Справа № 146/1089/20
Провадження № 22-ц/801/1267/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» Ціхомського Михайла Петровича

на додаткове рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 03 травня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Скаковської І.В., повний текст якого складено 09.05.2022

в справі № 146/1089/20

за позовом Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» (позивач)

до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» (відповідачі)

про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), -

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» звернулось в районний суд із позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 08.11.2021 позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір № 21 про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 09 листопада 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс Зелена долина», щодо земельної ділянки площею 2,7842 га, у тому числі рілля, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0019, яка розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38243309 від 21 листопада 2017 року 10:17:07, ухвалене державним реєстратором Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області Савчуком Р.А., щодо реєстрації права іншого речового права (право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) № 23472299 від 20 листопада 2017 року за ТОВ «Агрокомплекс Зелена долина» (Код ), на підставі договору № 21 про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 09 листопада 2017 року щодо земельної ділянки площею 2,7842 га, у тому числі рілля, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0019.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію іншого речового права (право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) № 23472299 від 20 листопада 2017 року щодо земельної ділянки площею 2,7842 га, у тому числі рілля, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0019 за ТОВ «Агрокомплекс Зелена долина» (Код ).

Після ухвалення судового рішення 12 листопада 2021 року до Томашпільського районного судом Вінницької області надійшла заява від ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» про відшкодування судових витрат, понесених товариством при сплаті судового збору в сумі 6306 грн та на професійну правничу допомогу у сумі 22303,20 грн.

Рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 03 травня 2022 року заява задоволена частково. Стягнуто з ТОВ Агрокомплекс «Зелена Долина» та ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13658 грн в рівних частках, в розмірі по 6829 грн з кожного.

Стягнуто з ТОВ Агрокомплекс «Зелена Долина» та ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» понесені ним судові витрати на сплату судового збору в сумі 4204,00 грн в рівних частках, в розмірі по 2102 грн з кожного.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

16 червня 2022 року представник ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» Ціхомський М.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати, а в задоволенні заяви про стягнення судових витрат, понесених позивачем відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає додаткове Томашпільського районного суду Вінницької області від 03 травня 2022 року винесеним з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що судом не було враховано клопотання про зменшення витрат на доплату правничої допомоги, що було подано представником товариства.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надійшли, проте їх відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції частина 3 статті 360 ЦПК України.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 червня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 12 липня 2022 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

Інші учасники справи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилися, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Позиція апеляційного суду, мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 цього Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За пунктом 9 частини першої статті Закону представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону).

Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно з положеннями частин першої-другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19), постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 552/5808/17 (провадження № 61-19076св19) тощо.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи заявником, на підтвердження вимог заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу додано: договір № 090 МТА про надання правничої допомоги укладений між адвокатським об`єднанням «МТА ПАРТНЕРИ» та ПрАТ «ПК «Поділля»», додаткову угоду до цього договору, платіжні доручення, акти рахунки про участь у судових засіданнях, квитанції на сплату послуг, акти приймання-передачі наданих послуг за складання процесуальних документів від 10 листопада 2021 року, з якого слідує, що загальна вартість послуг за складання процесуальних документів становить 7903,20 грн, опис наданих послуг у справі із зазначенням часу затраченого адвокатом та виконаних адвокатом робіт, згідно якого загальна вартість послуг становить 22 303,20 грн.

При цьому за умовами договору про надання правничої допомоги сторони погодили, що вартість послуг за участь в кожному судовому засіданні становить 2400 грн, а вартість однієї години надання послуг адвоката у разі складання процесуальних документів встановлюється з розрахунку 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Саме така правова позиція викладена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

У матеріалах справи (а.с.163-169 т.2) міститься клопотання сторони відповідача ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги .

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що заявником не доведено розміру судових витрат.

У постановах від 24.01.2019 (справа № 910/15944/17), від 19.02.2019 року (справа № 917/1071/18) Верховний Суд зазначив «якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу».

Колегія суддів вважає, що сума коштів за надання правової допомоги, що виразилась у попередній консультації клієнта, складення позовної заяви, ознайомлення з наявними у клієнта документами, участі у судових засіданнях починаючи з 28.12.2020 по день ухвалення судового рішення, підготовці заяви про відшкодування судових витрат не можна вважати завищеною.

Отже, з урахуванням наведених норм права, конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності витрат понесених стороною на правничу допомогу адвоката, розумності їхнього розміру, заперечень представника відповідача, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правової допомоги, складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, і значенням справи для позивача, інтереси якого представляло адвокатським об`єднанням «МТА ПАРТНЕРИ», суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу.

При цьому судом вірно враховано пропорційність задоволених вимог, відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 17 березня 2022 року, ухваленої за наслідками перегляду судового рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 08 листопада 2021 року, та стягнуто з відповідачів ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» на користь ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» в рівних частинах 13 658 грн судових витрат на правничу допомогу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом з тим, задовольняючи заяву ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» щодо відшкодування судових витрат, понесених товариством при сплаті судового збору в сумі 6306 грн суд першої інстанції не врахував, що постановою Вінницького апеляційного суду від 17 березня 2022 року рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 08 листопада 2021 року у частині задоволення позовної вимоги про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію іншого речового права скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні даної вимоги.

А відтак, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, апеляційним судом вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд апеляційної інстанції застосував положення частини 10 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

За таких підстав постановою Вінницького апеляційного суду від 17 березня 2022 року з ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» на користь ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» (апелянт) стягнуто 1 051 грн понесених судових витрат зі сплати судового збору, а з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» стягнуто 2 102 грн судового збору.

При цьому апеляційний суд врахував, що позивач ПрАТ ПК «Поділля» при зверненні до суду з позовом сплатив 6 306 грн судового збору, а відповідач ТОВ Агрокомплекс «Зелена Долина» за подання апеляційної скарги сплатив 9 459 грн.

Суд першої інстанції ухвалюючи додаткове рішення на зазначене не звернув уваги, і здійснив подвійне стягнення судового збору із відповідачів.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції до скасування.

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неправильне застосування норм процесуального права відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення у відповідній частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» Ціхомського Михайла Петровича задовольнити частково.

Додаткове рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 03 травня 2022 року ухвалене у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), скасувати в частині стягнення з відповідачів на користь позивача сплаченого ним судового збору, і ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» про відшкодування судових витрат, понесених товариством при сплаті судового збору відмовити.

В решті додаткове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б. Войтко

І.В. Міхасішин