РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа №568/25/22

Провадження №2/568/178/22

07 червня 2022 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судових засідань Гуменюк Г.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Радивилів в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Капустіна Дарія Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №42929 від 26 листопада 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №501 від 22.03.2019 року у сумі 24198,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що їй не було відомо про вчинення оскаржуваного напису. Позивач дізналася про такий документ від приватного виконавця Капустіної Д.А в грудні 2021 року. Вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису позивач не отримувала, що позбавило її можливості або оспорити вимоги або виконати їх. Позивач не погоджується з існуванням боргу в розмірі, вказаному у виконавчому написі, оскільки повністю розрахувалась за вказаним кредитом. Вважає, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не була перевірена безспірність заявлених вимог та, відповідно, такий напис вчинено протиправно та безпідставно.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в суді.

Ухвалою від 19 січня 2022 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення по виконавчому провадженню.

Ухвалою суду від 20 січня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 14 березня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про проведення розгляду справи без участі позивача, зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Капустіна Д.А. у судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

За таких обставин, відповідно до ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін і третіх осіб у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

22 березня 2019 року ОСОБА_1 підписала заяву №501 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у якій вказано, що ОСОБА_1 бажає відкрити на своє ім`я поточний рахунок у гривнях в АТ «Перший Український міжнародний банк», отримати кредиту картку та встановити кредитний ліміт у сумі 30000 грн. (а.с.10)

26 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис, за реєстровим №42929 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором №501 від 22 березня 2019 року. У виконавчому написі зазначено, що строк платежу за кредитним договором №501 від 22 березня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.07.2020 року по 17.03.2021 року. Сума заборгованості складає 24198,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 11974,87 грн.; простроченої заборгованістю за комісією 9562,75 грн.; простроченої заборгованості за процентами 0,45 грн., строкової заборгованості за сумою кредиту 1710,71 грн., строкової заборгованості за комісією 949,21 грн., строкової заборгованості за процентами 0,01 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача у розмірі 250 грн. (а.с.9)

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Капустіної Д.А. від 24 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження №67996033 на підставі виконавчого напису №42929 виданого 26 листопада 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 24448,00 грн. (а.с.11)

24 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Капустіною Д.А., при примусовому виконанні виконавчого напису №42929 виданого 26 листопада 2021 року, винесено постанову, якою накладено арешт на все рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, також на кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.12, 14-15)

Приписами ст. 18 ЦК України унормовано, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до п.п. 1.1 п.1, п.п.3.1, 3.2 п.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17).

У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року по справі №758/14854/20.

Матеріали справи не містять відомостей про направлення відповідачем на адресу позивача як боржника повідомлення про заборгованість за кредитним договором та даних про отримання позивачем відповідного повідомлення.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Вказаною постановою зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14.

Укладений між АТ «Перший Український міжнародний банк» та ОСОБА_1 кредитний договір №501 від 22.03.2019 року не посвідчений нотаріально.

Вчиняючи 26 листопада 2021 року виконавчий напис №42929, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягають до задоволення.

Частиною 7 статті 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки, клопотань про скасування заходів забезпечення позову учасниками справи не подано, то вжиті ухвалою судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 19 січня 2022 заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

Згідно положень ст.141 ЦПК України, суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами.

Позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. та при подачі заяви про забезпечення позову в розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 267, 268, 274 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Капустіна Дарія Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №42929 вчинений 26 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором №501 від 22.03.2019 року у сумі 24198 (двадцять чотири тисячі сто дев`яносто вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.

Заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство ««Перший Український Міжнародний Банк», , адреса вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича, місцезнаходження: м.Київ, пр.-т.Петра Григоренка, 15

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Капустіна Дарія Анатоліївна, місцезнаходження: м.Рівне, вул.Соборна, 370В.

Суддя В.О. Троцюк