Номер провадження 2/756/4956/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шролик І.С.,

за участю секретаря судового засідання Гаврилко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 03 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування пред`явлених вимог вказує, що з 09 липня 2019 року перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають сина - ОСОБА_3 .

Протягом останнього часу сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Позивач зазначає, що з квітня 2021 року разом з сином проживають окремо від відповідача. Дитина перебуває на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 листопада 2022 року справу передано для розгляду судді Шролик І.С.

Ухвалою суду від 11 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з?явилася, про розгляд справи повідомлена судом належним чином. 19 грудня 2022 року надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, вимоги позову підтримує, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. 19 грудня 2022 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 09 липня 2019 року Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, 09 липня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб (а.с. 7).

Від спільного шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданим 09 квітня 2021 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 8).

Статтею 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (далі -СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року за № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу наведених правових норм, можна дійти висновку, що відповідач зобов`язаний утримувати спільну з позивачем дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем.

Згідно з вимогами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовились про інше.

Підсумовуючи вищезазначене, з урахуванням того, що відповідач визнав позовні вимоги та розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн, щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.11.2022 року до повноліття дитини.

Враховуючи положення ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з нього підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 496,20 грн., що становить Ѕ частину судового збору що підлягала сплаті за звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про стягнення аліментів. Оскільки позивач на підставі положення п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати, тому зазначені кошти підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст. 181-182, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 19, 81, 133, 141, 206, 258,265, 279, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн, щомісячно, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03 листопада 2022 року і до повноліття дитини.

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 грудня 2022 року.

Суддя І.С. Шролик