Справа №672/804/22
Провадження №2/672/345/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Пономаренко Л.Е.,

за участю секретаря судового засідання Ратушняк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городку Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування своїх вимог зазначив, що дане домоволодіння побудовано у 1970 році. Позивач, як спадкоємець спадкового майна за законом прийняв спадщину, частково її оформив, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) та майновий пай, однак оформити спадкове домоволодіння не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього.

В судове засідання позивач не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 , збудоване в 1970 році, згідно по господарського обліку с.Куманів належало подружжю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , після смерті ОСОБА_4 з 1976 року господарський номер домогосподарства зареєстровано на батька позивача ОСОБА_3 ..

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина. Факт прийняття спадщини стверджується довідкою Сатанівської селищної ради №18 від 18.10.2022.

Згідно архівної довідки №1538/01-15 від 16.09.2022 встановлено, що після померлого ОСОБА_3 21.05.2002 заведено спадкову справу №410 від 26.08.2003, на ім`я спадкоємця ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 3,59 га та на право власності на майновий пай майна у КСП-приватного орендного підприємства ім.Гагаріна с.Куманів.

ОСОБА_6 - мати позивача та дружина спадкодавця, як спадкоємець, у визначеному законом порядку відмовилась від прийняття спадщини, що стверджується копією відмови, наявної в матеріалах спадкової справи, копію якої витребувано судом.

Іншій спадкоємець першої черги відповідач по справі ОСОБА_2 у встановленому законом порядку спадщину не прийняв, а шляхом подачі до суду заяви підтвердив свою згоду на оформлення спадщини за позивачем.

Постановою державного нотаріуса Другої Хмельницької державної нотаріальної контори №74/02-31 від 16.09.2022 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на спадкове домоволодіння через відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння.

При вирішені питання щодо правомірності набуття майна в порядку спадкування ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 суд зазначає, що до застосування підлягають норми цивільного законодавства, що діяли на момент відкриття та прийняття спадщини, а саме - Цивільний Кодекс Української РСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, то він визнається таким, що прийняв спадщину.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

При цьому, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 згідно записів в погосподарських книгах належав житловий будинок АДРЕСА_1 , однак за життя він не скористався своїм правом оформити право власності на цей будинок.

Позивач оформити право власності на домоволодіння не може, оскільки спадкодавицем за життя не виготовлявся правовстановлюючий документ на нього.

Чинне законодавство не встановлює обов`язку вводити в експлуатацію індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт

В технічному паспорті, виготовленому на ім`я ОСОБА_1 зазначено рік забудови будинку 1970 рік.

Згідно звіту технічного стану спірного житлового будинку, будинок знаходиться в задовільному стані та придатний для проживання.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 89, 206, 263-265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння яке розташоване по АДРЕСА_1 , до складу якого входить: глиновалькований обложений цеглою житловий будинок «А», загальною площею 54,1 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м., камінний погреб «Б» площею 13,5 кв.м., піноблочний хлів «В» площею 18,0 кв.м., металевий туалет «Г» площею 3,0 кв.м., цегляна літня кухня «Д» площею 29,7 кв.м., камінний хлів «Е» площею 49,8 кв.м., шлакоблочний гараж «Є» площею 27,6 кв.м. в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: ОСОБА_7 , місце знаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Л.Е.Пономаренко