Номер провадження 2/754/2022/22
РІШЕННЯ

Іменем України

28 липня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.

при секретарі Париста А.С.

за участі : представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Київської міської ради, 3-тя особа - П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, померла її мати- ОСОБА_3 . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29.06.2021 року по справі №754/9160/21 встановлено факт смерті ОСОБА_3 . Свідоцтво про смерть отримано 02.07.2021 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді пенсійного накопичення, нарахування якого здійснювалось Пенсійним фондом України.

На момент смерті матір перебувала у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, місцем реєстрації місця її проживання було: АДРЕСА_1 .

Як зазначає позивач, вона є донькою померлої матері. Окрім неї є ще її сестра. У свідоцтві про народження позивача, матір`ю вказана ОСОБА_3 . 30.01.1981 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_5 , у зв`язку із чим змінила дівоче прізвище ОСОБА_2 на ОСОБА_2 (а.с.19).

Також позивач зазначає, що після розірвання шлюбу її матір відновила дошлюбне прізвище ОСОБА_2 . Відповідно до копії витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя від 12.06.2021року № , яким підтверджується дошлюбне прізвище матері позивача ОСОБА_2 та копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 11.11.2021 року № 4, яким підтверджується відновлення дошлюбного прізвища ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 (а.с.20-23).

19.07.2021 року ОСОБА_2 звернулась до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено через пропуск строку для прийняття спадщини. Позивач не заперечує той факт, що дійсно пропуск строку існує, але пропуск строку для прийняття спадщини відбувся у зв`язку з обставинами, які не залежали від її волі.

Посилаючись на викладені обставини, позивач вважає, що вказаний строк нею було пропущено через поважні причини, а тому просить задовольнити її вимоги та визначити їй додатковий строк для подання такої заяви тривалістю три місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

16.05.2022 року до суду надійшов лист від 3-тьої особи - П`ятнадцята Київська державна нотаріальна конторапро розгляд справи за відсутності їх представника, прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Відповідач будучі належним чином повідомлений в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не відомі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.05.2022 року забезпечено докази шляхом витребування з П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.06.2022 року до суду з П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №877/2021 заведеної після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.07.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Представник позивача в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін за наявних у справі матеріалів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29).

Суд вважає зазначити, що відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу підставу та предмет позову може визначити виключно позивач. Суд не вправі визначити предмет, підставу (інше), сторін позову також у зв`язку із принципом змагальності цивільного процесу.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»), при цьому жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У частинах першої та другої статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді пенсійного накопичення, нарахування якого здійснювалось Пенсійним фондом України .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Козак Н.А. від 19.07.2021 року позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав в зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 пропущений з поважних причин, які не залежали від волі позивача. Оскільки судом встановлено, що смерть ОСОБА_3 трапилась на тимчасово окупованій території, а саме у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, усі оригінали необхідних документів знаходилися на тимчасово окупованій території. Через карантинні обмеження, що діяли на території України, а також через додаткові обмеження, обумовлені перетином кордону до непідконтрольної території отримання документів за місцем смерті на підтвердження зазначених обставин було ускладнено. Крім того, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29.06.2021 року у справі №754/9160/21, встановлено факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим. 02.07.2021 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про смерть, після чого 19.07.2021 року звернулася до П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де було відмовлено в оформленні спадкових прав в зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини .

Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Отже, на підставі вказаних доводів та письмових доказів, суд прийшов до висновку про те, що у позивача існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні ним дій по поданню до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті його матері. Причини пропуску строку на подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини наведені позивачем у позові судом приймаються як поважні.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин та звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, то суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вище викладених обставин справи, які були встановлені у судовому засіданні, та нормативних положень Законів України, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини та Верховного Суду України, суд вбачає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 12, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , місце проживання : АДРЕСА_3 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном 3 (три) місяці.

Обчислення визначеного додаткового строку почати з дня набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя