Справа № 185/8137/21
Провадження № 2/185/604/22
У Х В А Л А

18 травня 2022 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Єгоричевої К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засідання у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "УНО КАПІТАЛ" , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

У провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває зазначена вище цивільна справа.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою суду від 04 лютого 2022 року було зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича надати суду не пізніше п`яти днів з дня отримання ухвали суду завірену належним чином копію оспорюваного виконавчого напису нотаріуса та договору на підставі якого було видано оспорюваний виконавчий напис нотаріуса (виконавче провадження №66906345).

Відповідно до ч.1,2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Відповідно до ч.6,7,8 ст.84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Як слідує із матеріалів справи, відповідно копії повідомлення від 24.03.2022 року вказана вище ухвала була отримана приватним виконавцем Сивокозовим О.М., останній надіслав на адресу суду витребувану копію виконавчого напису №59125 від 25.05.2021 року, проте копію договору, на підставі якого було вчинено зазначений виконавчий напис, приватний виконавець не надіслав, серед причин, через які вказана ухвала суду в даній частині не була виконана, зазначив неможливість засвідчити належним чином вказаний договір.

Відповідно до підпункту 5.1 пункту 5, підпункту 7.1 пункту 7 глави 16 розділу 2, виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.

На підставі вищевикладеного, суд вважає причини відмови приватного виконавця у надісланні до суду витребуваної копії договору, на підставі якого було видано виконавчий напис, необґрунтованими.

Відповідно до ч.4 ст.44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до ст. 144 ЦПК України, заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Згідно з п.3 ч.1 ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Виходячи із вказаних обставин справи, факту невиконання ухвали суду в частині надісланя на адресу суду копії договору, на підставі якого було видано виконавчий напис, необґрунтованості зазначених приватним виконавцем причин її невиконання, а також того, що вказаний договір є важливими для всебічного, повного та належного розгляду даної цивільної справи, суд вважає за необхідне накласти на приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. штраф в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2481,00 грн.

Згідно з ч.2 ст.148 ЦПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.9 ст.84 ЦПК України притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Керуючись ст.44,81,84,143,144,148,260 ЦПК України, суддя

постановив:

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави штраф в розмірі 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня нуль копійок) грн.

Повторно зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича надати суду не пізніше п`яти днів з дня отримання ухвали суду завірену належним чином копію договору на підставі якого було видано оспорюваний виконавчий напис нотаріуса (виконавче провадження №66906345).

Роз`яснити, що у відповідності до ст. 148 ЦПК УКраїни Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М. М. Перекопський