Справа №515/26/22
Провадження №2/515/266/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
29 липня 2022 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Тимошенка С.В.
за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.
представника позивача адвоката Кобака Р.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 - ча до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»
про стягнення страхового відшкодування,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.01.2022 р. прийнято позов- ну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного про- вадження.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимо- ги підтримав та просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомле- ний про час та місце розгляду справи (а.с.91, 92, 97), причина неявки суду не відома.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішен- ня, у відповідності до ст.ст.280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійс- нюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволе- нню з ог ляду на таке.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках.
З листа Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області за № 40/2/7589 від 22. 12.2020 р. (а.с.12-13) слідує, що відсутня процесуальна можливість та наявна пряма заборона КУп АП скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 у зв`язку з закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності.
Як вбачається з копій листів ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» від 05.07.2021 р. (а.с.15, 16, 17), на підставі зави ОСОБА_1 про перегляд рішення по страховому відшкодуванню відпові- дачем відмовлено останньому, оскільки відсутні правові підстави для виплати страхового відшко- дування та не надано доказів щодо визнання винним водія забезпеченого транспортного засобу ВА З 210, реєстираційний номер НОМЕР_2 .
Протокол технічного огляду ТЗ у якому експертом зафіксовано повний перелік всіх виявлених пошкоджень транспортного засобу «Lexus ES 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 30-32).
Копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 07.11.2007 р. (а.с.48) пі дтверджується, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Lexus ES 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповіда- льності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивіль- но-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну жит- тю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
В силу ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальнос- ті власників наземних транспортних засобів», уразі настання страхового випадку страховик у ме- жах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За приписами ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповіда- льності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засо- бу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з ура- хуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усуненням пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Згідно ст.34.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідально- сті власників наземних транспортних засобів», страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, з дня отримання повідомлення про настання події, що містять ознаки страхового випадку, ро- зпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
За змістом п.36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відпо- відальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених ст.41 цьо го Закону), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відш- кодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламент- ної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розгляда- вся в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхо- вої виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Як передбачено ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відпо- відальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання ві- дшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 нього Закону, повідомлення про дорож- ньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відш- кодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної до- говором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
За приписами ч.3 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшко- довується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, дого- вір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використа- ння, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
В силу ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі не- достатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страхо- вою виплатою (страховим відшкодуванням).
У постанові від 04.07.2018 р. Верховний Суд дійшов висновку про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-пра- вової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповіда- льності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати ст- рахового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шко- ди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності ст- рахувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, супе- речить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних за- собів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхо- вик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшко- дування і в межах, обумовлених договором страхування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Що ж стосується заявлених вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу, то суд дій- шов до наступного висновку.
Як визначено ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, не- суть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) роз- мір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами догово- ру про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих пос- луг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необ- хідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних ви трат.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі спра- вою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про на- дання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних ро- біт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім дого- вору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвока- том (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодува- ння за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) дого- вір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового ка- сового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові че- ки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти ви- конаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або ви- трати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16 виз- начила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтверд- ження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання пра- вової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, офор- млені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне до ручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відряд- ження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність доку- ментального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є під- ставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».
У рішенні Європейського суду з прав людини (справа «Баришевський проти України» від 26. 02.2015 р.) зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у ра- зі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
За таких обставин, клопотання представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.
Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 908 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України
На підставі викладеного, керуючись ст.76-81, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст.990, 1187, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування ци вільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування задовольнити част- ково.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відпові- дача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеля- ційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Тимошенко