Справа № 201/4414/22
Провадження 2/201/2436/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

при секретарі Ковтун К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» про стягнення страхової виплати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначив, що 08.07.2019р. в приміщенні ТОВ «Дріада-Метиз» внаслідок нещасного випадку (ураження електричним струмом) загинув його батько, працівник ТОВ «Радар ВС», ОСОБА_2 , 1976р.н.

Між відповідачем та роботодавцем був укладений договір № KILONS-15BS39H від 28.12.2015р. добровільного страхування від нещасних випадків працівників, зокрема, й ОСОБА_2 , 1976р.н., термін дії якого неодноразово пролонгований, і який діяв на день смерті. Страхова виплата у випадку смерті застрахованої особи становить 50 000грн.

15.10.2019р. відповідач повідомив, що для отримання страхової виплати слід надати посмертний епікриз, копію ІПН одержувача страхової виплати, копію свідоцтва про право на спадщину, документи компетентного органу з висновками по нещасному випадку (акт про нещасний випадок на виробництві). Крім того, відповідач зазначив, що користується своїм передбаченим п.1.3.8 умов страхування правом відкладення остаточного рішення до закінчення кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 09.07.2019р. № 0005754, відтак спадкоємцю слід надати постанову слідчого про закриття вказаного кримінального провадження або відповідні вирок або ухвалу суду, якщо такі мали місце.

17.06.2020р. позивач як спадкоємець звернувся до відповідача із заявою про страхову виплату, подавши копію свого паспорту, РНОКПП, копію свідоцтва про смерть застрахованої особи ОСОБА_1 , копію лікарської довідки про причину смерті, копію лікарського свідоцтва про смерть, копію договору страхування, копію висновку експертного дослідження трупу ОСОБА_2

03.07.2020р. відповідач повідомив позивача, що, окрім поданих документів, слід також подати копії висновку судово-медичної експертизи із вказаним вмістом алкоголю і крові, судового рішення або вироку, акт про нещасний випадок на виробництві, і тоді відповідач повернеться до розгляду заяви про виплату страхового відшкодування.

12.04.2021р. позивач направив відповідачу копію висновку експертного дослідження, в якому вказано про відсутність в крові трупа ОСОБА_2 алкоголю, постанову про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 09.07.2019р. № 0005754, довідку ТОВ «Дріада-Метиз про те, що акт по формі Н-1 не складався, довідку від приватного нотаріуса про те, що позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , 1976р.н.

01.06.2021р. відповідач повідомив, що також очікує від позивача документ, що підтверджує особу- одержувача страхової виплати, копію свідоцтва про право на спадщину, розгорнуте лікарське свідоцтво про смерть, акт судово-медичної експертизи.

Вважаючи зазначені вимоги такими, що суперечать п.3.3 розділу 3 Умов страхування, просить стягнути з відповідача страхову виплату в сумі 50 000грн, за період з 06.05.2021 по травень 2022р. 3% річних в сумі в сумі 1 746грн 58коп та інфляційні втрати в сумі 9 784грн, пеню в сумі 1 830грн 35коп, та судові витрати судовий збір в сумі 992грн 40коп та остаточно витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18 000грн.

Відповідач подав відзив, зазначивши, що дійсно був укладений зазначений позивачем договір страхування, яким був застрахований ОСОБА_2 , 1976р.н., і страхова виплата у випадку смерті застрахованої особи від нещасного випадку и становить 50 000грн. Подія нещасного випадку повинна підтверджуватися документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку.

08.08.2019р. від передбачуваного спадкоємця дружини надійшло повідомлення по загибель застрахованої особи.

На це повідомлення відповідач подав перелік документів, які згідно п.3.3 Умов страхування до договору страхування слід додати: документ, що підтверджує настання страхового випадку (копію свідоцтва про смерть, копію лікарського свідоцтва про смерть, посмертний епікриз, довідку з поліції, якщо страховий випадок відбувся внаслідок ДТП, судове рішення або вирок суду, документи правоохоронних та інших компетентних органів), копії ІПН та документа, що посвідчує особу одержувача страхової виплати, копію свідоцтва про право на спадщину.

Позивачем дотепер не надані копія ІПН одержувача страхової виплати, копія свідоцтва про право на спадщину, документи компетентного органу з висновками по нещасному випадку (акт про нещасний випадок на виробництві тощо).

У кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 09.07.2019р. за № 0005754 встановлено, що ОСОБА_2 загинув під час виконання робіт з підвищеною небезпекою в приміщенні ТОВ «Дріада», і це кримінальне провадження закрито 30.12.2020р. за закінченням строку досудового розслідування, але відповідач по це дізнався лише отримавши копію позову та доданих до нього матеріалів.

ТОВ «Радар ВС», одержавши повідомлення про нещасний випадок ураження електричним струмом, утворив відповідну комісію, яка повинна була скласти акт по формі Н-1, але цього не зробила, всупереч Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві.

Оскільки з наданих позивачем документів неможливо було встановити факт настання нещасного випадку 08.07.2019р. із застрахованою особою, то відповідач прийняв попереднє рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Крім того, в розумінні п. 6.2 договору, подія 08.07.2019р. не є страховим випадком, позаяк застрахована особа виконувала роботи з підвищеною небезпекою на виконання трудових обов`язків, таке виконання було здійснено не під тиском, а внаслідок його волевиявлення, і він розумів наслідки цих дій, але з наданих позивачем документів не випливає, чи не відбулася смерть внаслідок порушення норм та правил безпеки праці.

Відтак відповідач вказує, що позивачем дотепер не надані всі документи на виконання умов договору страхування, і його звернення до суду є передчасним, а спір виник з його неправильних дій. Крім того, надав заперечення стосовно сум на професійну правову допомогу, вважаючи їх неспівмірними ні зі складністю справи, ні часу, витраченого на виконання робіт, ні обсягу наданих послуг, ні ціною позову.

Крім того, подав суду клопотання (а.с.69) про витребування від ТОВ «Радар ВС» копію акту форми Н-1, копії всіх матеріалів службового розслідування, проведеного на підприємстві на підставі наказу від 1/19 від 09.07.2019р. директора ТОВ «Радар ВС»; а від Дніпровського управління поліції Головного національного управління поліції у м. Києві інформацію: які технічні причини нещасного випадку, що стався із громадянином ОСОБА_2 , під час виконання ним робіт з установлення камер відеоспостереження в цеху, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; які організаційні причини нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 під час виконання ним робіт з установлення камер відеоспостереження в цеху, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; чи відносяться роботи, які виконував постраждалий ОСОБА_2 під час виконання ним робіт з установлення камер відеоспостереження в цеху, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 до робіт з підвищеною небезпекою; чи мали місце невиконання встановлених норм в області охорони праці і безпеки життєдіяльності і діях посадових осіб ТОВ «Дріада-Метиз»?; якщо так, то чи перебувають виявлені невиконання встановлених норм робіт в області охорони праці і безпеки життєдіяльності у причинно-наслідковому зв`язку з настанням нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 під час виконання ним робіт з установлення камер відеоспостереження в цеху, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивує подане клопотання тим, що докази, які витребовуються, можуть «стовідсотково встановити певні обставини, а саме факт порушення/не порушення ОСОБА_2 норм та правил безпеки праці під час виконання робіт з підвищеною небезпекою» (дослівно).

Представник позивача заперечив проти задоволення цього клопотання (а.с.209), позаяк акт по формі Н-1 не складався, оскільки ураження електричним струмом ОСОБА_2 отримав не на робочому місці, тому складений акт № 1 від 12.07.2019р. службового розслідування по ТОВ «Радар ВС».

Про це він повідомив телефоном, вказаним на сайті відповідача, і на прохання працівників страхової відправив копію цього акту на електронну адресу відповідача .

Після отримання повідомлення відповідач попросив надати інформацію від ТОВ «Дріада-Метиз» про те, чи складався цим підприємством акт по формі Н-1.

Крім того, ухвалою від 18.07.2019р. Дніпровського районного суду м. Києва в рамках кримінального провадження дійсно було доручено експертам Київського НДЕКЦ МВС України (м. Київ, вул. Володимирська, 15, 01601) проведення експертизи безпеки життєдіяльності у кримінальному провадженні №0005754 від 09.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України на вирішення якої постановити такі питання:

- які технічні причини нещасного випадку, що стався з громадянином з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання ним робіт з установлення камер відеоспостереження в цеху що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ?

- Які організаційні причини нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання ним робіт з установлення камер відеоспостереження в цеху що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ?

- Чи відносяться роботи, які виконував постраждалий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання ним робіт з установлення камер відеоспостереження в цеху що розташований за адресою: АДРЕСА_1 до робіт з підвищеною небезпекою?

- Чи мали місце невиконання встановлених норм в області охорони праці і безпеки життєдіяльності в діях посадових осіб ТОВ «Дріада - Метиз»?

- Якщо так то чи перебувають виявлені невиконання встановлених норм в області охорони праці і безпеки життєдіяльності у причинно наслідковому зв`язку з настанням нещасного випадку що стався з громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання ним робіт з установлення камер відеоспостереження в цеху що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ?

Але ТОВ «Дріада-Метиз» відмовило у наданні експертам доступу до свого приміщення, а ухвалою від 20.08.2020р. Дніпровського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання слідчої СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві Григорчук Д.І. про надання дозволу на проникнення до приміщення ТОВ «Дріада-Метиз» з метою огляду в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005754 від 09.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Надалі це кримінальне провадження закрито за спливом строків досудового розслідування.

Суд, вивчивши матеріали поданого клопотання, заперечень, електронні примірники ухвал, які містяться в ЄДРСР і на які посилається позивач, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, позаяк запитувана інформація у адресатів відсутня.

Інших клопотань не заявлено.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

28.12.2015р. між відповідачем та ТОВ «Радар ВС» був укладений договір № KILONS-15BS39H добровільного страхування від нещасних випадків працівників цього підприємства, і додатковою угодою № 2 до цього договору було застраховано ОСОБА_2 , в тому числі в разі смерті на страхову суму 50 000грн (а.с.29-35).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (а.с.92).

09.07.2019р. лівобережним відділенням судово-медичної експертизи трупів видана довідка № 020-1595 про причину смерті ОСОБА_2 ураження електричним струмом (а.с.93).

09.07.2019р. в ЄРДР було зареєстроване кримінальне провадження № 0005754 на підставі отримання матеріалів про те, що під час виконання робіт з підвищеною небезпекою в приміщенні цеху ТОВ «Дріада» по АДРЕСА_1 загинув ОСОБА_2 , 1976р.н. (а.с.91).

Актом № 1 від 12.07.2019р. службового розслідування по ТОВ «Радар ВС» причин смерті працівника ОСОБА_2 встановлено, що причиною його смерті стало ураження електричним струмом (а.с.94).

08.08.2019р. передбачуваний спадкоємець ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_3 подала відповідачу заяву про виплату по страховому випадку.

Відповідач листом за вих.№ 22-10/02-01 від 22.10.2019р. повідомив, що договір № KILONS-15BS39H від 28.12.2015р. добровільного страхування від нещасних випадків працівників діяв на час смерті ОСОБА_2 , та повідомлено, що слід подати страховику: документи, що підтверджують факт настання страхового випадку (копію свідоцтва про смерть, копія лікарського свідоцтва про смерть, посмертний епікриз у випадку смерті застрахованої особи, довідку з поліції, якщо страховий випадок відбувся внаслідок ДТП, судове рішення або вирок суду, документи правоохоронних та інших компетентних органів), копії ІПН та документи, що посвідчують особу одержувача страхової виплати, копію свідоцтва про право на спадщину (для спадкоємця застрахованої особи), але страховій компанії не надані посмертний епікриз, копія ІПН одержувача страхової виплати, копія свідоцтва про право на спадщину, документи компетентного органу по нещасному випадку на виробництві (акт) (а.с.28).

Також відповідачем страховим актом від 16.10.2019р. відмовлено у виплаті страхової суми, позаяк йому не надані документи, які підтверджують факт настання страхового випадку. Одночасно в цьому акті зазначено, що здійснення страхової виплати відкладається до закінчення розслідування та судового розгляду або встановлення факту невинуватості страхувальника або вигодонабувача.

17.06.2020р. позивач подав відповідачу заяву про страхову виплату разом із копіями свого паспорта та РНОКПП, свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , листа Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 10.03.2020р., договору страхування та висновків експертного дослідження № 021-1595-2019, № 051-1399-2019 (а.с.36).

Згідно висновку експертного дослідження № 021-1595-2019 від 09.07.2019р. Лівобережного відділення судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (а.с.18-21), смерть ОСОБА_2 , 1976р.н., настала від ураження електричним струмом, на що вказує наявність ушкоджень шкіри на внутрішній поверхні правого передпліччя з ознаками прижиттєвості та змінами, характерними для дії електроструму (електромітки).

Згідно висновку експертного дослідження № 051-1399-2019 від 10.07.2019р. цієї ж установи (а.с.22-23), обставини справи з роботи, в результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_2 , 1976р.н., не знайдено метиловий та етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери.

Відповідач листом за вих.№ 22-10/02-01 від 22.10.2019р. повідомив, що приймає рішення виключно на підставі наданих до розгляду документів та відповідно до таблиці 1 додатку 1 до Правил добровільного страхування від нещасних випадків, тому позивачу слід надати завірені належним чином копії заключення судово-медичної експертизи з вказанням алкоголю в крові застрахованої особи, судове рішення або вирок суду, акт про нещасний випадок на виробництві, і страховик повернеться до подальшого розгляду справи.

21.04.2021р. позивач подав відповідачу повторну заяву про страхову виплату, додатково подавши копію висновку експертного дослідження № 051-1399-2019 від 10.07.2019р, постанову від 30.12.2020р. про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 09.07.2019р. № 0005754, довідку приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Дмитронко В.М., що він є єдиним спадкоємцем свого батька, ОСОБА_2 , довідку вих. № 11/12 від 11.12.2020р. ТОВ «Дріада-Метиз»

Згідно довідки (а.с.25), 08.07.2019р. в м. Києві по вул. Алма-Атинській, 8, біля входу/виходу цехового приміщення підприємства стався нещасний випадок, непов`язаний з виробництвом, у результаті якого через ураження струмом загинув ОСОБА_2 . Позаяк загиблий не був працівником підприємства та не перебував із ним у трудових чи інших цивільно-правових відносинах, то акт про нещасний випадок на виробництві за фактом загибелі ОСОБА_2 не складався (а.с.25).

Постановою від 30.11.2020р. кримінальне провадження № 0005754, внесене в ЄРДР 09.07.2020р. закрито у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування (а.с.24).

Відповідач листом за вих. № 25-05/02-03 від 05.05.2021р. повідомив позивача про очікування він нього документ, що посвідчує особу- одержувача страхової виплати, копію свідоцтва про право на спадщину, розгорнуте лікарське свідоцтво про смерть, акт судово-медичної експертизи (а.с.39).

Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 (а.с.147-201), та довідки нотаріуса (а.с.26), позивач є єдиним спадкоємцем застрахованої особи, який прийняв спадщину, отже вигодонабувачем за договором страхування.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно пункту першого статті 984 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Відповідно до п.п.1-3 ч.1 статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 989 ЦК України на страхувальника покладено обов`язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Зі змісту п.5 ч.1 ст.989, ст.991 ЦК України та ст.26 Закону України «Про страхування» вбачається, що для вирішення питання щодо виплати страхового відшкодування правове значення має факт повідомлення страховика про настання страхового випадку в строк, який дає страховику можливість дослідити обставини випадку і дійти висновку про визнання його страховим випадком чи про відмову в цьому. Сам лише факт порушення страхувальником визначеного договором порядку надання документів для виплати страхового відшкодування за наявності повідомлення страховика про настання такого випадку не може бути підставою для відмови у здійсненні страхової виплати.

Таким чином, за змістом зазначених норм слід дійти висновку, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком.

Аналіз зазначених норм закону дозволяє дійти висновку про те, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування.

При цьому, закон пов`язує обов`язок страховика здійснити відшкодування саме зі страховим випадком, а не з наданням певних документів.

Згідно з пунктом 3.1 Правил добровільного страхування від нещасних випадків ПАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За п. 3.2 цих правил, нещасним випадком є також ураження електричним струмом.

За п. 3.3.4 п.3.3. страховими випадками згідно даних Правил є смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку. Ця подія повинна мати місце під час договору страхування та бути підтверджена документами, виданими компетентними органами.

Пунктом 13.1.1 цих Правил передбачено, що у разі смерті (загибелі) застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, вигодонабувачу або, якщо вигодонабувач не був призначений у договорі страхування або помер, спадкоємцю застрахованої особи здійснюється страхова виплата у розмірі 100% страхової суми.

Згідно з пунктом 3.2. Умов страхування (а.с.30) для отримання страхової виплати у випадку смерті застрахованої особи, спадкоємець у строк не пізніше одного року з дня настання події повинен звернутися до страховика із заявою про страхову виплату та надати документи, які підтверджують факт настання страхового випадку.

Пунктом 1.2.6 Умов страхування передбачено, що для вирішення питання про здійснення страхової виплати страхувальник зобов`язаний надати страховику документи визначені у пункті 3.3 Умов страхування.

Згідно з пунктом 4.1.5 Умов страхування підставою відмови страховика у здійсненні страхової виплати є ненадання страхувальником (застрахованою особою) документів згідно пункту 3.3 Умов страхування або надання документів (медичних довідок), що не відповідають вимогам пунктів 3.3.1, 3.3.2 Умов страхування.

Пунктом 1.2.6 Умов страхування передбачено, що для вирішення питання про здійснення страхової виплати страхувальник зобов`язаний надати страховику документи визначені у пункті 3.3 Умов страхування.

Пунктом 3.3 Умов страхування визначено перелік документів, які надаються страховику залежно від страхового випадку, зокрема, у разі смерті застрахованої особи, надається договір страхування, копія свідоцтва про смерть, копія лікарського свідоцтва про смерть, посмертний епікріз, копії ІПН та документа, що посвідчує особу, одержувача страхової виплати, копія свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з пунктом 4.1.5 Умов страхування підставою відмови страховика у здійсненні страхової виплати є ненадання страхувальником (застрахованою особою) документів згідно пункту 3.3 Умов страхування або надання документів (медичних довідок), що не відповідають вимогам пунктів 3.3.1, 3.3.2 Умов страхування.

Відповідно до пп. 1.3.2 п.1.3. розділу 3 Умов страхування до Договору страхування та абзацу 4 ст. 25 Закону України «Про страхування», у разі необхідності страховики можуть робити запити про відомості, пов`язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку.

Проте, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач під час розгляду заяв позивача про страхову виплату, а також під час перебування справи на розгляді в суді, із запитами про відомості, пов`язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій не звертався.

Представником відповідача не надано жодного доказу того, що смерть ОСОБА_2 08.07.2019 на ТОВ «ДРІАДА-МЕТИЗ» сталася в результаті порушення загиблим правил безпеки праці чи будь-яких інших норм техніки безпеки, встановлених на підприємстві.

Ненадання позивачем акту по формі Н-1 обумовлено тим, що цей акт не складався ані ТОВ «Радар ВС», ані ТОВ «Дріада-Метиз», позаяк під час ураження застрахована особа на робочому місці не перебувала (а.с.219), відтак порушити правила техніки безпеки праці не могла.

Як встановлено судом, 17.06.2020р та 12.04.2021р. позивачем було надано до ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» пакет документів, передбачений пунктом 3.3 Умов страхування (копії свого паспорта та РНОКПП, свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , листа Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 10.03.2020р., договору страхування та висновків експертного дослідження № 021-1595-2019, № 051-1399-2019, довідку ТОВ «Дріада-Метиз»), які надали страховику можливість встановити обставини події у повному обсязі, що свідчить про те, що страхова компанія неправомірно відмовила йому у виплаті страхового відшкодування на підставі пунктів 1.2.6, 3.2, 3.3 Умов страхування, у зв`язку з ненаданням документів, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку.

При цьому, ненадання спадкоємцем копії свідоцтва про прийняття спадщини не могло вплинути на встановлення цих обставин, оскільки сам лише факт порушення страхувальником визначеного договором порядку надання документів для виплати страхового відшкодування за наявності повідомлення страховика про настання такого випадку, не може бути підставою для відмови у здійсненні страхової виплати.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 04 липня 2018 року у справі 215/3158/16-ц.

Отже страховик ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» неправомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., на підставі поданої ним в передбачений законодавством строк заяв про страхову виплату від 17.06.2020 та 12.04.2021р.р., а тому ця сума підлягає стягненню на його користь в судовому порядку.

Оскільки, ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» не виконано свого обов`язку шодо сплати страхового відшкодування на рахунок спадкоємця застрахованої особи позивача у справі - на підставі поданої ним повторної заяви від 12.04.2021р., то відповідачем ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» допущено прострочення виплати страхового відшкодування, за період з 05.05.2021р. (граничний строк здійснення страхової виплати за заявою від 12.04.2021р.) по 04.07.2022р. (день звернення до суду з позовом) тобто на 425 календарних днів, а тому на нього має бути покладений обов`язок зі сплати позивачу 3% річних, інфляційних втрат та пені в межах річного строку.

Пунктом 13.7 Правил добровільного страхування від нещасних випадків ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» встановлено, що за кожну добу затримки страхової виплати застрахованій особі або вигодонабувачу (спадкоємцю застрахованої особи) виплачується неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається в договорі страхування.

Пунктом 1.1.3 умов страхування передбачено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі 0,01% від належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, зокрема, сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення.

Розрахунок інфляційних збитків у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати страхового відшкодування та 3% річних за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування у розмірі проведено у відповідності до вимог статті 625 ЦК України, і його правильність відповідачем не спростовувалася.

Відтак із відповідача на користь позивача підлягають стягненню за період з 06.05.2021 по травень 2022р. 3% річних в сумі в сумі 1 746грн 58коп та інфляційні втрати в сумі 9 784грн, пеня, розрахована в межах річного строку в сумі 1 830грн 35коп.

Позаяк позов задоволено, то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним згідно квитанції (а.с.1) витрати на сплату судового збору в сумі 992грн 40коп.

Стосовно витрат на правову допомогу в сумі 18000грн, понесених відповідачем, то слід зазначити наступне.

Відповідач вважає їх неспівмірними ні зі складністю справи, ні часу, витраченого на виконання робіт, ні обсягу наданих послуг, ні ціною позову, позаяк адвокат Авраменко Д.О. приймав участь у іншій справі цього ж позивача про стягнення страхового відшкодування з приводу загибелі батька з іншої страхової компанії, відтак кримінальне провадження вивчав, матеріали з нього отримував і до нотаріуса звертався в межах цієї справи, всі документи на руках вже мав і повторно не витрачав на це 10 годин свого часу в рамках цієї справи.

Як передбачено у статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приписами частини першої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VІ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Судом встановлено, що 10.07.2019 між позивачем та адвокатом Авраменко Дмитром Олександровичем укладений Договір №10/07/19 про надання правової (правничої) допомоги (далі - Договір). Предметом договору є зобов`язання адвоката надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором (а.с.40).

Також, 01.06.2021 між адвокатом та позивачем було укладено Додаткову угоду №2 до Договору №10/07/19 від 10.07.2019, в якому обумовлено було вартість послуг адвоката у сумі 15 000 гривень (а.с.44).

Актом здачі-приймання наданих послуг від 04.07.2022р. (а.с.45) сторони погодили вартість наданих послуг з попередньої консультації, дослідження та правового аналізу договору, підготовки процесуальних документів, збирання доказів в сумі 15 000грн.

Професійна правнича допомога, обумовлена договором, надавалась адвокатом Авраменком Д.О. на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 04.07.2022 (а.с.46).

Згідно долученої під час розгляду заяви адвоката, розмір суми на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу було збільшено до 18 000 гривень (а.с.205).

В обґрунтування збільшення витрат на правову допомогу, адвокатом долучено Акт здачі-приймання наданих послуг від 17.08.2022, узгоджений з клієнтом (позивачем по справі) (а.с.207).

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст.33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Факт надання правової допомоги підтверджується Договором №10/07/19 про надання правової (правничої) допомоги від 10.07.2019, Додатковою угодою №2 від 01.06.2021 до Договору №10/07/19 від 10.07.2019, ордером, який знаходиться в матеріалах справи, детальним описом виконаних робіт, адвокатом, актами від 04.07.2022 та 17.08.2022 здачі-приймання робіт (наданих послуг) про виконання доручення, яким узгоджена сума гонорару адвоката за надану правову допомогу в загальному розмірі 18 000 гривень.

До того ж, відповідно до висновку Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду Верховного Суду викладеного у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною (Постанова Верховного Суду у справі №648/1102/19 від 12.02.2020р).

Додатковою постановою Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі №300/3178/20 (адміністративне провадження № К/9901/19007/21) зазначається, що з огляду на те, що відповідач не обґрунтував необхідність зменшення розміру відшкодування судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, а позивач (заявник) навів детальне обґрунтування та подав належні докази на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що розмір судових витрат (витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій) у сумі 10 тис. грн. є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи, а також значенням справи для учасників.

Отже, представником позивача надано належні докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу під час розгляду справи.

При цьому, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.

Відповідачем не доведено не співмірності заявлених позивачем витрат на правничу допомогу та їх розміру.

Його посилання на те, що адвокат вже мав ряд документів, оскільки працював у рамках іншої справи, суд відкидає як неспроможні та переліченими матеріалами справи спростовані.

На підставі викладеного, керуючись принципами розумності, обґрунтованості та співмірності стягнення витрат на правничу допомогу, не доведення відповідачем належними і допустимими доказами не співмірності та/або необґрунтованості таких витрат, суд дійшов до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 18 000грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,19,81,131,223,259,263-265,280-282ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» на користь ОСОБА_1 страхову виплату в сумі 50 000 гривень за договором № KILONS-15BS39H, за період з 06 травня 2021 року по травень 2022 року 3% річних в сумі в сумі 1 746 гривень 58 копійок, інфляційні втрати в сумі 9 784 гривень, за період з 04 липня 2021 року по 04 липня 2022 року пеню в сумі 1 830 гривень 35 копійок, судовий збір в сумі 992 гривень 40 копійок, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18 000 гривень, а всього 82 353 (вісімдесят дві тисячі триста п`ятдесят три) гривні 22 копійки.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду впродовж 30 днів.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце поживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», місцезнаходження: , місцезнаходження: 49100, м. Дніпро, узвіз Кодацький, б. 2.

Суддя: Д.О. Покопцева