Справа № 720/159/22
Провадження № 2/720/297/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Лупу Д.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Осадчук Н.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Чернівціобленерго» про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до АТ «Чернівціобленерго» про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди посилаючись на те, що 16 січня 2008 року між ним та ВАТ ЕК «Чернівціобленерго», в особі начальника Новоселицького РЕМу, був підписаний договір про постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 35 величини до приміщення пилорами, яка розташована по АДРЕСА_1 . Пізніше, 25 листопада 2016 року між ним та ПАТ ЕК «Чернівціобленерго», в особі начальника Новоселицького РЕМу, який діяв на підставі довіреності був підписаний новий договір про постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 35 величини до приміщення пилорами. Умови підписаного договору виконувалися ним належним чином та у встановлені терміни, заборгованості за енергопостачання станом на 01 грудня 2021 року не має. Всупереч вказаного, Новоселицьким РЕМ без попередження, шляхом проникнення без повідомлення, на вищевказану територію, у березні 2021 року було проведено самовільне відключення приміщення пилорами від енергопостачання. Будь-якої належної відповіді від Новоселицького РЕМу або від АТ «Чернівціобленерго» щодо роз`яснення причин відключення від енергопостачання не отримував, у зв`язку із чим, просив суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відключення електропостачання приміщення, яке йому належить на праві власності, зобов`язати відповідача відновити електропостачання, а також стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Представник відповідача подала до суду відзив, в якому позов не визнала та зазначила, що 01 січня 2019 року відбулося відокремлення видів господарської діяльності з постачання та розподілу електричної енергії. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20 листопада 2018 року №1462, з 01 січня 2019 року АТ «Чернівціобленерго» анульовано ліцензії на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевим (локальним) електричним мережам та постачання електричної енергії за регульованим тарифом. Натомість, на підставі тієї самої постанови, АТ «Чернівціобленерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць господарської діяльності на території Чернівецької області. 25 листопада 2016 року дійсно між позивачем та ПАТ ЕК «Чернівціобленерго», в особі начальника Новоселицького РЕМу, який діяв на підставі довіреності був підписаний договір про постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача. Вказаний договір набув чинності з дня його підписання і укладався на строк до 31 грудня поточного року. Фактом приєднання споживача до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії. В той же час, позивач з часу укладення договору (листопад 2016 року) по час відключення (березень 2021 року) включно взагалі не споживав електричної енергії та договору про розподіл електричної енергії між сторонами після відокремлення видів господарської діяльності з постачання та розподілу електричної енергії не уклав, у зв`язку із чим АТ «Чернівціобленерго», як оператором системи розподілу, у відповідності до норм чинного законодавства України були здійснені заходи щодо припинення розподілу електричної енергії на об`єкт нежитлової будівлі, яка розташована по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити заявлені вимоги.

Представник відповідача позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 11 травня 2011 року належить нежитлова будівля пилорама літера «А», яка розташована по АДРЕСА_1 .

25 листопада 2016 року між позивачем та ПАТ ЕК «Чернівціобленерго», в особі начальника Новоселицького РЕМу, був підписаний договір № 948 про постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача, який набув чинності з дня його підписання і укладався на строк до 31 грудня поточного року, тобто до 31 грудня 2016 року.

Відповідно до умов вказаного договору ПАТ ЕК «Чернівціобленерго» зобов`язалося продати електричну енергію ОСОБА_2 шляхом постачання електроенергії як різновиду товару.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20 листопада 2018 року №1462, з 01 січня 2019 року АТ «Чернівціобленерго» анульовано ліцензії на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевим (локальним) електричним мережам та постачання електричної енергії за регульованим тарифом. Натомість, на підставі тієї самої постанови, АТ «Чернівціобленерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць господарської діяльності на території Чернівецької області.

Таким чином, АТ «Чернівціобленерго» залишаючись правонаступником ПАТ ЕК «Чернівціобленерго» було позбавлено повноважень щодо постачання електроенергії, а наділено функціями лише щодо розподілу електроенергії у межах місць господарської діяльності.

Відносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі по тексту ПРРЕЕ).

Згідно п.п. 2 п. 1.1 ПРРЕЕ, учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

Відповідно до п. 1.2.1. ПРРЕЕ, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі. Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Відповідно до п. 2 вступної частини ПРРЕЕ, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Згідно п. 2.1.1 ПРРЕЕ результатом розподілу (передачі) електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним суб`єктом роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку.

Відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи.

Пунктом 2.1.2. ПРРЕЕ передбачено, що оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок.

Згідно п.п. 2 п. 2.1.5. ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу/передачі.

Згідно п. 2.1.7. ПРРЕЕ у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу/передачі та має подати оператору системи письмову заяву про припинення розподілу/передачі електричної енергії на його об`єкт.

Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Відповідно до п. 3.1.6. ПРРЕЕ постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо:

1) об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку;

2) електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи;

3) споживач є стороною діючих договорів:

- про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок;

- про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії";

- про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач.

Тим самим, Правила роздрібного ринку електричної енергії як підставу для постачання електричної енергії споживачу вимагає укладання договору про розподіл (передачу) електричної енергії, який між сторонами не укладався, тобто договірні відносини між ОСОБА_2 та АТ «Чернівціобленерго» щодо розподілу електричної енергії відсутні.

При цьому, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, то він не має права використовувати електричну енергію.

Відповідно до п.п. 3.1.10 ПРРЕЕ споживач має право вільно обирати електропостачальників.

Правила постачання електричної енергії на роздрібному ринку передбачено п. 3.2 ПРРЕЕ. Так, згідно п. 3.2.1 ПРРЕЕ електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних вебсайтах.

В той же час, споживач перед укладенням договору про постачання електричної енергії споживачу має ознайомитись з умовами постачання електричної енергії, правами та обов`язками, обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві-приєднані до умов договору. Обрана споживачем комерційна пропозиція є додатком до укладеного відповідним електропостачальником та споживачем договору.

Крім цього, відповідно до п. 4.27 ПРРЕЕ у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Згідно відомостей щодо сальдових оборотів по споживачу ОСОБА_2 з листопада 2016 року по березень 2021 року включно, споживання електричної енергії було відсутнє.

Згідно п.п. 1 п. 7.1. ПРРЕЕ, електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.

Відповідно до п.п. 1 п. 7.5. ПРРЕЕ припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється оператором системи за мови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення разі: закінчення терміну дії, розірвання або не укладення договору між споживачем та оператором системи.

Зважаючи на те, що наявні в матеріалах справи сальдові обороти по споживачу ОСОБА_2 свідчать про відсутність споживання електричної енергії протягом календарного періоду та одночасно про відсутність факту приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, а також із урахуванням того, що договір про розподіл електроенергії між сторонами не укладався, суд вважає, що АТ «Чернівціобленерго» як оператор системи розподілу у відповідності до норм чинного законодавства було здійснено заходи щодо припинення розподілу електричної енергії на об`єкт нежитлової будівлі, яка розташована по АДРЕСА_1 .

В частині відновлення електропостачання до об`єкта, який належить позивачу на праві власності слід зазначити, що взаємовідносини операторів систем розподілу (далі - ОСР), оператора системи передачі (далі - ОСП), користувачів системи розподілу (далі - користувачі) та замовників послуг з приєднання щодо оперативного та технологічного управління системою розподілу, її розвитку та експлуатації, забезпечення доступу та приєднання електроустановок регулюються нормами Кодексу систем розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310 (далі по тексту - Кодекс систем розподілу).

Відповідно до п. 4.1.26. Кодексу систем розподілу у разі розірвання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії ОСР здійснює технічні заходи щодо відключення та фактичного від`єднання електроустановок (об`єкта в цілому) від електричних мереж. Резервування потужності (величина потужність об`єкта зберігається) за таким об`єктом зберігається у продовж 180 календарних днів (від дати розірвання договору).

У разі звернення власника або іншого замовника (нового власника електроустановки (об`єкта)) після розірвання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії із попереднім власником та здійснення ОСР технічних заходів щодо відключення та фактичного від`єднання електроустановок (об`єкта) від електричних мереж після 180 календарних днів від дати розірвання відповідного договору ОСР надає послугу з приєднання в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до п. 2.1 Кодексу систем розподілу, замовник послуги з приєднання (замовник) - фізична або юридична особа, яка письмово або іншим способом, визначеним цим Кодексом, повідомила ОСР про намір приєднати до електричних мереж новозбудовані електроустановки або змінити технічні параметри діючих електроустановок внаслідок реконструкції чи технічного переоснащення.

Так, п. 4.2.1. Кодексу систем розподілу встановлено, що ОСР надає послугу зі стандартного приєднання відповідно до умов договору про стандартне приєднання.

Пунктом 4.1.2. Кодексу передбачено, що ОСР не має права відмовити в приєднанні електроустановок замовника до системи розподілу за умови дотримання замовником вимог цього розділу. Послуга зі стандартного приєднання надається на підставі типового договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу, який є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за типовою формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу (далі - договір про стандартне приєднання).

Відповідно до п. 4.2.3. Надання послуги зі стандартного приєднання передбачає:

- надання замовником ОСР заяви про приєднання із зазначенням відомостей та необхідних документів, визначених у пункті 4.4.2 глави 4.4 цього розділу;

- визначення типу приєднання залежно від відстані та величини потужності. Відстань визначається по прямій лінії від прогнозованої точки приєднання електроустановок замовника до найближчої точки в існуючих (діючих) електричних мережах (повітряна лінія, трансформаторна підстанція або розподільний пункт), що збігається зі ступенем напруги в точці приєднання. За величину потужності приймається загальна величина потужності електроустановок замовника разом з існуючою дозволеною потужністю. У разі недосягнення згоди щодо визначення типу приєднання сторони, у тому числі разом з представниками центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, мають на місцевості спільно провести необхідні вимірювання, на підставі яких остаточно визначається тип приєднання;

- підготовку і видачу замовнику технічних умов за формою, наведеною в додатку 4 до цього Кодексу, розрахунку вартості плати за приєднання до електричних мереж та рахунку на сплату плати за приєднання;

- оплату замовником вартості приєднання відповідно до умов договору про приєднання:

- підготовку ОСР проекту зовнішнього електрозабезгіечення;

- виконання ОСР будівельних робіт в електричних мережах від точки забезпечення потужності до точки приєднання електроустановок замовника:

- подання ОСР робочої напруги в точку приєднання електроустановок замовника (на контактні з`єднання електричних мереж (межа балансової належності));

- надання ОСР замовнику у спосіб, указаний у заяві про приєднання, повідомлення про надання послуги з приєднання, що є додатком 5 до цього Кодексу (далі - повідомлення).

Згідно п. 4.4.1 Кодексу замовник звертається до ОСР із заявою про приєднання електроустановки (електроустановок) певної потужності до електричних мереж системи розподілу (далі - заява про приєднання), типова форма якої наведена в додатку 3 до цього Кодексу.

У заяві про приєднання зазначаються відомості зазначені в п. 4.4.2 Кодексу та додаються передбачені даним пунктом документи.

Тим самим, для отримання послуги з приєднання та/або укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії позивачу слід звернутися до АТ 'Чернівціобленерго» за вище встановленою процедурою та із переліком документів, визначеним чинним законодавством України.

Враховуючи вищевказане, вимога про відновлення електропостачання об`єкта розташованого по АДРЕСА_1 , який належить на праві власності позивачу, є безпідставною та суперечить встановленому законом порядку щодо приєднання до мереж АТ «Чернівціобленерго» як оператора систем розподілу, оскільки у позивача немає правових підстав для використання електричної енергії з електричної мережі АТ «Чернівціобленерго».

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно.

Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин).

Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону України "Про захист прав споживачів").

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

У спорах про захист прав споживачів відшкодування моральної шкоди прямо встановлено спеціальним законом, який регулює відносини у сфері захисту прав споживачів.

Статті 4 та 22 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, наявність шкоди ще не породжує обов`язку її компенсації, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд зауважує, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З урахуванням системного аналізу норм чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 50000 гривень, оскільки заподіяння такої шкоди відповідачем не доведено належними та допустимими доказами.

В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" наголошується, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п. 58 рішення Європейського суд у справі "Серявін та інші проти України" зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за безпідставністю.

На підставі ст.ст. 11, 15, 16, 509, 611, 633, 634, 641, 642, 1167 ЦК України, ст.ст. 4, 22 Закону України "Про захист прав споживачів", Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року за № 312, Кодексу систем розподілу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 310, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 76-78, 81, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Чернівціобленерго» про захист прав споживачів, визнання неправомірними дій щодо відключення від електромережі, зобов`язання вчинити дії щодо приєднання до електромережі приміщення пилорами, яка розташована по АДРЕСА_1 та стягнення моральної шкоди, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ляху Г.О.