Справа № 681/281/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщар А.Г.

з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва Івана Миколайовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

14 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 23093, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 08 липня 2020 року, щодо стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 27896 грн. 38 коп.

В обґрунтування вимог зазначала, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. знаходиться на примусовому виконанні згаданий виконавчий напис, на підставі якого відкрито 04 вересня 2020 року виконавче провадження ВП № 62962934, при цьому з неї також стягнуто на користь приватного виконавця витрати на проведення виконавчих дій та основної винагороди приватного виконавця в розмірі 2789 грн. 63 коп.

Також зазначила, що жодних повідомлень про усунення порушень умов кредитного договору для неї не надходило, на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом не перевірено достовірність даних в поданих документах, оскільки на момент вчинення виконавчого напису її прізвище було « ОСОБА_2 », а не " ОСОБА_3 ", відтак категорично заперечує, щодо існування у неї будь-якої заборгованості.

Вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням норм діючого законодавства, сума заборгованості є необґрунтованою та безпідставною, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 29 квітня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідач у встановлений ухвалою суду строк відзив на позовну заяву не подав. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивачки, проводить заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що 08 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 23093, про стягнення з ОСОБА_4 яка є боржником за кредитним договором № 1166/3463DCLRKPT від 28 липня 2014 року, укладеним з ПАТ «Платинум Банк», на користь правонаступника ТОВ «ФК «Аланд», заборгованості в розмірі 27596 грн. 38 коп., а також кошти за вчинення даного виконавчого напису нотаріусом 300 грн.

На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М. відкрито виконавче провадження № 62962934 від 04 вересня 2020 року. При цьому з неї також стягнуто на користь приватного виконавця витрати на проведення виконавчих дій та основної винагороди виконавця в розмірі 2789 грн. 63 коп.

Однак ОСОБА_1 у своїй позовній заяві вказувала, що укладала з ПАТ «Платинум Банк» кредит, однак жодних повідомлень, щодо заборгованості у неї перед банком, а також вчинення виконавчого напису нотаріусом не отримувала та не знала, а відтак заперечує, щодо існування відносно неї будь-якої заборгованості.

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до цих приписів нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як встановлено судом, відповідач не надав жодних доказів спростування обставин зазначених позивачкою, надання нотаріально засвідченого кредитного договору № 1166/3463DCLRKPT від 28 липня 2014 року, укладеним з ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_5 , а також, що він подав нотаріусу необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості позивачки.

Відповідачем не надано суду доказів, що позивачкою було отримано вимогу про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

При цьому вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи відомостей про отримання позивачкою відповідного повідомлення не містять.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час з матеріалів справи вбачається, що між сторонами наявний спір щодо кредитного договору та виникнення за ним заборгованості, оскільки позивачка не визнає заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заборгованість, вказана в виконавчому написі, не є безспірною, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись наведеним, ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, ст.268, ст.ст.273, 279, 280-284, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 08 липня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 23093, за яким стягнуто з ОСОБА_6 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» грошові кошти за кредитним договором № 1166/3463DCLRKPT від 28 липня 2014 року в розмірі 27896 грн. 38 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» на користь позивачки 992 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

На рішення суду позивачкою може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачкою апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачка ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд», ідентифікаційний код в , місцезнаходження: м. Київ, вул. Зоологічна, 4 А, офіс 139, поштовий індекс 04119.

Треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Тетяна Станіславівна, місцезнаходження: м. Київ, вул. Тарасівська, 18, офіс 12, поштовий індекс 01033,

приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович, місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Михайла Грушевського, 87, каб. 405, поштовий індекс 29000.

Головуючий: