 жовтня 2021 року до 17 січня 2022 року, що наявний у матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачем становить 12 518,67 грн та складається з основного боргу в розмірі 11 613,49 грн; пені в сумі 542,49 грн; втрат від інфляції в розмірі 269,14 грн; 3 % річних у сумі 93,55 грн /а.с. 7, 10/.

Зазначений розмір заборгованості підтверджується умовами договору позики і не спростовано відповідачем.

Перевіривши розрахунки, надані стороною позивача, суд погоджується з ними, оскільки вони є математично вірними, відповідають вимогам чинного законодавства України, а також умовам укладеного між сторонами договору позики від 25 січня 2021 року.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач належним чином не виконував узяті на себе зобов`язання, у суду є всі підстави для стягнення з нього суми заборгованості за договором позики у примусовому порядку.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» заборгованість за договором позики № 25-01/21-1 від 25 січня 2021 року в розмірі 12 518,67 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 481 грн 00 коп.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 3-5, 7-13, 17, 19, 43, 49, 76-81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» заборгованість за договором позики № 25-01/21-1 від 25 січня 2021 року в загальному розмірі 12 518 (дванадцять тисяч п`ятсот вісімнадцять) гривень 67 копійок, яка складається з наступного: 11 613 (одинадцять тисяч шістсот тринадцять) гривень 49 копійок сума основного боргу; 542 (п`ятсот сорок дві) гривні 49 копійок пеня; 269 (двісті шістдесят дев`ять) гривень14 копійок втрати від інфляції; 93 (дев`яносто три) гривні 55 копійок 3 % річних в сумі.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Сторони:

Позивач: комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго», місцезнаходження за адресою: вул. В`ячеслава Чорновола, 72 а, м. Сміла, Черкаська область; .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя: Т. А. Миколаєнко