ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м.Суми

Справа №581/168/22

Номер провадження 22-ц/816/1150/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 30 вересня 2022 року у складі судді Бутенка Д.В., ухваленого в селищі Липова Долина Сумської області, повний текст якого складено 30 вересня 2022 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, свої уточнені вимоги (а.с. 24-26) мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 2,943 га за кадастровим номером :01:006:0105. 01 вересня 2006 року між нею та ТОВ «СК-АГРО» укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого нею передано орендареві у строкове платне користування належну їй земельну ділянку . Додатковою угодою до цього договору від 29 липня 2015 року внесені зміни щодо строку дії договору оренди (договір укладено на 15 років) та розміру орендної плати, який становить 7 відсотків, що в грошовому виразі становить 6371 грн 78 коп.

За увесь період дії договору оренди відповідачем щороку один раз на рік (інколи орендна плата розбивалась на декілька платежів) сплачувалась орендна плата, при цьому орендна плата переглядалась відповідачем відповідно до п.13 договору в сторону збільшення та відповідно до того як збільшувався відсоток по орендній платі по району іншими орендарями, на що вона не надавала ніякої згоди, але й не заперечувала. Зазначила, що строк дії договору закінчується 04 грудня 2022 року і відповідачем по справі запропоновано їй поновити договір на новий строк, на що вона відмовилась. У зв`язку з чим, відповідач не виконав зобов`язання за договором і до цього часу не виплатив їй орендної плати за користування земельною ділянкою, розмір якої відповідно до відомостей з ДРФОПП становить 13107 грн 66 коп. (виписка з її рахунку), згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за 2021 рік дана сума нарахована та зарахована їй в суму доходу.

З метою вирішення справи у позасудовому порядку, в січні 2022 року вона зверталася до відповідача з вимогою сплатити кошти за оренду, на що їй була надана письмова відповідь у якій зазначено, що розмір орендної плати за період з 2015-го по 2021 рік відповідно до договору (6371 грн 78 коп. в рік) становить 44602 грн 40 коп., станом на 30 грудня 2021 року орендарем сплачено на користь позивачки орендної плати на загальну суму 58802 грн 41 коп., тобто, на думку товариства, зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. Позивачка зазначила, що ніякої згоди на виплату орендної плати за майбутній період не надавала, а збільшення розміру орендної плати є добровільним рішенням орендаря за мовчазною згодою орендодавця відповідно до умов п. 13 договору.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд стягнути з ТОВ «СК-АГРО» на її користь заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2021 рік у розмірі 13107 грн 66 коп., пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 554 грн 45 коп.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 30 вересня 2022 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ТОВ «СК-АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю.

Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2021 рік в розмірі 6371 грн 78 коп. (із урахуванням податків та обов`язкових платежів) та пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 269 грн 53 коп.

Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 476 грн 35 коп. повернення судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду, ТОВ «СК-АГРО» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за час дії договору оренди, у період з 2015 по 2020 роки товариством сплачено позивачу орендної плати на суму 58802 грн 41 коп., тоді як за період з 2015 року по 2022 рік розмір орендних платежів на користування земельною ділянкою становить 50974 грн 24 коп. Проте, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що зобов`язання відповідача перед позивачем виконано в повному обсязі, заборгованість зі сплати такої орендної плати відсутня.

Звертає увагу на те, що чинне законодавства, яке регулює спірні правовідносини, не містить заборони сплати орендної плати у більшому розмірі та до обумовленої сторонами дати. Подібні правові висновки, викладені постанові Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі №180/1735/16-ц, які не були враховані судом першої інстанції.

Крім того, на переконання відповідача, суд першої інстанції безпідставно посилався на постанови Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі №180/1735/16-ц, від 10 серпня 2022 року у справі №426/6529/20, від 26 травня 2021 року у справі №540/544/18, від 10 березня 2021 року у справі №607/11746/17 не можуть бути прийняті до уваги, так як розглянуті в них обставини не відповідають спірним правовідносинам .

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просить його залишити без зміни, а доводи апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 2,943 га, з кадастровим номером :01:006:0105, яка розташована на території Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7, 11).

01 вересня 2006 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» укладено договір оренди землі, на підставі якого ОСОБА_1 передала товариству в оренду строком на 5 років земельну ділянку загальною площею 2943 га, з розміром орендної плати у розмірі 496 грн 28 коп. на рік, договір зареєстрований у Липоводолинському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 04 грудня 2007 року за № 90 (а.с.8-9).

29 липня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» укладено додаткову угода № 2 до договору оренди землі від 01 вересня 2006 року, якою внесені зміни щодо строку дії договору оренди: договір укладено на 15 років та встановлено розмір орендної плати, який становить 7 відсотків від нормативної грошової оцінки землі, що становить 6371 грн 78 коп. (а.с.10).

Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за 2015-2021 роки: ОСОБА_1 в 2015 році нараховано орендна плата в розмірі 6371 грн 77 коп., в 2016 році в розмірі 8738 грн 44 коп., в 2017 році в розмірі 10923 грн 05 коп., в 2018 році в розмірі 10923 грн 05 коп., в 2019 році в розмірі - 110923 грн 05 коп., в 2020 році в розмірі 10923 грн 05 коп., в 2021 році в розмірі 13107 грн 66 коп. (а.с.12,13).

Згідно із виписки по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахунком договору SAMDNWFC9 від 19 липня 2018 року за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року ОСОБА_1 орендна плата в розмірі 13107 грн 66 коп. не виплачена (а.с.14,74-75).

13 січня 2022 року ОСОБА_1 надіслано директору ТОВ «СК-АГРО» заяву з вимогою негайного виконання товариством своїх договірних зобов`язань, щодо виплатити їй орендної плати за 2021 рік у сумі 6371 грн 78 коп. відповідно до укладеного договору та повідомленням про те, що у разі невиконання останнім своїх договірних зобов`язань з виплати орендної плати ОСОБА_1 має намір стягнути заборгованість за оренду у судовому порядку (а.с. 15).

21 січня 2022 року на вищезазначену заяву ТОВ «СК-АГРО» надана письмова відповідь у якій зазначено, що розмір орендної плати за період з 2015-го по 2021 рік відповідно до договору становить 44602 грн 40 коп., станом на 30 грудня 2021 року орендарем сплачено на користь ОСОБА_1 орендну плату на загальну суму 58802 грн 41 коп., тому ТОВ «СК-АГРО» фактично сплачена орендна плата за 2015-2021 роки значно перевищує розмір договірної орендної плати, що свідчить про дострокове виконання орендарем свого обов`язку зі сплати орендної плати за договором, зокрема за 2021 рік (а.с. 16).

Згідно витягу із інформаційних ресурсів Державної податкової служби України юридичною особою ТОВ «СК-АГРО» 21 січня 2022 року був поданий розрахунок за 4 квартал 2021 року, реєстраційний №, у додатку 4 ДФ до якого за грудень 2021 року відображено наступні дані за ознакою доходу 195 «Дохід від надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю в лізинг, оренду, суборенду, емфітевзис згідно пунктом 170.1 статті 170 розділу IV Кодексу (підпункт 164.2.5 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу)» по фізичній особі ОСОБА_1 : сума нарахованого/виплаченого доходу 13107 грн 66 коп., сума нарахованого/перерахованого податку на доходи фізичних осіб -2359 грн 38 коп., сума нарахованого/перерахованого військового збору 196 грн 61 коп. Юридична особа ТОВ "СК-АГРО" подала уточнюючий розрахунок від 01 червня 2022 року реєстраційний № , щодо видалення по ОСОБА_1 , як помилкового рядка з ознакою доходу 195: сума нарахованого/виплаченого доходу 13107 грн 66 коп., сума нарахованого/перерахованого податку на доходи фізичних осіб -2359 грн 38 коп., сума нарахованого/перерахованого військового збору 196 грн 61 коп. (а.с. 85-87, 88, 89-94).

Згідно із довідки про нарахування та сплату орендної плати ОСОБА_1 , платіжних доручень, видаткових касових ордерів, заяв про зарахування орендної плати, довіреності, видаткових накладних та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, ТОВ «СК-АГРО» сплачено ОСОБА_1 орендну плату за користування земельною ділянкою: 07 серпня 2014 року 10 грн 69 коп., 20 вересня 2013 року 3097 грн 34 коп., 07 серпня 2014 року 3097 грн 34 коп., 12 серпня 2015 року 5320 грн 43 коп., 05 серпня 2016 року 110 грн 00 коп., 17 серпня 2016 року 6000 грн 00 коп., 04 жовтня 2016 року 924 грн 44 коп., 08 вересня 2017 року 8793 грн 05 коп., 14 серпня 2018 року 8793 грн 05 коп., 16 вересня 2019 року 8793 грн 05 коп., 22 жовтня 2020 року 8793 грн 05 коп. (а.с.101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109,110).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в порушення пунктів 9, 11 укладеного договору оренди землі повно та своєчасно у 2021 звітному році та протягом розгляду цієї справи добросовісно не виплатив узгоджений договірний розмір орендної плати в сумі 6371 грн 78 коп. за 2021 рік, обопільна письмова згода про зарахування раніше проведених виплат у визначеному ними розмірі за попередні роки у рахунок сплати орендної плати за 2021 рік відсутня. Також, суд першої інстанції звернув увагу на те, що норми діючого договору оренди земельної ділянки від 01 вересня 2006 року не забороняють виплату орендної плати у більшому розмірі чим визначено в його нормах, проте фактично проведені виплати орендної плати позивачу в підвищеному розмірі за попередні роки суд не розглядав в якості переплати орендної плати, яку можна спрямувати в рахунок сплати орендарем орендної плати позивачу за 2021 рік, і питання взаєморозрахунків із приводу переплачених коштів може бути предметом окремої домовленості та взаємозвірок платежів між сторонами поза межами даного спору.

Також, у зв`язку з несвоєчасною та повною невиплатою орендної плати відповідачем за 2021 рік на користь позивача з ТОВ «СК-Агро», суд першої інстанції дійшов до висновку, що підлягає стягненню договірний розмір пені в якості належного договірного способу захисту порушеного права позивача на своєчасне і повне отримання орендної плати за користування її земельною ділянкою у 2021 році.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( стаття 629 ЦК України).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

За змістом ст.ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Зі змісту укладеного між сторонами договору оренди землі від 01 вересня 2006 року та додаткової угоди до нього від 29 липня 2015 року вбачається, що орендна плата за користування земельною ділянкою складала 6371 грн 78 коп. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції за письмовою згодою сторін. Орендна плата вноситься в такі строки до 30 числа останнього у звітному році місяця.

Умовами цього договору також передбачено перегляд один раз у два роки розміру орендної плати.

Відповідачем не заперечується, що у 2021 звітному році ОСОБА_1 орендна плата не перераховувалася.

Норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та положення укладеного між сторонами договору оренди не містять заборон на сплату орендної плати авансом за наступні роки користування земельною ділянкою.

Проте, як обґрунтовано вказував суд першої інстанції, відповідачем не було надано жодного доказу на підтвердження того, що сплачена в більшому розмірі орендна плата є авансовим платежем. Відповідачем не було обґрунтовано, за який конкретно період використання товариством земельної ділянки в майбутньому були виплачені позивачу кошти. Також не доведено на доказах і наявність згоди позивача на сплату ТОВ «СК-АГРО» у 2016-2020 роках орендної плати за наступні роки користування належною їй земельною ділянкою.

Крім того, доводи відповідача про те, що надмірно сплачені у 2016-2020 роках орендні платежі є авансом спростовуються платіжними дорученнями №3196 від 14 серпня 2018 року №1724 від 16 вересня 2019 року та №СК07309 від 22 жовтня 2020 року призначення платежу зазначено як орендна плата за земельну ділянку за відповідний рік (2018, 2019 та 2020 роки), ОСОБА_1 , для зарахування на картковий рахунок (а.с. 102-103).

Враховуючи встановлення факт порушення відповідачем умов договору оренди в частині своєчасної сплати орендної пати за 2021 рік, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені. Наведений судом розрахунок та розмір пені відповідачем не спростовується.

Таким чином, з огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» залишити без задоволення.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 30 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

С. С. Ткачук