Справа № 211/4702/20
Провадження № 2/211/145/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне )

10 червня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Мариненко Е.П.

у відсутність:

представника позивача АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ»

відповідача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ » в особі філії - Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши, що 13.11.2019 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк») та фізичною особою ОСОБА_1 (далі - позичальник, відповідач) було укладено Договір про споживчий кредит № 547/1176 про надання останньому кредиту в сумі 25000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56 відсотків річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 12.11.2024 року (п.2.2, п.п. 2.4.1 Кредитного договору).

Відповідно до п.3.3.3. Договору, Позичальник зобов`язався здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 416 грн. 67 коп. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з грудня 2019 року.

Банком перед позичальником зобов`язання були виконані у повному обсязі, а саме надані грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Однак, у порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та заборгованості по відсоткам за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, в зв`язку з чим у відповідача перед АТ «Державний ощадний банк України», станом на 20 липня 2020 року, виникла заборгованість у розмірі 27539 грн. 35 коп., яка складається з наступного:

- 23267,86 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом);

- 4192,25 грн. - проценти за користування кредитом;

- 41,98 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);

- 18,09 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом;

- 2,92 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);

- 16,25 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Вказану суму заборгованості відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду.

На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 27539 грн. 35 коп. та судові витрати.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Представник позивача до суду не з`явився, у позовній заяві вказали про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про слухання справи повідомлялася відповідно до ст. 128 ЦПК України.

В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 13.11.2019 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 547/1176 про надання останньому кредиту в сумі 25000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56 (п`ятдесят шість) відсотків річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 12.11.2024 року (п.2.2, п.п. 2.4.1 п. 2.4 Кредитного договору)

Відповідно до п.3.3.3 Договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з грудня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок.

Згідно з наданим банком розрахунком станом на 20 липня 2020 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 27539 грн. 35 коп., яка складається з наступного:

-23267,86 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом);

- 4192,25 грн. - проценти за користування кредитом;

- 41,98 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);

- 18,09 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом;

- 2,92 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);

- 16,25 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Згідно виписки рахунку відповідача вбачається здійснення операцій за його рахунком.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 цього Кодексу, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Згідно із ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Отже, сума наданого кредиту, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі.

За змістом ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (яка діяла на момент підписання анкети-заяви) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний детально поінформувати споживача у письмовій формі про усі умови кредитування.

На підтвердження дотримання зазначених вимог позивачем надано до суду копії договору про споживчий кредит № 547/1176 від 13.11.2019, таблицю визначення загальної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 13.11.2019, підписані споживачем ОСОБА_1 .

Оскільки обов`язки, передбачені кредитним договором, щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків, ОСОБА_1 не виконує, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» щодо стягнення з відповідача 27460 грн. 11 коп., яка складається з наступного:

- 23267,86 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом);

- 4192,25 грн. - проценти за користування кредитом.

Щодо вимог банку про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат в порядку, визначеному ч.2 ст. 625 ЦК України, то суд дійшов таких висновків.

Проценти, нараховані відповідно до статті 625 ЦК України за своєю суттю, як і інфляційні втрати, мають компенсаційний, а не штрафний характер, та виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає в отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19), від 23.10.2019 року № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) та 27.11.2019 року № 340/385/17 (провадження № 14-495цс19).

Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Статтею 1050 ЦК України передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу.

Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності на відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, тому регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.

В межах строку дії кредитної картки підлягають стягненню проценти від суми кредиту відповідно до умов договору та ч. 1ст. 1048 ЦК України, як плата за наданий кредит, а за період після закінчення строку кредитування підлягають стягненню виплати передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України (3% річних за несвоєчасне погашення процентів та втрати від інфляції), як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16.

Відповідно до ст.ст. 12, 13,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що позивач просить стягнути заборгованість в період кредитування, тобто правомірного користування кредитними коштами під час строку дії кредитного договору, з відповідача підлягають стягненню 27460 грн. 11 коп. (заборгованості за основним боргом (кредитом), проценти за користування кредитом).

Нарахування позивачем 3% процентів та інфляційних, передбачених ст. 625 ЦК України, в період кредитування є помилковим, у зв`язку з чим вимоги про стягнення: 41,98 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 18,09 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 2,92 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 16,25 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 258, 259, 263-265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ » в особі філії - Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ », , адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, заборгованість за Договором про споживчий кредит № 547/1176 від 13.11.2019 року в розмірі 27460 (двадцять сім тисяч чотириста шістдесят ) грн. 11 коп., яка складається з наступного:

23267,86 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 4192,25 грн. - проценти за користування кредитом.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ », , адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, судовий збір у розмірі 2102 ( дві тисячі сто дві ) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко