Ухвала

21 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 621/2419/16-ц

провадження № 61-11307ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І.А., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя.

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувсядо суду із зустрічним позовом до

ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на: автомобіль Daimler-Benz Vito, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ; 1/2 частину будівельних матеріалів, вартістю 18 100 грн, у вигляді шлакоблоків, залізобетонних плит перекриття, залізних воріт, використаних на будівництво індивідуального гаражу № НОМЕР_2 , за адресою: господарський двір

№ 2, смт Слобожанське, Чугуївський район, Харківська область; 1/2 частину будівельних матеріалів, вартістю 18 100 грн, у вигляді шлакоблоків, залізобетонних плит перекриття, залізних воріт, використаних на будівництво індивідуального гаражу № НОМЕР_3 , за адресою: господарський двір № 2,

смт Слобожанське, Чугуївський район, Харківська область. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , особистою приватною власністю ОСОБА_2 . У задоволенні решти зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 25 березня 2022 року № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ з Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року залишено без змін.

12 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернуласядо Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2022 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме: направлення на адресу суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із наведеними причинами його пропуску та доказами на їх підтвердження; доплати судового збору, а також роз`яснено наслідки невиконання ухвали суду.

Заявником вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті

394 цього Кодексу.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржуванупостановуПолтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року оприлюднено 17 жовтня 2022 року.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень підлягає задоволенню, оскільки наведена та підтверджена заявником обставина, а саме: отримання копії постанови Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року лише 17 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , свідчить про пропущення процесуального строку з поважних причин.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права, оскільки судами першої та

апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосовано норму

права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду

від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц, від 03 серпня 2022 року у справі № 756/13997/15, від 13 березня 2019 року у справі

№ 2605/14992/12,та у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник указує на порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки, а також встановили обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

ОСОБА_1 заявлено клопотання про зупинення дії рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року до закінчення касаційного провадження.

Клопотання аргументовано тим, що ОСОБА_2 має право зареєструвати оскаржуване нерухоме майно, як особисте, на підставі рішення суду першої інстанції, яке залишено без змін апеляційною інстанцією. У разі перереєстрації майна ОСОБА_2 , та при скасуванні касаційним судом рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року доведеться застосовувати механізм повороту виконання рішення суду, тому зупинення дії зазначених рішень до закінчення касаційного перегляду справи є необхідним для забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобіганню порушенню прав ОСОБА_1 , а також нового власника, у разі відчуження ОСОБА_2 спірного майна іншій особі.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами.

У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, якщо воно буде скасоване.

Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_1 про зупинення діїоскаржуваних судових рішень, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведено доводів, які дають підстави для висновку про необхідність такого зупинення, та не надано належних цьому доказів, а припущення заявника щодо дій, які можливо трапляться та/або не трапляться у майбутньому, до уваги судом не приймаються. Крім цього, оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його дії.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статей 390 і 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, за касаційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року.

Витребувати із Зміївського районного суду Харківської області цивільну справу

№ 621/2419/16-ц.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року до закінчення касаційного провадження відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець