КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2318/22 Провадження № 2/552/1458/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.08.2022 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Кузіної Ж.В.
при секретарі Мовчан В.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Полтавський автоагрегатний завод» про виділ нерухомого майна із спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власності,-
ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до Публічного акціонерного товариства «Полтавський автоагрегатний завод» про виділ належної йому частки нерухомого майна із спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власності. Посилався на те, що підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19 жовтня 2004 року посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І. він придбав, а ПАТ « Полтавський автоагрегатний завод» передав йому у власність 106.9 кв.м нежитлової будівлі ( гуртожитку), що складає 9/500 частини об`єкту розташованого за адресою АДРЕСА_1 . По заяві власника було відчужено в будинку літ. «А-5» на 1 поверсі приміщення 155 площею 2.0 кв.м, приміщення 159 площею 20.6 кв.м, приміщення 160 площею 11.3 кв.м, приміщення 162 площею 15.7 кв.м, приміщення 163 площею 16.0 кв.м, приміщення 164 площею 23.7 кв.м, приміщення 156 площею 4.1 кв.м, приміщення 157 площею 2.9 кв.м , приміщення 161 площею 10.6 кв.м, загальною площею 106.9 кв.м. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Придбане ним приміщення не має самочинних перебудов чи добудов. Маючи у спільній частковій власності спірне нежитлове приміщення він позбавлений права вільно розпоряджатись та користуватись ним. У позасудовому порядку він немає можливості укласти договір про виділ частки , відповідно до вимог ч. 4 статті 364 ЦК України, однак відповідач хоч і не заперечує проти виділу його частки із спільної часткової власності, але не бажає на це витрачати час. Просив виділити в окремий об`єкт нерухомого майна належні йому 106.9 кв.м нежитлової будівлі ( гуртожитку), що складає 9/500 частин об`єкту розташованого за адресою АДРЕСА_1 , які розташовані в будинку літ. «А-5» на 1 поверсі, та складаються із: приміщення 155 площею 2.0 кв.м, приміщення 159 площею 20.6 кв.м, приміщення 160 площею 11.3 кв.м, приміщення 162 площею 15.7 кв.м, приміщення 163 площею 16.0 кв.м, приміщення 164 площею 23.7 кв.м, приміщення 156 площею 4.1 кв.м, приміщення 157 площею 2.9 кв.м , приміщення 161 площею 10.6 кв.м, загальною площею 106.9 кв.м та припинити його право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно.
13 червня 2022 року Київським районним судом м. Полтави відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 11 липня 2022 року закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду.
У судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, просили задовольнити позовні вимоги.
Відповідач свого представника у судове засідання не направив, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома, клопотань та відзиву на позов не надходило.
Суд, керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності сторін, які не з`явилися на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів, з ухваленням заочного рішення.
Суд, дослідивши докази по справі , дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19 жовтня 2004 року посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І. придбав у ПАТ « Полтавський авто агрегатний завод» у власність 106.9 кв.м нежитлової будівлі ( гуртожитку), що складає 9/500 частин об`єкту розташованого за адресою АДРЕСА_1 . По заяві власника було відчужено в будинку літ. «А-5» на 1 поверсі приміщення 155 площею 2.0 кв.м, приміщення 159 площею 20.6 кв.м, приміщення 160 площею 11.3 кв.м, приміщення 162 площею 15.7 кв.м, приміщення 163 площею 16.0 кв.м, приміщення 164 площею 23.7 кв.м, приміщення 156 площею 4.1 кв.м, приміщення 157 площею 2.9 кв.м , приміщення 161 площею 10.6 кв.м, загальною площею 106.9 кв.м.
Право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Нормами чинного законодавства України визначено, що правовий режим спільної власності визначається нормами Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною власністю здійснюється за згодою всіх її власників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності.
Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Відповідно до ст.,ст. 358, 364 ЦК України кожен із співвласників спільної власності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній власності.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
У частинах першій, третій статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
У постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року у справі № 6- І30цс ІЗ зазначено, що «частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні».
З такими висновками погодилась Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 березня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 14-43цс20).
Аналогічний правовий висновок висловлено в постанові Верховного Суду від 03.03.2021 року в справі № 295/451/16-ц.
Висновком Полтавського бюро технічної інвентаризації « Інвентаризатор» від 13 лютого 2022 року встановлено, що нежитлові приміщення в житловому будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 106.9 кв.м, що складає 9/500 частки об`єкта, які належать позивачеві є відокремленим, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна.
Згідно висновку експерта № 52 за результатами експертного будівельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження на підставі проведених досліджень, можливо виділити у самостійний окремий об`єкт 9/500 частин будівлі гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , технічно можливо.
Від співвласника заперечення щодо виділу частки позивача із спільної часткової власності не надійшли, що свідчить про мовчазну згоду відповідача із заявленими позовними вимогами.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.
У позовній заяві позивач просить не вирішувати питання про розподіл судових витрат по справі, тому судом вказане питання не вирішується.
Керуючись ст. ст. 10,12,81, 263, 264, 265, 280-284 ЦПК України ,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Виділити в окремий об`єкт нерухомого майна 106.9 кв.м ( 9/500) частин об`єкту нежитлової будівлі ( гуртожитку) , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 19 жовтня 2004 року розташованого за адресою АДРЕСА_1 , розташовані в будинку літ. «А-5» на 1 поверсі, загальною площею 106.9 кв.м та складаються із: приміщення 155 площею 2.0 кв.м, приміщення 159 площею 20.6 кв.м, приміщення 160 площею 11.3 кв.м, приміщення 162 площею 15.7 кв.м, приміщення 163 площею 16.0 кв.м, приміщення 164 площею 23.7 кв.м, приміщення 156 площею 4.1 кв.м, приміщення 157 площею 2.9 кв.м , приміщення 161 площею 10.6 кв.м .
Припините право спільної часткової власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна 106.9 кв.м нежитлової будівлі ( гуртожитку) розташованого за адресою АДРЕСА_1 в будинку літ. «А-5» на 1 поверсі, та складаються із: приміщення 155 площею2.0 кв.м, приміщення 159 площею 20.6 кв.м, приміщення 160 площею 11.3 кв.м, приміщення 162 площею 15.7 кв.м, приміщення 163 площею 16.0 кв.м, приміщення 164 площею 23.7 кв.м, приміщення 156 площею 4.1 кв.м, приміщення 157 площею 2.9 кв.м , приміщення 161 площею 10.6 кв.м, загальною площею 106.9 кв.м.
Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 місце реєстрації і проживання АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Полтавський автоагрегатний завод» , місце знаходження м. Полтава, вул. Зіньківська, 57, ідентифікаційний код ЄДРПОУ 00232124,
Суддя Ж.В. Кузіна