Справа №351/851/21
Номер провадження №2/351/46/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Собка В.М. ,

за участі секретаря - Яворницької А.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Снятинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги мотивувала тим, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , відносився до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991 були зареєстровані голова домогосподарства ОСОБА_2 та його дочка, позивачка по справі, ОСОБА_1 , таким чином їм належало по 1/2 частці даного домогосподарства, однак документи на право власності вони не оформили.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки ОСОБА_2 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої зокрема також входила і належна померлому 1/2 частка вище вказаного домогосподарства, спадкоємцем якої за заповітом, складеним ОСОБА_2 17.02.2003, стала його дочка, позивачка по справі ОСОБА_1 .

У встановлений законодавством строк ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус, видавши їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові кошти, відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на цей будинок.

Таким чином ОСОБА_1 не може належним чином оформити свої права на спадщину.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просить суд визнати за нею ОСОБА_1 , 1957 р.н., право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Позивачка подала до суду заяву, у якій зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю, позов просила задоволити, розгляд справи просила провести без її участі.

Заступник міського голови Снятинської міської ради В.Анатійчук надіслав до суду клопотання, у якому зазначив, що Снятинська міська рада проти позову не заперечує, справу просив розглядати без участі представника міської ради.

Дослідивши матеріали справи, зокрема: Свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; Заповіт ОСОБА_2 , посвідчений у Підвисоцькій сільській раді, зареєстрований за №10 від 17.02.2003, згідно якого заповідач усе належне йому майно заповів своїй дочці ОСОБА_1 ; Довідку Підвисоцької сільської ради №994 від 25.09.2020, у якій зазначено, що господарство по АДРЕСА_1 , відносився до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991 були зареєстровані голова домогосподарства ОСОБА_2 та його дочка ОСОБА_1 ; Довідку про право власності, що видається у зв`язку з оформленням спадщини №40/02-34 від 22.02.2008, виданою Підвисоцькою сільською радою, у якій зазначено, що на день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім померлого у будинку по АДРЕСА_1 була зареєстрована і проживала його дочка ОСОБА_1 , від імені померлого у Підвисоцькій сільській раді було посвідчено заповіт, зареєстрований за №10 від 17.02.2003 на його дочку ОСОБА_1 ; Витяг №15290367 від 02.07.2008 про реєстрацію 17.02.2003 за №10 у спадковому реєстрі заповіту ОСОБА_2 ; Свідоцтво про народження ОСОБА_3 (у шлюбі ОСОБА_4 ), у якому її батьками вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ; Свідоцтво про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , актовий запис № від , відповідно до якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 присвоєно прізвище « ОСОБА_4 »; Довідку державного нотаріуса Першої Снятинської ДНК №1208/02-14 від 29.08.2012; Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові кошти від 10.12.2012; Постанову державного нотаріуса Першої Снятинської ДНК №1590/02-31 від 25.11.2020 про відмову у вчиненні нотаріальної дії на видачу свідоцтва про право власності за заповітом на житловий будинок; Технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 ; заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , згідно який вони на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 , після смерті їх батька ОСОБА_2 не претендують суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим, підставним, а тому підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.1 ст.1223 ЦК України Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, та згідно із ч.1 ст.1235 цього кодексу заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Із частини 1 статті 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною третьою цієї статті зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні.

Враховуючи все вищевикладене, беручи до увари відсутність заперечень проти позову у відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що за позивачкою ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , 1957 р.н., право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО