Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

25 травня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчака М. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Савіцької Д. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду м.Києва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м.Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 19 липня 2021 року між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір оренди № 7 нежилого приміщення та майна, яке належить відповідачу на праві приватної власності.

Згідно умов розділу 1 п. 1.1. договору ОСОБА_2 , передає а ОСОБА_1 приймає в строкове платне користування (Оренду) частину нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 85,9 квадратних метрів (далі - Приміщення) та майно що в ньому знаходиться перелік, площа і оціночна вартість яких визначені у двосторонньому акті прийняття - передачі орендованого Приміщення.

Згідно умов розділу 4 п. 4.1. Договору, позивач та відповідач домовились, що розмір орендної плати за користуванням приміщенням, що складає 35 000,00 грн. за місяць.

Орендна плата за поточний місяць сплачується позивачем щомісяця з 01 по 05 числа поточного місяця.

Оплата за перший місяць нараховується з моменту підписання Акту приймання передачі та гарантійної суми у розмірі 35 000, 00 грн. та здійснюється на протязі трьох банківських днів, з моменту підписання Договору.

Нарахування орендної плати починається з моменту приймання позивачем приміщення за актом прийняття передачі.

Згідно умов розділу 3 п. 3.1.13. Договору,передбачено обмін повідомленнями між сторонами за допомогою телефонного зв`язку та електронною поштою з особою, що зазначена в реквізитах Договору.

Строк Оренди за договором складає 12 (дванадцять) місяців починаючи з дати підписання Договору.

19 липня 2021 року ОСОБА_1 , відповідно до п. 4.1 та 4.2.1. Договору сплатив на рахунок ОСОБА_2 , суму гарантійного платежу та суму орендної плати на загальну суму 70 000, 00 грн.

21 липня 2021 року, між представником Позивача та Відповідачем, було укладено Акт прийняття передачі № 1 до Договору оренди № 7 нежилого приміщення та майна від 19 липня 2021 року, (далі - Акт).

Згідно умов п. 2 Акту, Відповідач засвідчив, що на момент підписання Акту отримав від Позивача оплати згідно п. 4.1. та п. 4.2.1. Договору.Згідно умов п. 10 Акту,орендна плата нараховується з 15.09.2021 року.

28.09.2021 року, отримано на електронну пошту лист від відповідача про розірвання договору оренди № 7 від 19.07.2021 року, де посилаючись на п.3.1.1. Договору, ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 повинен був підписати акт приймання передачі приміщення, однак такий Акт не підписав станом на 28.09.2021 року, тому на думку відповідача орендна плата нараховувалась з 01.08.2021 року.

На підставі п. 4.4. Договору орендна плата за вересень 2021 року, яка повинна була надійти відповідно до 05.09.2021 року, не надійшла.

Відповідач, керуючись п. 7.2. Договору, застосував право дострокового розірвання Договору в односторонньому порядку з 28.09.2021 року. Крім того, Відповідач керуючись п. 3.1.8. Договору, встановив строк до 01.10.2021 року, для звільнення приміщення Відповідачем.

Вказує, що 28.09.2021 року відповідач, самостійно змінив замок вхідних дверей приміщення, чим перешкодив позивачу користуватись таким приміщенням, що підтверджується актом про не допуск позивача до приміщення, викликом поліції та відеозаписом.

29.09.2021 року, Відповідач, не надав доступу до Приміщення Позивачу таким чином перешкодив Позивачу користуватись найманим приміщенням, що підтверджується актом про не допуск Позивача до Приміщення та відеозаписом.

За таких обставин, Позивач звернувся до суду з цивільним позовом про стягнення з відповідача грошових коштів - на загальну суму 52 500, 00 грн., яка складається з суми частини щомісячної орендної плати та суми гарантійного платежу.

Представник Позивача в судове засідання не з`явився, але направив заяву де просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що адвокати позивача перебувають за кордоном.

Враховуючи те, що справа перебуває в провадженні суду тривалий час, позивачем не надано доказів перебування представників за кордоном, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними у справі доказами, та ухвалення заочного рішення.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

19 липня 2021 року між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір оренди № 7 нежилого приміщення та майна, яке належить відповідачу на праві приватної власності.

Згідно умов розділу 1 п. 1.1. договору ОСОБА_2 , передає а ОСОБА_1 приймає в строкове платне користування (Оренду) частину нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 85,9 квадратних метрів (далі - Приміщення) та майно що в ньому знаходиться перелік, площа і оціночна вартість яких визначені у двосторонньому акті прийняття - передачі орендованого Приміщення.

Згідно умов розділу 4 п. 4.1. Договору, позивач та відповідач домовились, що розмір орендної плати за користуванням приміщенням, що складає 35 000,00 грн. за місяць.

Орендна плата за поточний місяць сплачується позивачем щомісяця з 01 по 05 числа поточного місяця.

Оплата за перший місяць нараховується з моменту підписання Акту приймання передачі та гарантійної суми у розмірі 35 000, 00 грн. та здійснюється на протязі трьох банківських днів, з моменту підписання Договору.

Нарахування орендної плати починається з моменту приймання позивачем приміщення за актом прийняття передачі.

Згідно умов розділу 3 п. 3.1.13. Договору,передбачено обмін повідомленнями між сторонами за допомогою телефонного зв`язку та електронною поштою з особою, що зазначена в реквізитах Договору.

Строк Оренди за договором складає 12 (дванадцять) місяців починаючи з дати підписання Договору.

19 липня 2021 року ОСОБА_1 , відповідно до п. 4.1 та 4.2.1. Договору сплатив на рахунок ОСОБА_2 , суму гарантійного платежу та суму орендної плати на загальну суму 70 000, 00 грн., що підтверджується квитанцією Приватбанку від 19 липня 2021 року.

21 липня 2021 року, між представником Позивача та Відповідачем, було укладено Акт прийняття передачі № 1 до Договору оренди № 7 нежилого приміщення та майна від 19 липня 2021 року, (далі - Акт).

Згідно умов п. 2 Акту, Відповідач засвідчив, що на момент підписання Акту отримав від Позивача оплати згідно п. 4.1. та п. 4.2.1. Договору.

Згідно умов п. 10 Акту,орендна плата нараховується з 15.09.2021 року.

28.09.2021 року, отримано на електронну пошту лист від відповідача про розірвання договору оренди № 7 від 19.07.2021 року, де посилаючись на п.3.1.1. Договору, ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 повинен був підписати акт приймання передачі приміщення, однак такий Акт не підписав станом на 28.09.2021 року.

Відповідач, керуючись п. 7.2. Договору, застосував право дострокового розірвання Договору в односторонньому порядку з 28.09.2021 року.

29.09.2021 року відповідач, не надав доступу до приміщення ОСОБА_1 , що підтверджується актом про не допуск Позивача до Приміщення та відеозаписом.

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», порядок ведення бухгалтерського обліку та складання первинних документів регламентовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 і зареєстрованим Міністерством юстиції України від 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - Положення №88).

Вказаним Положенням №88 визначено, що первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Під господарськими операціями розуміють факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів (п.2.1). Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення (п. 2.2 Положення №88).

Позивачем надано суду копії фінансових документів, які підтверджують оплату орендної плати та гарантійного платежу за умовами договору.

Згідно положень пункту 1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, учинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права й обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. Частиною першою та другою статті 639 ЦК України, визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Згідно ч. 2 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно ч. 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою статті 207 ЦК України, визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Згідно статтям 526, 530, 610, ч. 1 статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовано на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укладати договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 4 статті 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 статті 81 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 4 та 5 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись положеннями статей, статей 4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 280-282, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 52 500, 00 грн. (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4 366, 00 грн. (чотири тисячі триста шістдесят шість 00 копійок).

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , Ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

Відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 )

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М. М. Головчак