справа №176/1956/22
провадження №2/176/773/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

з участю секретаря с/з Петренко Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Жовті Води Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 та просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01 жовтня 2020 року по 30 червня 2022 року в сумі 20008,37 коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуваючи в шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона народила сина ОСОБА_4 . Батьком дитини є відповідач. Син проживає з разом з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач у вихованні дитини участі не приймав, матеріальної допомоги на її утримання не надавав. У зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до судового наказу Чугуївського міського суду Харківської області від 23 липня 2020 року з ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходу) на утримання спільної дитини ОСОБА_3 . Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 28 серпня 2020 року їх шлюб з відповідачем було розірвано. На даний час відповідач судове рішення про стягнення аліментів не виконує в повному обсязі та внаслідок такого невиконання за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання дитини в сумі 12459,13 грн. Таким чином, за розрахунком позивачки, за період з 01 жовтня 2020 року по 30 червня 2022 року сума неустойки (пені), яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь складає 20008,37 грн. яку вона і просить суд стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року по справі відкрито провадження та вирішено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

23.11.2022 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позов, де останній зазначив, що він ні в якому разі не ухиляється від сплати аліментів та сплачує аліменти на утримання сина кожного місяця. Але, на жаль, до теперішнього часу виконавча служба не знайшла можливості повідомляти його про фактичний розмір аліментів, у разі його зміни у зв`язку зі зміною середньої заробітної плати по регіону проживання, які він має сплачувати. На його телефонний запит стосовно розміру аліментів, йому було повідомлено, що всі документи він отримає поштою, але ніяких документів він не отримує. Тобто розмір аліментів змінювався, а тому він не маючи інформації про стан змін не мав можливості правильно самостійно розрахувати розмір аліментів. Тому його вини у виникненні заборгованості по аліментам немає. Позивачці добре відомо про те, що він офіційно не працевлаштований і не має постійного доходу. Останні роки він має проблеми зі здоров`ям і фактично перебивається випадковими, нерегулярними та сезонними заробітками. Але незважаючи на це фактично кожен місяць від віднаходить можливість для оплати аліментів сину 2500 грн. Він дуже любить свого сина, поважає його право на розвиток та від допомоги на його утримання не відмовляється. Про суму боргу 12459 грн. він дізнався з ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, відразу знайшов гроші та заплатив суму боргу на рахунок виконавчої служби, а тому на даний час він не має заборгованості по аліментам.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.6)

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 28 серпня 2020 року, шлюб між сторонами розірвано. (а.с.7)

Судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області від 23 липня 2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.8)

Відповідно до довідок, позивачка та її син взяті на облік, як внутрішньо переміщені особи та мають зареєстроване фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.10-11)

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах на громадянина ОСОБА_2 , зробленого старшим державним виконавцем Д.А.Юношевим, станом на 12.07.2022 року відповідач має перед позивачкою заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 12459,13 грн. (а.с.9) Відповідно до розрахунку пені зі сплати аліментів, зробленого позивачкою ОСОБА_1 , загальний розмір пені за період з 01.10.2020 по 30 червня 2022 року складає 20008,37 грн. (а.с.12)

Судом також встановлено, що 12.11.2022 року (після відкриття провадження по даній справі), відповідачем до Державної виконавчої служби Харківської області за виконавчим провадженням ВП №62890152 переказано суму заборгованості по аліментам у розмірі 12978,00 грн. (а.с.23)

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 196Сімейного кодексу України уразі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Верховний Суд України зробив два правових висновки щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 та від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14, і саме таким порядком обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів керується позивач при розрахунку пені за несплату аліментів.

У пізніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16 Верховний Суд України відступив від правової позиції щодо застосування частини першої статті 196 СК України та змінив порядок обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів, зазначивши, що неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, тому й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. З урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості та помножена на 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Вищезазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Як вбачається із статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Тобто, неустойка (пеня) розраховується від суми несплачених аліментів, тому відповідна сума (заборгованість за аліментами) має бути встановлена судом з посиланням на докази у справі. Як вбачається з дослідженого судом розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, зробленого державною виконавчою службою, відповідачем щомісячно сплачувались аліменти, однак не в повному розмірі.

Суд позбавлений можливості самостійно розрахувати точну суму пені через відсутність у матеріалах справи інформації про дати внесення відповідачем коштів в рахунок погашення заборгованості по аліментах, що унеможливлює провести розрахунок кількості днів прострочення. Окрім того, судом встановлено, що станом на 12.11.2022 заборгованість по сплаті аліментів за ОСОБА_2 перед позивачкою на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , відсутня. Відповідач, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову зазначив, що його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів немає, оскільки суму щомісячних платежів по аліментах він обрахував самостійно, визначивши її у розмірі 2500 грн., інформації щодо розміру щомісячних платежів по аліментах від виконавчої служби він не отримував, тому і вийшло що він щомісячно недоплачував розмір аліментів який нарахувала йому виконавча служба, при цьому умислу навмисно недоплачувати аліменти він не мав.

Відсутність вини відповідача також підтверджується тим, що дізнавшись про суму заборгованості він одразу ж погасив її.

Виходячи з вимог частини 1статті 196 ЦПК України, враховуючи ту обставину, що розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів за наданими позивачем довідками провести неможливо, беручи до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 квітня 2019 року у справі 333/6020/16-ц, ненадання позивачем доказів на підтвердження встановлення вини відповідача у виникненні часткової заборгованості по аліментах, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст. 141, ст. 263, ст. 264 ЦПК України, на підставі ст. ст.141, 180, 196 Сімейного кодексу України, - суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА