Справа № 163/1824/21
Провадження № 2/163/14/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Шеремети С.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування (майнової шкоди) та заподіяної моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 в користь позивача страхового відшкодування в розмірі 27041,02 грн., 2500,00 грн. витрат за проведення висновку експертного автоматизованого дослідження та 17450 витрат понесених за надання професійної правничої допомоги та про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 20000,00 грн моральної шкоди.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.08.2020 о 20 год. 30 хв на автодорозі Т-03-02 45 км + 9 м поблизу м. Любомль Волинської області ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Sharan», номерний знак НОМЕР_1 , не вибравши безпечної швидкості не дотримавши дистанції допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Megane Scensc», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , в подальшому у ланцюговій реакції було пошкоджено автомобіль «Seat Alhambra», номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіль «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 .

Ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 17.03.2021 у справі №163/170/21 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з його дійовим каяттям, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 10.08.2020 року за №0000357 закрито.

Внаслідок ДТП було пошкоджено ряд транспортних засобів, отримані тілесні ушкодження, в тому числі пошкоджений автомобіль позивача «Seat Alhambra», номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №31 від 06.09.2020 встановлено матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Seat Alhambra», номерний знак НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП - 27041.02 грн.

Транспортний засіб «Volkswagen Sharan», номерний знак НОМЕР_1 , належний відповідачу ОСОБА_2 застрахований у ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» тому завдана шкода підлягає повному відшкодуванню за рахунок коштів ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

ОСОБА_1 звертався до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про страхове відшкодування, але станом на дату звернення до суду відсутня будь-яка інформація про прийняте рішення страховиком.

Крім майнової шкоди позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яку він зазнав у зв`язку із вказаним ДТП, що позбавило його права вільного користування і розпорядження транспортним засобом. Завдана моральна шкода позивачу виражається в тому, що він переніс непоправний емоційний стрес внаслідок ДТП, душевні страждання і хвилювання, які продовжуються по даний час, що негативно вплинуло на повсякденний ритм життя, психічну і душевну рівновагу, в наслідок чого піднімався артеріальний тиск, голово кружіння тощо. Вказана подія залишиться в пам`яті позивача на все життя, тому безумовно, моральну шкоду неможливо компенсувати в повному обсязі, оскільки немає і не може бути точних критеріїв майнового вираження щиросердечного болю та душевних страждань, будь-яка компенсація не може бути адекватною дійсним стражданням, а тому розмір є суто умовним виразом виходячи із розумності та справедливості.

У судове засідання призначене на 17.11.2022 не позивач та представник позивача не з`явився. Представник ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності. Крім того подав письмові пояснення, в яких просив позов задовольнити повністю.

Стислий виклад позиції відповідачів.

Відповідач - ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» подав до суду відзив на позовну заяву у якому вказує, що вимоги позивача не підлягають задоволенню. Дану позицію обґрунтовує тим, що 05.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про страхове відшкодування. У тексті заяви не зазначено місцезнаходження пошкодженого майна, де представник страховика міг би оглянути його. З метою проведення огляду пошкодженого транспортного засобу «Seat Alhambra», номерний знак НОМЕР_3 залучений Страховиком оцінювач - суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_6 намагався зв`язатись із контактною особою за номером мобільного телефона зазначеного у заяві, але представник заявника повідомив, що автомобіль не може бути надано до огляду, оскільки він знаходиться за межами України. Шляхом направлення електронного повідомлення № 000128 була здійснена повторна спроба зв`язатися із ОСОБА_1 . У встановлений у повідомленні час за визначеною адресою контактною особою транспортний засіб «Seat Alhambra», номерний знак НОМЕР_3 для огляду не надано. Оскільки пошкоджений транспортний засіб не був наданий для огляду, це призвело до неможливості встановити розмір заподіяної шкоди, а відповідно безпідставні вимоги щодо стягнення витрат на проведення висновку № 31 від 06.09.2020. ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» вказує, що позивачем не було подано жодного документу, який би підтверджував право власності або володіння на автомобіль «Seat Alhambra», номерний знак НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником позову отримав 17.12.2021. У строк, визначений судом в ухвалі від 07.09.2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, відповідач відзиву на позов не подав.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла 19.08.2021.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 07.09.2021, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

09.08.2020 о 20 год. 30 хв на автодорозі Т-03-02 45км +9м поблизу м. Любомль Волинської області за участі автомобіля марки «Volkswagen Sharan», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням відповідача - ОСОБА_2 , автомобіля марки «Renault Megane Scenic», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , автомобіля «Seat Alhambra», номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 сталася дорожня транспортна пригода.

Цивільна правова відповідальність власника транспортного засібу «Volkswagen Sharan», номерний знак НОМЕР_1 належний відповідачу ОСОБА_2 застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за полісом ОСЦПВВТЗ №184653556.

Інформацію про дану подію внесено до ЄРДР №0000357 від 10.08.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України щодо ОСОБА_2 .

Ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 13.08.2020 у справі 163/2295/20 було накладено арешт на вилучене 09.08.2020 під час проведення огляду місця події на 45 км автодороги Т-03-02 майно, зокрема і на належний ОСОБА_1 автомобіль «Сеат», номерний знак НОМЕР_3 та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_5 .

Ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 13.01.2021 у справі 163/2295/20 арешт на автомобіль «Seat Alhambra», номерний знак НОМЕР_3 та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_5 скасовано та дозволено власнику (володільцю) ОСОБА_1 володіти, користуватися та розпоряджатися вищезазначеним майном.

Ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 17.03.2021 у справі № 163/170/21 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з його дійовим каяттям, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 10.08.2020 року за №0000357 закрито.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля відповідача ОСОБА_2 марки «Volkswagen Sharan», номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна», про що свідчить страховий поліс № 184653556-1 від 10.08.2020.

Згідно копії висновка № 31 експертного автотоварознавчого дослідження матеріальних збитків проведеного експертом-автотоварознавцем Семенюком В.М. - матеріальний збиток завданий власнику автомобіля SEAT ALHAMBRA VIN НОМЕР_6 в результаті його пошкодження при ДТП станом на дату дослідження - 28.08.2020 складає 27041,02 грн.

ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 01.02.2021 заявою про страхове відшкодування, копія якої міститься в матеріалах судової справи.

Предметом спору є виплата страхового відшкодування відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та отримання моральної шкоди.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV).

Закон № 1961-IV регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

При цьому, для здійснення страхового відшкодування у Законі № 1961-IV детально регламентовано дії суб`єктів таких правовідносин, зокрема потерпілого (іншої особи, яка має право на отримання відшкодування) та страховика.

У пункті 35.1 статті 35 Закону № 1961-IV передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

За змістом пункту 36.2. статті 36 Закону 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже, процедура отримання страхового відшкодування в порядку, передбаченому Законом 1961-IV, детально регламентована на законодавчому рівні та передбачає вчинення потерпілим і страховиком ряду взаємних, послідовних, кореспондуючих одне одному юридично значимих дій.

До числа юридично значимих дій потерпілого (іншої особи, яка має відповідне право), необхідних для отримання страхового відшкодування, належить, у тому числі, подання страховику заяви про страхове відшкодування.

Поряд з цим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19) зазначено, що законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них - передбачена статтею 35 Закону № 1961-IV, а саме шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до МТСБУ за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до МТСБУ про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

У вказаній постанові судом також зазначено, що у системному зв`язку зі статтею 36 положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 цього Закону щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, щодо визначення порядку отримання потерпілим страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також судового тлумачення норм Закону № 1961-IV, зокрема щодо відсутності обов`язку звернення потерпілого із відповідною заявою до страховика та наявності альтернативного способу захисту порушених прав шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Отже враховуючи обставини цієї справи та вищезазначену правову позицію, суд приходить висновку, що звернення позивача до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування, зважаючи, що відповідач не прийняв юридично значимого рішення про відшкодування чи про відмову у відшкодуванні страхового відшкодування, є його обраний спосіб захисту порушеного права.

З цих мотивів суд не приймає до уваги аргументи відповідача про те, аргументи позову є передчасними, а тому безпідставними адже відповідач здійснював спроби зв`язатися із ОСОБА_1 , щоб оглянути пошкоджений транспортний засіб «Seat Alhambra», номерний знак НОМЕР_3 .

Таким чином, за судовим розглядом справи підлягає з`ясуванню питання, чи є підстави стягнення страхового відшкодування.

За змістом ст. 6 Закону № 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Факт страхового випадку за участю забезпечувального відповідачем транспортного засобу сторонами не оспорюється, що є підставою для відшкодування страхового відшкодування у відповідності до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV.

Водночас, враховуючи правовий режим регулювання вказаних правовідносин, наявність страхового випадку передбаченого ст. 6 Закону № 1961-IV не є безумовною підставою для виплати страхового відшкодування, оскільки зазначений Закон містить перелік випадків, коли шкода не відшкодовується (ст. 32) та підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, визначені у ст. 37 цього Закону. Таких випадків та підстав в цій справі судом не установлено.

Так відповідач у відзиві посилається, як на підставу для відмови у виплаті на невиконання потерпілим своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди (пункт 37.1.3 статті 37 Закону № 1961-IV).

Згідно ст. 37.2 Закону № 1961-IV, рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Таке рішення відповідачем не було прийняте.

Факт страхового випадку не оспорюється, тому невиконання позивачем своїх обов`язків, на які покликається відповідач, не могло призвести до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з цим невиконання потерпілим обов`язків могло призвести до неможливості страховика встановити розмір заподіяної шкоди, тому це питання потребує вирішення судом.

Відповідно до вимог ст. 33.3 Закону № 1961-IV водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Згідно ст.ст. 34.2, 34.3 Закону № 1961-IV, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

У відзиві відповідач підтверджує отримання заяви ОСОБА_1 від 05.01.2021 про відшкодування страхового відшкодування.

З рапорту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 від 11.03.2021 вбачається, що останній зв`язувався з контактною особою для можливості огляду автомобіля на виконання замовлення страховика/відповідача від 22.02.2021.

З аналізу дати та хронології цих юридично значущих дій слідує, що визначений ст.ст. 33.3, 34.2, 34.3 Закону № 1961-IV десятиденний строк сплив, а відтак позивач, як потерпілий правомірною самостійно обрав експерта для визначення розміру шкоди.

Окрім того, з матеріалів справи установлено, що від часу ДТП - 09.08.2020 і аж до 13.01.2021 року на належний ОСОБА_1 автомобіль «Сеат», номерний знак НОМЕР_3 , та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_5 було накладено арешт, а тому страховик мав більш ніж достатньо часу, щоб безперешкодно у первісному виді оглянути автомобіль на майданчику для зберігання транспортних засобів відповідного підрозділу поліції.

За таких обставин суд приходить висновку про наявність правових підстав для виплати страхового відшкодування ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», яким застраховано цивільно-правову відповідальність винуватця ДТП - ОСОБА_2 .

Згідно копії висновка № 31 від 06.09.2020 експертного автотоварознавчого дослідження матеріальних збитків проведеного кваліфікованим експертом-автотоварознавцем Семенюком В.М.(Свідоцтво №443 від 2001 року) - матеріальний збиток завданий власнику автомобіля SEAT ALHAMBRA VIN НОМЕР_6 в результаті його пошкодження при ДТП станом на дату дослідження - 28.08.2020 складає 27041,02 грн. Цей висновок складений під розпис про обізнаність про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Отже, за встановленими обставинами справи на відповідними правовідносинами сума страхового відшкодування становить 27041,02 грн., яка за підставами звернення до суду підлягає стягненню саме з відповідача ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Позивачем, всупереч ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надано жодного доказу на підтвердження завдання йому моральної шкоди зі сторони відповідача ОСОБА_2 на суму 20000 грн., а отже, підстав для стягнення моральної шкоди не встановлено.

Щодо розподіл судових витрат.

Судом установлено, що потерпілий мав право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). А тому підтверджені витрати пов`язані із залученням експерта наа проведення експертизи в розмірі 2500 грн. підлягають стягненню з відповідача ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

У стягненні моральної шкоди відмовлено, позивач звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» слід стягнути в дохід держави судовий збір у встановленому розмірі.

Витрати на професійну правничу допомогу понесені позивачем ОСОБА_1 підтверджені договором про надання правової допомоги від 27.04.2021, квитанцією до прибуткового касового ордеру та детальним описом робіт та складають 17450 грн. У зв`язку із частковим задоволенням вимог позову, ці витрати покладаються на відповідача ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» пропорційно розміру задоволених позовних вимог - в розмірі 9946,50 грн.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»» в користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 27041,02 (двадцять сім тисяч сорок одна) гривень 02 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Розподілити судові витрати:

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»», в користь ОСОБА_1 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень понесених витрат пов`язаних із залученням експерта на проведенням експертизи №31 від 06.09.2020.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»» в користь ОСОБА_1 9946,50 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок шість) гривень 50 копійок понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»» в користь держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Ім`я позивача - ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_7 .

Найменування відповідача - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія «ПЗУ Україна»"; місцезнаходження: вулиця Січових Стрільців, 40, місто Київ; код ЄДРПОУ - 20782312.

Ім`я відповідача - ОСОБА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_8 .

Головуючий : суддя С.А. Шеремета