Ухвала

22 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 741/279/21

провадження № 61-12245ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Іщенко Ганна Михайлівна, на постанову Чернігівського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року у справі за позовом Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Україна», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , державного реєстратора відділу «Центр надання адміністративних послуг» Бобровицької міської ради Бойко Ольги Михайлівни про визнання незаконними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Мринська сільська рада Носівського району Чернігівської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Україна»

(далі - ТОВ «Агрофірма «Україна»), ОСОБА_7 , ОСОБА_1 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , державного реєстратора відділу «Центр надання адміністративних послуг» Бобровицької міської ради Бойко О. М. про визнання незаконними та скасування рішень.

У липні 2022 року Мринська сільська рада Носівського району Чернігівської області подала до суду заяву про заміну неналежних відповідачів у справі

№ 741/279/21 за позовними вимогами про визнання незаконним та скасування рішення зборів громадян-співвласників майна реорганізованого КСП «Україна» від 09 березня 2013 року та визнання незаконним та скасування рішення комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки КСП «Україна» від 16 серпня 2019 року: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 на належного

відповідача - ТОВ «Агрофірма «Україна», та виключити зі складу відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 .

У вересні 2022 року ТОВ «Агрофірма «Україна» подало до суду заяву про закриття провадження у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що вказаний спір підсудний Господарському суду Чернігівської області та не може розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Бобровицький районний суд Чернігівської області своєю ухвалою

від 06 вересня 2022 року провадження у справі за позовом Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області до ОСОБА_2 , ТОВ «Агрофірма «Україна», ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , державного реєстратора відділу

«Центр надання адміністративних послуг» Бобровицької міської ради

Бойко О. М. про визнання незаконними та скасування рішень, закрив на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Роз`яснив позивачеві та його представникові, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції господарських судів.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Мринська сільська рада Носівського району Чернігівської області оскаржила її в апеляційному порядку.

Чернігівський апеляційний суд своєю постановою від 02 листопада

2022 року ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області

від 06 вересня 2022 року скасував, справу направив для продовження розгляду до суду першої інстанції.

07 грудня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса

Іщенко Г. М., засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду

з касаційною скаргою на постанову Чернігівського апеляційного суду

від 02 листопада 2022 року.

Касаційна скарга на вищевказане судове рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса

Іщенко Г. М., порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Чернігівського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року складений

04 листопада 2022 року, а отримано - 07 листопада 2022 року засобами електронного зв`язку, що підтверджується копією скриншоту електронного листа про направлення копії постанови апеляційного суду представнику заявника.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, наявні підстави для його поновлення.

Проте, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що

укасаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах

2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Також, крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити: пункт 1 - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується заявник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, в яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах. При цьому суд звертає увагу заявника, що судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, в яких подібними є: предмети спору; підстави позову; зміст позовних вимог; встановлені судом обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин;

пункт 2 - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, з чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовним обґрунтуванням мотивів такого відступлення;

пункт 3 - зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи;

пункт 4 - посилання на підстави, передбачені частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявниця вказує порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Також заявниця вказує підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).

Однак, з огляду на зміст касаційної скарги, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Іщенко Г. М., не зазначає норму права, щодо якої, на думку заявниці, відсутній висновок її застосування, і не конкретизує правовідносини, в яких цей висновок відсутній, тобто не обґрунтовує наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК.

Оскільки посилань на вказані випадки касаційна скарга не містить, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Іщенко Г. М.,необхідно подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, в якій зазначити норму права, щодо якої відсутній висновок її застосування, та конкретизувати правовідносини, в яких цей висновок відсутній, тобто обґрунтувати наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої

статті 389 ЦПК, та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали, касаційний суд, вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, не врахує як підставу касаційного оскарження судового рішення пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі,

якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Іщенко Ганна Михайлівна, про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Іщенко Ганна Михайлівна, строк на касаційне оскарження постанови Чернігівського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Іщенко Ганна Михайлівна, на постанову Чернігівського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська