ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/143/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Єрош Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ПАЛАТЧЕНКА МАКСИМА ВОЛОДИМИРОВИЧА, стягувач: ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 травня 2022 року державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68984452 з примусового виконання виконавчого листа № 753/21643/18, виданого 05 травня 2022 року Дарницьким районним судом м. Києва про визначення ОСОБА_3 способи участі у виховані сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином. В перехідний період, впродовж перших шести місяців від дня набрання рішенням законної сили зустрічі батька ОСОБА_3 з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- кожної першої та третьої суботи місяця з 11-00 години до 13-00 години без присутності матері;

- кожної другої та четвертої неділі місяця з 11-00 години до 13-00 години без присутності матері.

Після закінчення перехідного періоду, зустрічі батька ОСОБА_3 з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини;

- кожної другої та четвертої неділі місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини.

Зобов`язати ОСОБА_6 надавати дитину ОСОБА_3 у встановлені дні та години і не пізніше, ніж за два дні до зустрічей з дитиною, повідомляти про наявність об`єктивних причин, які перешкоджають дотриманню встановленого судом графіку.

Скаржниця вважає, що дана постанова винесена з порушенням вимог ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки зареєстроване місце проживання боржника та дитини в Федеративній Республіці Німеччина, де їм надано тимчасовий захист. Крім того, вказує, що на момент відкриття виконавчого провадження діяв обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 . В зв`язку з чим просить визнати дії державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Палатченка Максима Володимировича щодо відкриття виконавчого провадження № 68984452 неправомірними та скасувати дану постанову.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила суд їх задовльнити.

Стягувач в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги в повному обсязі.

Представник Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 454 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника, стягувача, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 травня 2022 року державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68984452 з примусового виконання виконавчого листа № 753/21643/18, виданого 05 травня 2022 року Дарницьким районним судом м. Києва про визначення ОСОБА_3 способи участі у виховані сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином. В перехідний період, впродовж перших шести місяців від дня набрання рішенням законної сили зустрічі батька ОСОБА_3 з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- кожної першої та третьої суботи місяця з 11-00 години до 13-00 години без присутності матері;

- кожної другої та четвертої неділі місяця з 11-00 години до 13-00 години без присутності матері.

Після закінчення перехідного періоду, зустрічі батька ОСОБА_3 з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини;

- кожної другої та четвертої неділі місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини.

Зобов`язати ОСОБА_6 надавати дитину ОСОБА_3 у встановлені дні та години і не пізніше, ніж за два дні до зустрічей з дитиною, повідомляти про наявність об`єктивних причин, які перешкоджають дотриманню встановленого судом графіку.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України „Про виконавче провадження визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

При цьому, суд не бере до уваги твердження боржника, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до якої виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу та наявність на момент відкриття виконавчого провадження діючого до 12 червня 2022 року обмежувального припису відносно ОСОБА_3 .

Так, як законодавством передбачено вичерпний перелік випадків відмови у відкритті виконавчого провадження, при цьому перебування боржника з дитиною в Німеччині та наявність обмежувального припису відносно стягувача не є підставами для відмови у відкритті виконавчого провадження, а є підставою для зупинення виконавчого провадження, оскільки виконання всіх рішень, що набрали законної сили є обов`язковими згідно ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 до державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Палатченка Максима Володимировича про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 99, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження»,, ст.ст. 18, 260, 353, 447, 450, 451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 до державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ПАЛАТЧЕНКА МАКСИМА ВОЛОДИМИРОВИЧА, стягувач: ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанови від 24.05.2022 року про відкриття виконавчого провадження ВП №68984452 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1 988 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя :