Провадження №2/748/121/22
Єдиний унікальний № 748/1617/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне)

03 червня 2022 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Однолько Ю.С.,

за участю представника позивача Брижатого С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРИС-ЮГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Арис-Юг» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 71 012 грн. 38 коп. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 12 січня 2012 року між ТОВ «АРИС-ЮГ» та ПП «ТРАНСАВІАТУР» було укладено договори № 374 та 374/4. 01 серпня 2014 року між ТОВ «АРИС-ЮГ» та ПП «ТРАНСАВІАТУР» було укладено договір № 374/5. Згідно умов Договорів Позивач зобов`язався надати ПП «ТРАНСАВІАТУР» послуги по заправці автотранспорту дизельним пальним на автозаправних станціях, розташованих поза межами території України та надавати додаткові послуги відповідно при пред`явленні пластикових карток, а ПП «ТРАНСАВІАТУР» зобов`язався проводити оплату наданих послуг. На виконання умов Договорів передбачених п. 2.1.1, позивач передав, а ПП «ТРАНСАВІАТУР» прийняв в користування пластикові картки, за якими ПП «ТРАНСАВІАТУР» надавалися послуги по заправці автотранспорту. Це підтверджується актом прийму-передачі магнітно-чіпових карт «ARIS. Факт отримання послуг по заправці автотранспорту ПП «ТРАНСАВІАТУР» дизельним пальним на АЗС та додаткових послуг (проїзд автотранспорту по платних дорогах) поза межами території України по пластиковим картам «ARIS» підтверджується актом наданих послуг та звірки взаєморозрахунків. Рахунки-фактури отримані ПП «ТРАНСАВІАТУР» своєчасно. Додатками до даних рахунків фактури є реєстри заправок та проїзду по платним дорогам транспортних засобів ПП «ТРАНСАВІАТУР», які детально розкривають інформацію по проїзду дорогам ПП «ТРАНСАВІАТУР». В сукупності загальна сума вартості відпущеного дизельного пального та послуг з проїзду по платним дорогам складає 252 282 грн 33 коп. Сальдо на 01.12.2018 року складає 316 904 грн 12 коп. Надійшло оплат за грудень місяць 2018 року на рахунок Позивача 0 грн. Сальдо (заборгованість) на 31.12.2018 року складає 569 186 грн 45 коп. Неодноразові вимоги, щодо виконання умов договору з оплати в повному обсязі за отримані послуги керівництвом ПП «ТРАНСАВІАТУР» до уваги взяті не були, в зв`язку з чим змушені звернутися до суду для захисту своїх інтересів та поновлення порушених прав. До моменту подання позовної заяви ПП «ТРАНСАВІАТУР» частково зменшив заборгованість. У 2021 році ОСОБА_2 придбав приватне підприємство «ТРАНСАВІАТУР» та призначив себе директором. Після придбання приватного підприємства до відповідача перейшов, у тому числі, і обов`язок погашення заборгованості. В силу положень ч.1 ст. 128 ГПК України ОСОБА_1 , як громадянин- підприємець, відповідає за зобов`язаннями " ПП Трансавіатур" всім своїм майном.

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, щопозовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 12 січня 2012 року між ТОВ "Арис-Юг" та Приватним підприємством "Трансавіатур" в особі директора Каленченка Ю.Л. було укладено договори № 374 та № 374/4. 01 серпня 2014 року між ТОВ "Арис-Юг" та ПП "Трансавіатур" в особі директора Каленченка Ю.Л. було укладено договір № 374/5. Відповідно до пункту 1.1. договорів, комісіонер у відповідності до договорів комісії №01/01 від 01 січня 2011 року та № 01/07/2014 від 01 серпня 2014 року, від свого імені та за рахунок комітента зобов`язується укласти договір про надання послуг заправки автотранспорту підприємства дизельним пальним та отримати додаткові послуги на підставі наданих підприємством пластикових карток "АРИС" за межами митної території України.

Підприємство зобов`язується здійснити комісіонеру оплату за надані послуги (пункт 1.2. договору).

Згідно пункту 2.1.1. сторони погодили, передати підприємству за актом пластикові карти в узгодженому асортименті і кількості, на умовах цього договору і протоколів до нього.

Пунктом 3.1. договорів, сторони погодили, що ціна послуг по заправці автотранспорту, що діє між сторонами для розрахунків за цим договором, визначається на підставі діючої ціни на автозаправній станції з умовами, передбаченими в протоколах, які є невід`ємною частиною даного договору. Ціна дизельного пального та послуг із заправки автотранспорту на АЗС фіксується в платіжній квитанції (чеку, виданому терміналом). Фактом надання послуг підприємству, є чеки "АЗС" встановленої комісіонером формі.

12 січня 2012 року між сторонами підписано протокол № 1 до договору № 374 погодження умов розрахунків при обслуговуванні з пластикових карт (а.с. 20). 12 січня 2012 року між сторонами підписано протокол № 1 до договору № 374/4 погодження умов розрахунків при обслуговуванні з пластикових карт (а.с. 24). 01 серпня 2014 року між сторонами підписано протокол № 1 до договору № 374/5 погодження умов розрахунків при обслуговуванні з пластикових карт (а.с. 28).

На виконання умов Договорів передбачених п. 2.1.1 позивач передав, а ПП «ТРАНСАВІАТУР» прийняв в користування пластикові картки, за якими ПП «ТРАНСАВІАТУР» надавалися послуги по заправці автотранспорту. Це підтверджується актом прийму-передачі магнітно-чіпових карт «ARIS.

Факт отримання послуг по заправці автотранспорту ПП «ТРАНСАВІАТУР» дизельним пальним на АЗС та додаткових послуг (проїзд автотранспорту по платних дорогах) поза межами території України по пластиковим картам «ARIS» підтверджується актом наданих послуг та звірки взаєморозрахунків.

Рахунки-фактури ПП «ТРАНСАВІАТУР» отримані. Додатками до даних рахунків фактури є реєстри заправок та проїзду по платним дорогам транспортних засобів ПП «ТРАНСАВІАТУР».

Загальна сума вартості відпущеного дизельного пального та послуг з проїзду по платних дорогах складає 252 282 грн 33 коп. Сальдо (заборгованість) на 31 грудня 2018 року складає 569 186 грн 45 коп.

На час подання позовної заяви ПП «ТРАНСАВІАТУР» просить стягнути заборгованість у розмірі 71 012 грн. 38 коп.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Чернігівської області від 17 серпня 2019 року з ПП " Трансавіатур" на користь ТОВ " Арис-Юг" стягнуто 30 261, 31 грн. основного боргу за період з 18 червня 2018 року по 18 червня 2019 року, 9 173, 64 пені , 689, 99 грн. три відсотки річних та 2 367, 45 грн. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 128 Господарського кодексу України громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення.

Одночасно з цим ч. 3 ст. 128 ГКУ встановлює форми здійснення підприємницької діяльності громадянами: - безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється; - із залученням або без залучення найманої праці; - самостійно або спільно з іншими особами.

Фізична особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, несе відповідальність всім своїм майном тільки в тому випадку, якщо виступає в зобов`язальних відносинах як фізособа-підприємець.

Так, за визначенням відповідно до ст. 113 ГКУ - приватним підприємством визнається підприємство, яке діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці з використанням найманої праці. Як випливає з положень ст. 113 ГКУ порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим Кодексом та іншими законами. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи.

А отже, засновник приватного підприємства керується загальними нормами законодавства, що регулюють створення суб`єктів господарювання (ст. 56-58, 62 ГКУ), тобто на власний розсуд встановлює органи управління та їх компетенцію, порядок розподілу прибутку та збитків, умови реорганізації та ліквідації приватного підприємства, умови виходу учасників і т.п.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 83 ЦКУ юридичні особи можуть бути створені у формі товариств, установ, так і в інших формах, встановлених законом.

Таким чином, приватне підприємство є юридичною особою.

Згідно ч. 3 ст. 96 ЦКУ учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за його зобов`язаннями, а юридична особа не несе відповідальності за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

До випадків, встановлених законом, можна віднести: товариство з додатковою відповідальністю (учасники таких товариств несуть відповідальність за зобов`язаннями товариства не всім своїм майном, але в певній його частині додатково до зроблених в статутний капітал вкладами), повні товариства (в яких учасники солідарно несуть додаткову (субсидіарну) відповідальність за зобов`язаннями товариства всім своїм майном) або командитні товариства (в яких субсидіарну відповідальність покладена на повних учасників, паралельно з яким до складу товариства входять учасники, відповідальність яких обмежена їх вкладами).

Відносно приватних підприємств додаткових застережень щодо відповідальності власників підприємства за зобов`язаннями товариства закон не містить, тому за загальним правилом учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за його зобов`язаннями.

Такий висновок буде справедливим у тому випадку, якщо установчі документи приватного підприємства не містять положень, які будуть вказувати, що за своєю суттю приватне підприємство є одним з перерахованих господарських товариств, учасники яких несуть повну або додаткову відповідальність за зобов`язаннями суспільства.

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб- підприємців та громадських формувань вбачається, що ПП " Трансавіатур" є приватним підприємством ( а.с. 16). Проте, суду не надано установчих документів приватного підприємства " Трансавіатур". А тому, вирішуючи позовні вимоги на підставі наданих суду доказів, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав, оскільки виходячи з положень ч. 3 ст. 96 ЦКУ учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за його зобов`язаннями, крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати в разі відмови в задоволенні позовних вимог позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 83, 89, 133, 141, 258, 259, 265, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «АРИС-ЮГ»( код в ЄДРПОРУ 31745725, 02141, м.Київ, вул.О.Мишуги, 10 оф.213,214) у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості у розмірі 71 012 грн. 38 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Чернігівським районним судом за письмовою заявою відповідача. Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Чернігівського районного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено 07 червня 2022 року.

Суддя Л. В. Хоменко