Справа № 1612/1161/12
Провадження № 4-с/534/17/22
КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2022 рокум. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Морозова В.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Циганко М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Бурлак Маргарити Володимирівни на дії державного виконавця Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),

встановив:

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшла скарга скаргу представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Бурлак Маргарити Володимирівни на дії державного виконавця Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якій просили визнати дії державного виконавця Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Валерія Липчанського щодо складення розрахунків заборгованості зі сплати аліментів від 30.11.2022 року у виконавчому провадженні ВП №62766060 неправомірними, визнати розрахунки заборгованості зі сплати аліментів від 30.11.2022 року у виконавчому провадженні ВП № 62766060 неправомірним, зобов`язати державного виконавця Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Валерія Липчанського усунути порушені права боржника ОСОБА_1 .

Свої вимоги заявник та його представник мотивують тим, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 травня 2012 року було присуджено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн , але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, щомісячно, починаючи з 23.04.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття. 26.07.2012 року на підставі постанови Комсомольського міського управління юстиції провадження за виконавчим листом № 2/1612/1161/ від 29.04.2012 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн , але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, щомісячно, починаючи з 23.04.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття було відкрито.

За період з 2012 по липень 2016 р. боржник постійно сплачував аліменти та не допускав заборгованості. Ніяких претензій до нього ані від виконавчої служби, ані від Стягувача не надходило. Постанови про обмеження у праві не виносились. Відомості до реєстру боржників не передавалися. 3 січня 2016 року дитина проживає разом із батьком. Після 24 лютого 2022 року мати дитини виїхала до Західної частини України в м. Чернівці разом із дитиною, але потім через сімейні обставини батько змушений був повернути дитину в місто Горішні Плавні. Мати з того часу і по сьогоднішній день з дитиною не проживає.

01.08.2022 року за рішенням служби у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було визначено разом із батьком ОСОБА_1 .

18.11.2022 року мати дитини звернулася до Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для отримання довідки про заборгованість по аліментам.

Відповідно до розрахунків зі сплати аліментів № 14725 від 30.11.2022 року, який складено державним виконавцем Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Валерієм Липчанським, заборгованість за 10 років склала 107 500 (сімдесят сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 коп.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищив суму відповідних платежів за три місяці, державний виконавець виніс постанови про встановлення тимчасових обмежень боржника у правах та вніс відомості до реєстру Боржників.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, представником надано до суду заяву, відповідно до якої скаргу підтримала, просила провести розгляд справи за її відсутності.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, поважні причини неявки суду невідомі.

Згідно положення частини другої статті 450 Цивільного процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд дійшов наступних висновків.

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (частина перша статті 449 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»)

Згідно положення ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Так, судом встановлено, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 травня 2012 року було присуджено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн , але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, щомісячно, починаючи з 23.04.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття. 26.07.2012 року на підставі постанови Комсомольського міського управління юстиції провадження за виконавчим листом № 2/1612/1161/ від 29.04.2012 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн , але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, щомісячно, починаючи з 23.04.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вимог зазначеного рішення державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Комсомольського міського управління юстиціїбуло відкрито виконавче провадження №33562318 від 26.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_1

01.08.2022 року за рішенням служби у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було визначено разом із батьком ОСОБА_1 .

18.11.2022 року мати дитини звернулася до Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для отримання довідки про заборгованість по аліментам.

Відповідно до розрахунків зі сплати аліментів № 14725 від 30.11.2022 року, який складено державним виконавцем Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Валерієм Липчанським, заборгованість за 10 років склала 107 500 (сімдесят сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 коп.

30.11.2022 року державним виконавцем Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Валерієм Липчанським складено розрахунки заборгованості зі сплати аліментів за період з квітня 2012 року по 30 листопада 2022 року, тобто із застосуванням норм Сімейного кодексу України в редакції від 19.02.2022 року, чим порушено ст. 58 Конституції України, ст. 5 ЦК України щодо незворотності дій закону у часі.

Відповідно до ч.1 ст. 194 Сімейного кодексу України (в редакції чинній на день ухвалення рішення суду про стягнення аліментів), аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Вказана норма ч.1 ст. 194 Сімейного кодексу України діяла на час ухвалення рішення суду та звернення стягувача до державного виконавця із заявою про примусове виконання рішення суду про стягнення аліментів.

Положення ч.1 ст. 194 Сімейного кодексу України, які застосовані державним виконавцем, які передбачають стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання, набрали чинності 3 28.08.2018 року згідно Закону України «Про внесення змін

Відповідно до частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині третій статті 195 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року по справі № 1-7/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже, до відносин, які виникли до внесення змін слід застосовувати строк в три роки, а десятирічний строк можливо відраховувати лише починаючи з 28.08.2018 року. Як убачається з матеріалів справи, обов`язок сплати аліментів за рішенням суду у боржника виник у квітні 2012 року. Тоді ж виконаний лист було передано на виконання. До 28.08.2018 року діяли норми, які передбачали стягнення аліментів за виконавчим за минулий час не більше як за три роки. Оскільки законом покладено обов`язок по стягненню аліментів щомісячно, прошу суд врахувати, що трирічний строк повинен застосовуватися до кожної періодичної виплати. Тобто до заборгованості по аліментам, яка виникла до 28.08.2018 року, держаним виконавцем слід було урахувати положення частини 1 статті 194 СК України у редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року.

Такі дії призводять до ряду суттєвих порушень, допущених державним виконавцем Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Валерієм Липчанським при складанні Довідок-розрахунків заборгованості по аліментам щодо боржника від 30.11.2022 року, в частині неправомірного нарахування боржнику заборгованості по сплаті аліментів за період з квітня 2012 до листопада 2019 року, оскільки стягувач звернулась до виконавчої служби із заявою про примусове стягнення аліментів 26.07.2012 року, тобто у період дії норми частини 1 ст. 194 СК України про можливість стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час не більше як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Дії державного виконавця в частині неправомірного нарахування боржнику заборгованості по сплаті аліментів за період з квітня 2012 року до листопада 2019 року, що є порушенням конституційного принципу незворотності дії закону у часі.

Оскільки законом покладено обов`язок по стягненню аліментів щомісячно, суд приходить висновку, що трирічний строк повинен застосовуватися до кожної періодичної виплати. Держаним виконавцем слід було урахувати положення частини 1 статті 194 СК України у редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що скарга представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Бурлак Маргарити Володимирівни на дії державного виконавця Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 194 Сімейного кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, ст.ст. 258-261, 268, 352-354, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

постановив:

Скаргу представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Бурлак Маргарити Володимирівни на дії державного виконавця Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - задовольнити повністю.

Визнати дії державного виконавця Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Валерія Липчанського щодо складення розрахунків заборгованості зі сплати аліментів від 30.11.2022 року у виконавчому провадженні ВП №62766060 неправомірними.

Визнати розрахунки заборгованості зі сплати аліментів від 30.11.2022 року у виконавчому провадженні ВП № 62766060 неправомірним.

Зобов`язати державного виконавця Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Валерія Личанського усунути порушені права боржника ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Ю. Морозов