ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року м. Чернівці

справа № 715/542/22

провадження 22-ц/822/899/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Лисака І.Н., Височанської Н.К.

секретар Петранюк Ю.Т.

розглянувши апеляційну скаргу ДП «Адміністрація морських портів України» на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Адміністрація морських портів України», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Первинна профспілкова організація працівників ДП «Адміністрація морських портів України», про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДП «Адміністрація морських портів України», третя особа - Первинна профспілкова організація працівників ДП «Адміністрація морських портів України» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обгрунтовано наступним. Позивач працював в ДП «АМПУ» на посаді інженера з економічної безпеки управління економічної безпеки апарату управління ДП «АМПУ».

08.09.2020 року ДП «АМПУ» був виданий наказ №248/10 «Про введення в дію організаційної структури апарату управління ДП «АМПУ», відповідно до якого введено в дію з 08.09.2020 року нову організаційну структуру апарату управління ДП «АМПУ».

Наказом ДП «АМПУ» від 08.09.2020 року №249/10 «Про затвердження змін в організації виробництва і праці» запроваджено зміни в організації виробництва і праці в апараті управління ДП «АМПУ», шляхом скорочення штату та чисельності працівників.

Прийнято наказ ДП «АМПУ» від 09.09.2020 року №604-к «Про скорочення штату працівників апарату управління ДП «АМПУ», відповідно до якого вирішено з 10.12.2020 року скоротити наступні посади та ліквідувати структурні підрозділи апарату управління зі всіма структурними одиницями та посадами : заступник Голови з морської та внутрішньої безпеки, Управління внутрішньої безпеки, Управління економічної безпеки, Управління каналів та акваторій, Управління стратегічного планування та розвитку.

05.10.2020 року позивача було ознайомлено з даним наказом та попередженням від 09.09.2020 року про скорочення його посади та запропонованими посадами, від яких він відмовився.

В подальшому його було ознайомлено з вакантними посадами станом на 26.10.2020 року, 02.11.2020 року, 06.11.2020 року, 09.11.2020 року, 16.11.2020 року.

З 26.11.2020 року по 09.12.2020 року позивач, відповідно до наказу від 09.11.2020 року №886, перебував у відпустці.

Перелік вакантних посад станом на 09.12.2020 року направлявся йому поштою супровідним листом від 09.12.2020 року.

Наказом ДП «АМПУ» від 10.12.2020 року №767-к звільнено позивача 10.12.2020 року за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Наказом ДП «АМПУ» від 15.12.2020 року №774-к у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 внесено зміни в наказ від 10.12.2020 року №767-к в частині дати звільнення з 10.12.2020 року на 15.12.2020 року.

Вважає своє звільнення незаконним, оскільки не враховано його переважне право на залишення на роботі, не запропоновано йому всіх вакантних посад на момент звільнення, скорочення носить формальний та штучний характер.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати протиправними та скасувати накази ДП «АМПУ» від 10.12.2020 року № 767-к про його звільнення, від 15.12.2020 року № 774-к про внесення змін до наказу, поновити його на посаді, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.12.2020 року до 16.12.2021 року в розмірі 390706,60грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2022 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано накази ДП «АМПУ» від 10.12.2020 року № 767-к про звільнення позивача та від 15.12.2020 року № 774-к про внесення змін до наказу, поновлено ОСОБА_1 на посаді інженера з економічної безпеки управління економічної безпеки апарату управління ДП «АМПУ», стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 390706,60грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ДП «Адміністрація морських портів України». просить скасувати рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2022 року, в позові відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення є незаконним та необгрунтованим, судом не повно встановлені всі обставини справи. Апелянт посилається на те, що звільнення було проведено відповідно до вимог трудового законодавства. Позивачу були запропоновані всі вакантні посади на день звільнення, однак він не надав згоду на жодну із запропонованих йому посад, що підтверджено його підписами.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що згідно запису у трудовій книжці №18 26 липня 2017 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду інженера з фінансово економічної безпеки відділу економічної безпеки апарату управління ДП «АМПУ».

Відповідно до запису № 19 трудової книжки ОСОБА_1 , наказом по ДП «АМПУ» від 01.04.2019 року № 242-к його переведено на посаду інженера з економічної безпеки управління економічної безпеки апарату управління ДП «АМПУ».

Згідно запису № 20 у вказаній трудовій книжці, наказом по ДП «АМПУ» від 10.12.2020 року № 767-к ОСОБА_1 звільнений за п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників).

У відповідності до запису № 21 у трудовій книжці запис за № 20 є недійсним, а ОСОБА_1 звільнений за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП (у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників). Підстава для внесення запису - наказ по ДП «АМПУ» від 15.12.2020 року № 774-к.

Відповідно до п. 1 наказу по ДП «АМПУ» від 10.12.2020 року № 767-к «Про звільнення» ОСОБА_1 , інженера з економічної безпеки управління економічної безпеки апарату управління, звільнено 10.12.2020 року за п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників).

Відповідно до п. 1 наказу по ДП «АМПУ» від 15.12.2020 року № 774-к «Про внесення змін до наказу ДП «АМПУ» від 10.12.2020 № 767-к «Про звільнення» у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 , інженера з економічної безпеки управління економічної безпеки апарату управління, у п. 1 наказу по ДП «АМПУ» від 10.12.2020 року № 767-к «Про звільнення» слова та цифри «10 грудня 2020 року» замінено словами та цифрами «15 грудня 2020 року».

Отже, з 15.12.2020 року ОСОБА_1 є звільненим з посади інженера з економічної безпеки управління економічної безпеки апарату управління ДП «АМПУ» за п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників) на підставі наказів по ДП «АМПУ» від 10.12.2020 року № 767-к та від 15.12.2020 року № 774-к.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлено, що 08.09.2020 року ДП «АМПУ» був виданий наказ №248/10 «Про введення в дію організаційної структури апарату управління ДП «АМПУ», відповідно до якого введено в дію з 08.09.2020 року нову організаційну структуру апарату управління ДП «АМПУ».

Наказом ДП «АМПУ» від 08.09.2020 року №249/10 «Про затвердження змін в організації виробництва і праці» запроваджено зміни в організації виробництва і праці в апараті управління ДП «АМПУ», шляхом скорочення штату та чисельності працівників.

Прийнято наказ ДП «АМПУ» від 09.09.2020 року №604-к «Про скорочення штату працівників апарату управління ДП «АМПУ», відповідно до якого вирішено з 10.12.2020 року скоротити наступні посади та ліквідувати структурні підрозділи апарату управління зі всіма структурними одиницями та посадами : заступник Голови з морської та внутрішньої безпеки, Управління внутрішньої безпеки, Управління економічної безпеки, Управління каналів та акваторій, Управління стратегічного планування та розвитку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений термін, а також терміновий трудовий договір до закінчення терміну його дії можуть бути розірвані власником або уповноваженим їм органом у разі змін в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, скорочення чисельності або штату працівників.

Зі змісту наведеної норми зрозуміло, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання за ініціативою власника трудового договору з працівником, як при: ліквідації; реорганізації; скороченні чисельності працівників або скороченні штату працівників.

За таких обставин підставою для розірвання з працівником трудового договору у зв`язку з ліквідацією та реорганізацією підприємства, установи, організації за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України може бути ліквідація чи реорганізація саме підприємства, установи, організації як юридичної особи.

Ліквідація структурного підрозділу юридичної особи зі створенням чи без створення іншого структурного підрозділу не є ліквідацією або реорганізацією юридичної особи, а свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи. На відміну від ліквідації чи реорганізації юридичної особи ця обставина може бути підставою для звільнення працівників цього структурного підрозділу згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України виключно з підстав скорочення чисельності або штату працівників у зв`язку з такими змінами при умові дотримання власником вимог ч. 2 ст. 40, ст. 42, 43, 492 КЗпП України.

Згідно наказу ДП «АМПУ» від 01 жовтня 2020 року №639-к в штатній структурі ДП було створено новий структурний підрозділ - служби аналізу та управління ризиками.

В межах новоствореного структурного підрозділу, починаючи з 12 жовтня 2020 року, запроваджено: посада начальника відділу контролю служби аналізу та управління ризиками; дві посади старших інспекторів відділу контролю служби аналізу та управління ризиками; дві посади провідних інспекторів з охорони морських портів сектору охорони морських портів.

Аналіз змісту функціональних обов`язків, передбачених новоствореними посадами, вказує на те, що вони в значній мірі збігаються із посадовими обов`язками, які виконував ОСОБА_1 на посаді інженера з економічної безпеки управління економічної безпеки апарату управління ДП «АМПУ», та відповідають його професії і спеціальності.

За приписами ч. 1 ст. 40, ч. 1, 3 ст. 492 КЗпП України вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 492 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення.

З матеріалів справи вбачається, що 05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 був ознайомлений із попередженням від 09 вересня 2020 року про скорочення з 10 грудня 2020 року посади інженера з економічної безпеки управління економічної безпеки апарату управління ДП «АМПУ», на даному попереджені міститься його підпис у графі «з попередженням та із запропонованими посадами ознайомлений» та «не згоден» у графі «на переведення на одну із запропонованих посад», до попередження додавався перелік вакантних посад на 1 аркуші.

09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 був ознайомлений із повідомленням про наступне вивільнення від 09 вересня 2020 року, в якому міститься його підпис у графі «з повідомленням про наступне вивільнення ознайомлений», до якого було додано перелік вакантних посад ДП «АМПУ» на 9 аркушах, з якими ОСОБА_1 був ознайомлений.

29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 було надано на ознайомлення лист від 27 жовтня 2020 року із додатками, в яких містився перелік вакантних посад ДП «АМПУ» станом на 26 жовтня 2020 року на 10 аркушах, в листі міститься його підпис у графі «з переліком вакантних посад ознайомлений» та «не згоден» у графі «на переведення на одну із запропонованих посад».

06 листопада 2020 року ОСОБА_1 було надано на ознайомлення лист від 03 листопада 2020 року із додатками, в яких містився перелік вакантних перелік вакантних посад ДП «АМПУ» станом на 02 листопада 2020 року на 11 аркушах, в листі міститься його підпис у графі «з переліком вакантних посад ознайомлений» та «не згоден» у графі «на переведення на одну із запропонованих посад».

10 листопада 2020 року ОСОБА_1 було надано на ознайомлення лист від 06 листопада 2020 року із додатками, в яких містився перелік вакантних перелік вакантних посад ДП «АМПУ» станом на 06 листопада 2020 року (додатковий) на 1 аркуші, в листі міститься його підпис у графі «з переліком вакантних посад ознайомлений» та відсутні записи у графі «на переведення на одну із запропонованих посад».

18 листопада 2020 року ОСОБА_1 було надано на ознайомлення лист від 11 листопада 2020 року із додатками, в яких містився перелік вакантних перелік вакантних посад ДП «АМПУ» станом на 09 листопада 2020 року на 13 аркушах, в листі міститься його підпис у графі «з переліком вакантних посад ознайомлений» та відсутні записи у графі «на переведення на одну із запропонованих посад».

В матеріалах справи міститься лист від 18 листопада 2020 року про ознайомлення ОСОБА_1 із вакантними посадами ДП «АМПУ» станом на 16 листопада 2020 року на 13 аркушах, з яким ОСОБА_1 не був ознайомлений, в листі відсутні його підписи у графі «з переліком вакантних посад ознайомлений» та відсутні записи у графі «на переведення на одну із запропонованих посад».

Також в матеріалах справи є лист відповідача від 09 грудня 2020 року про ознайомлення ОСОБА_1 із вакантними посадами ДП «АМПУ» станом на 09 грудня 2020 року на 12 аркушах, з яким ОСОБА_1 також не був ознайомлений, в листі відсутні його підписи у графі «з переліком вакантних посад ознайомлений» та відсутні записи у графі «на переведення на одну із запропонованих посад».

Отже, станом на день звільнення, позивач не був ознайомлений з переліком всіх вакантних посад ДП «АМПУ», як того вимагає закон.

Встановлено, що перелік вакантних посад станом на 09.12.2020 року разом із супровідним листом був направлений ОСОБА_1 09.12.2020 року поштовим відправленням з м. Одеса в с. Кам`янка Глибоцького району Чернівецької області. А вже 10.12.2020 року ДП «АМПУ» було прийнято наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади. Враховуючи навіть мінімальний час необхідний для отримання поштової кореспонденції ОСОБА_1 не міг завчасно отримати цей лист, ознайомитись з переліком вакантних посад у ДП «АМПУ» станом на 09.12.2020 року та надати свою згоду на переведення на одну із таких посад.

Вказані вище порушення трудових прав позивача призвели до незаконного його звільнення.

Враховуючи зазначене, висновок суду першої інстанції, що відповідачем не виконано обов`язок щодо надання пропозицій про всі наявні на підприємстві вакансії, які з`явилися на підприємстві протягом двох місяців і які існували на день звільнення, є правильним.

Доводи апелянта, що перелік вакантних посад, з яким позивач раніше був ознайомлений та перелік, який існував на день звільнення є однаковими, не відповідають дійсності та спростовуються дослідженими судом доказами.

З матеріалів справи встановлено, що переліки вакантних посад, зазначені відповідачем в додатках станом на 26 жовтня 2020 року на 10 аркушах, перелік вакантних посад ДП «АМПУ» станом на 02 листопада 2020 року на 11 аркушах, станом на 06 листопада 2020 року (додатковий) на 1 аркуші, станом на 09 листопада 2020 року на 13 аркушах, на яких міститься підпис позивача та переліки вакантних посад, що зазначені в листі від 18 листопада 2020 року про ознайомлення ОСОБА_1 із вакантними посадами ДП «АМПУ» станом на 16 листопада 2020 року на 13 аркушах, з яким ОСОБА_1 не був ознайомлений, а також в листі від 09 грудня 2020 року про ознайомлення ОСОБА_1 із вакантними посадами ДП «АМПУ» станом на 09 грудня 2020 року на 12 аркушах, є різними.

Згідно з ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до підпункту «л» пункту 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, цей Порядок застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Згідно із абзацом 3 пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

Враховуючи зазначені положення, судом першої інстанції правильно вирішено питання щодо визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом та не є підставами для скасування судового рішення.

Суд першої інстанцій забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ДП «Адміністрація морських портів України» залишити без задоволення.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови 28 грудня 2022 року.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді І.Н. Лисак

Н.К. Височанська