Номер провадження: 22-ц/813/8387/22
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Ігнатенко П. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач):Ігнатенко П.Я.,

суддів: Базіль Л.В.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря: Кузьміч Г.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Кокарєва Андрія Павловича, який діє від імені ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 29 серпня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в результаті скоєння дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 10.12.2019 року о 12 год.00 хв. за адресою: м.Одеса вул.Успенська ,99, керуючи автомобілем марки «Опель Віваро» не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Тойота Корола» під керуванням позивачки, який рухався попереду. Постановою судді Приморського районного суду м.Одеси від 15.01.2020 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18.02.2020 року, відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 місяців. За заявою позивача про страхове відшкодування від 21.02.2020 року НАСК «Оранта» відшкодовано матеріальні збитки у розмірі 8000,00 грн.

Згідно витягу з ЄРДР Портофранківським ВП Приморського ВП в м.Одеса в Одеській області від 23.03.2020 року за заявою позивача внесено відомості за скоєне кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК України. На даний час проводяться слідчі дії відносно неправомірних дій вчинених ОСОБА_2 .

Наслідки ДТП докорінно змінили життя позивача, здоров`я після спричинених травм повністю підірвано та з кожним роком лише погіршується не дивлячись на медикаментозну підтримку. Постійні витрати на лікування не дають нормально жити та забезпечувати себе необхідним для життєдіяльності.

Травма голови внаслідок ДТП 10.12.2019 року стала причиною встановлення діагнозу «Енцефалопатія головного мозку». Позивач має когнітивні порушення, такі як сповільнене мислення, зниження якості пам`яті та уваги, лабільність настрою. Згодом виникло порушення сну, що спричинило постійну втому та дратівливість, часто виникає запаморочення, головні болі.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в розмір 100 000,00 грн., що була заподіяна їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та полягає у розладі фізичного та душевного здоров`я, переживаннях, фізичних і моральних стражданнях, які спричинені правопорушенням, вчиненим відповідачем.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 29 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням адвокат Кокарєв А.П., який діє від імені ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення та задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що в постанові судді Приморського районного суду м.Одеси від 15.01.2020 року та постанові Одеського апеляційного суду від 18.02.2020 року вбачається наявність причинного зв`язку між шкодою здоров`ю ОСОБА_1 у вигляді струсу головного мозку та протиправними діями заподіювача шкоди ОСОБА_2 , який вчинив ДТП. Окрім того, зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги отримання внаслідок ДТП інших тілесних ушкоджень, а саме: ушиб грудини, ушиб лівого коліна, що підтверджуються карткою виїзду швидкої медичної допомоги від 10.12.2019 року. В матеріалах справи міститься значна кількість медичної документації, яка вказує на те, що після ДТП здоров`я позивачки різко та значно погіршилося.

Звертає суд увагу на те, що після отримання тілесних ушкоджень в результаті скоєного ДТП згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 21.07.2021 року ОСОБА_1 стала людиною з інвалідністю першої «Б» групи безстроково та потребує постійного стороннього догляду. Позивачка пересувається за допомогою ортопедичної палиці та ходунків, носить ортопедичний корсет. При цьому, з 2009 року до моменту скоєння ДТП ОСОБА_1 мала другу групу інвалідності, могла самостійно себе обслуговувати та вела активний спосіб життя.

Таким чином, висновки суду про ненадання позивачкою доказів, які б свідчили про наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача такої шкоди, на думку скаржника, є помилковими.

У зв`язку з ушкодженням здоров`я та подальшими фізичними стражданнями, що підтверджуються систематичними викликами швидкої допомоги, постійними зверненнями до лікарів, встановлення їй числених діагнозів та загальним незадовільним станом здоров`я, ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у розмірі 100 000,00 грн. та просить стягнути з відповідача на свою користь.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 та адвокат Кокарєв А.П., який діє в її інтересах, апеляційну скаргу підтримали, просять її задовольнити та пояснили, що в результаті ДТП позивачці заподіяно тілесні ушкодження, на тлі її загального стану здоров`я, самопочуття різко погіршилось. Позивачка відчувала біль, страждання та переживала за своє майбутнє, оскільки до ДТП вела активний спосіб життя, керувала автомобілем, відвідувала церкву, а після ДТП позбавлена цієї можливості та організація життя потребує додаткових зусиль. В результаті стрімкого погіршення стану здоров`я, на теперішній час позивачка не може самостійно ходити та є інвалідом першої групи, потребує сторонньої допомоги та догляду. Пояснили, що судова-медична експертиза з метою встановлення причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та теперішнім станом здоров`я позивачки не проводилась, однак заподіяння легких тілесних ушкоджень доведено. Просять задовольнити позов та стягнути відшкодування моральної шкоди в заявленому розмірі.

Представник відповідача ОСОБА_3 апеляційну скаргу визнав частково, вважає, що оскаржене рішення ухвалено з порушенням вимог закону. Пояснив, що дійсно в результаті ДТП позивачці було заподіяно легкі тілесні ушкодження, що потягло заподіяння їй моральної шкоди. Отже на відшкодування моральної шкоди до стягнення підлягає максимум 5000 грн., з урахуванням недоведеності причинно-наслідкового зв`язку між заподіяними тілесними ушкодженнями та заявленими позивачкою наслідками щодо встановлення позивачці інвалідності першої групи. Просить суд взяти до уваги, що відшкодування не має призводити до збагачення позивача та просить виходити із принципів розумності, виваженості та справедливості.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно роз`яснень, наданих у пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається та встановлено чинною постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2020 року, яка має преюдиційне значення: ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців. В постанові суду зазначено, що порушивши правила дорожнього руху правопорушник поставив під загрозу життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, а саме потерпілій ОСОБА_1 заподіяно шкоду здоров`ю у вигляді струсу головного мозку (а.с.13-15).

Постановою Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року залишено без змін вказану вище постанову суду першої інстанції. Встановлено, що згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1 від 11.12.2019 року, наданою КНП «Міська лікарня №6» зазначено діагноз: струс головного мозку, забій грудної клітки, забій м`яких тканин голови, підтверджується погіршення самопочуття потерпілої та необхідність її звернення в зв`язку з цим за медичною допомогою безпосередньо після скоєння дорожньо-транспортної події (а.с.16-20).

З карти виїзду швидкої медичної допомоги №535 від 10.12.2019 року вбачається, що в зв`язку з ДТП по АДРЕСА_1 , зафіксовано діагноз ОСОБА_1 : політравма, тупа травма грудної клітини, ушиб грудини, ушиб лівого коліна (а.с.22).

Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 11.12.2019 року ОСОБА_1 встановлено діагноз: ушиб м`яких тканин голови, струс головного мозку, ушиб грудної клітини спереду, больовий синдром (а.с.23).

В матеріалах справи містяться відомості про неодноразове звернення позивачки до медичних закладів з метою консультативного огляду та лікування в 2020-2021 р.р. (а.с.21-53).

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 23.07.2021 року, ОСОБА_4 встановлена перша Б група інвалідності від загального захворювання безстроково. Зафіксована потреба ОСОБА_1 у постійному сторонньому нагляді (а.с. 9).

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність необхідного причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою позивачці у вигляді енцефалопатії головного мозку та інвалідністю першої групи з необхідністю постійного догляду. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається заподіяння позивачці в результаті ДТП легких тілесних ушкоджень, підтверджена її госпіталізація на наступний день після ДТП зі скаргами на погане самопочуття, запаморочення, головний біль, біль в грудній клітині, тощо. Отже, позивачкою доведено належними та допустимими доказами заподіяння їй моральної шкоди у вигляді болю, душевних страждань і переживань, необхідності докладати додаткові зусилля для організації життя.

Враховуючи факт заподіяння позивачці моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням її здоров`я в результаті ДТП (легких тілесних ушкоджень), встановлення деліктного складу у діях ОСОБА_2 , судова колегія, з урахуванням принципу розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, щодо необхідності стягнення на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди.

Беручи до уваги фактичні обставини справи та негативні наслідки, які настали для позивачки внаслідок ДТП, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, зміну її звичного життя, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 15 000 грн.

Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 15000,00 гривень.

Керуючись ст.ст.374,376,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кокарєва Андрія Павловича, який діє від імені ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 29 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в результаті скоєння дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22.12.2022 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.В.Базіль

О.М.Полікарпова