Справа № 559/2429/22
Провадження № 2/559/789/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

21 грудня 2022 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Жуковської О.Ю.,

секретаря судового засідання Братащук М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 21 травня 2015 року, який був зареєстрований Тбіліською службою цивільного реєстру Агентства розвитку державних сервісів. Дітей не мають. На початку подружнього життя, з 2015 року, відносини між ними були добрі, але з 2016 року поступово погіршувались, виникали сварки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки. В Грузії він почав вчиняти психологічний тиск і сімейне насильство, тому повернулася додому в Україну і стала проживати із батьками. У 2019 році ОСОБА_2 приїхав до неї в Україну, де був зареєстрований в будинку її батьків з нею. Отримав посвідку на постійне проживання в Україні. Але наразі втрачені будь-які шлюбно-сімейні зв`язки, не бажає бути із відповідачем у шлюбі, однак він добровільної згоди на розірвання шлюбу не дає. Останнє відоме фактичне місце проживання та реєстрація відповідача АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про його реєстрацію 07-01-23/1088.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі

Представник позивачки адвокат Пасічник Ю.О. подав заяву, згідно якої просить справу розглядати в їх відсутність, позов задовольнити та не заперечує щодо ухвалення заочного судового рішення (а.с.29-32).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив чи заперечень на позов не подав. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, шляхом направлення кореспонденції поштою (а.с.28, 38).

Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що сторони з 21.05.2015 перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Тбіліською службою цивільного реєстру Агентства розвитку державних сервісів, про що зроблено актовий запис №5 від 21.05.2015. Це підтверджується свідоцтвом про шлюб, № НОМЕР_1 (а.с.5-9).

ОСОБА_2 громадянин Грузії має посвідку на постійне проживання в Україні № НОМЕР_2 , видану органом видачі 5601 та дійсну до 30.01.2030 (а.с.14).

ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , згідно Довідки про міце проживання особи (а.с.15).

IV. Норми права, які застосував суд.

Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, чому відповідає й ст.24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно ст. 58 Закону України "Про міжнародне приватне право" шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умовами додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Згідно ст.63 Закону України "Про міжнародне приватне право" припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків.

Згідно ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Документом, яким встановлено безпосередні процедури легалізації шлюбу, укладеного за кордоном, є Наказ Міністерства юстиції України "Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні" № 52/5від 18.10.2000 року із змінами та доповненнями. Тобто, для визнання шлюбу державою Україна, укладеного в іншій країні, з усіма правовими наслідками, шлюб необхідно легалізувати. За загальним правилом, легалізація це процедура приведення документів у ту форму, яка відповідає законодавству іноземної держави і визнається державними органами цієї держави. Процедура легалізації в Україні таких документів, як: свідоцтво про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої Наказом Міністерства закордонних справ України № 113 від 04.06.2002 року.

Гаазька Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, згода на обов`язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 року "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів", набула чинності між Україною і державами-учасницями Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання, з 22 грудня 2003 року.

Згідно ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право" правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного, з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

Відповідно до п. 11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом" передбачено, що правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються статтею 60 Закону України "Про міжнародне приватне право". Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації - правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Частиною першою статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» , зокрема передбачено, що суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача, а також, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території. До такої події можна віднести укладання шлюбу між громадянином України і іноземцем на території України і видання відповідного свідоцтва про шлюб.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» в разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтями 27-29 Цивільного процесуального кодексу України.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Позивачка стверджує, що шлюбно-сімейних відносин більше не існує. Відповідач з відзивом і будь-якими запереченнями до суду не звертався. Позивачка наполягає, що збереження шлюбу неможливе, примушування ж до шлюбу заборонено. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов задовольняє.

Керуючись ст.4, 10, 18, 76, 81, 95, 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.51 Конституції України, ст.110-113 СК України, Законом України "Про міжнародне приватне право" , Гаазькою Конвенцією, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити: шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21.05.2015 Тбіліською службою цивільного реєстру Агентства розвитку державних сервісів, актовий запис №5 від 21.05.2015, свідоцтво про шлюб № НОМЕР_1 , - розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , тел. НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , посвідка на постійне проживання № НОМЕР_2 вид. органом 5601, РНОКПП відсутній персональний номер НОМЕР_5 .

Суддя О.Ю. Жуковська