Справа № 308/4315/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 грудня 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю.,

з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 квітня 2022 року у справі № 308/4315/22 (Головуючий: Малюк В.М.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою про визнання дій державного виконавця відділу ДВС у м. Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Венжеги Максима Ростиславовича, у виконавчому провадження №52481751, неправомірними та поновлення порушеного права заявника, мотивуючи тим, що 27 вересня 2021 року заступником начальника відділу ДВС у м. Ужгороді Венжега М.Р., з метою виконання рішення суду, винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

Заявник вважає вказану постанову про арешт майна боржника від 27 вересня 2021 року незаконною, неправомірною та такою, що порушує права та свободи заявника, зокрема гарантоване йому Конституцією України право на пенсію.

Зазначає, що у АТ «Приват Банк» заявник має тільки один відкритий рахунок пенсійний і з його пенсії на користь стягувача, стягується Пенсійним фондом України 20 відсотків від її розміру. Також вказує, що чинним законодавством визначено розмір відрахувань - 50 відсотків тільки у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної коди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, однак вважає, що до цієї категорії боржників не відноситься.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив визнати дії державного виконавця відділу ДВС у м. Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Венжеги М.Р. по виконавчому провадженню № 2-2480/1 (виданого 05.10.2010 року Ужгородським міськрайонним судом) неправомірними та зобов`язати начальника відділу ДВС у м. Ужгород усунути порушення закону при винесенні постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 27.09.2021 року та поновити порушене право заявника та поновити строк на звернення із скаргою до суду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19 квітня 2022 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у задоволенні скарги відсутні, так як на його звернення АТ «Приват Банк» неодноразово зазначав, що до банку не надходив у належному порядку документ про зняття арешту, а тому у банку відсутні правові підстави для зняття арешту з коштів, що знаходяться на його рахунку. Не є переконливим та аргументованим з правової точки зору посилання суду на те, що карта на яку він отримує пенсію, не є спеціальним рахунком, оскільки на нього можуть бути зараховані не лише пенсійні виплати. Про протиправну дію виконавця щодо накладення ним арешту на пенсію, бездіяльність керівників виконавчих органів свідчить факт порушення ними ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до цього Закону виконавчі дії проводяться за місцем проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходженням його майна, яким є с. Верхній Студений, а не м. Ужгород.

Заслухавши пояснення представника відділу ДВС у м. Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Венжега М.Р., який просить ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_2 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`яввся, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений у попередньому судовому засіданні яке мало місце 28 вересня 2022 року і в якому заявник надавав свої пояснення на предмет правомірності його скарги та прийнятого судового рішення по ній і його неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК україни.

Встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби міста Ужгорода Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває ВП № 52481751 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3480/10 виданий 05 жовтня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Траст Фінанс» заборгованість у розмірі 200 765,65 грн. та судові витрати у розмірі 1820 грн.

27 вересня 2021 року заступником начальника відділу ДВС у м. Ужгород Венжега М.Р., з метою виконання рішення суду, винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

Загальний порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначений у ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Статтею 73 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено кошти, на які не може бути звернено стягнення.

Частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

У постанові про арешт коштів боржника від 27 вересня 2021 року, заступник начальника відділу визначив банківським установам порядок виконання зазначеної постанови, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення, на які заборонено законом.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до АТ «ПриватБанк» із зверненням щодо використання належного заявнику рахунку, на що отримував від банку відповіді, зі змісту яких слідує, що карта на яку ОСОБА_1 надходить пенсія, в розумінні чинного законодавства не є спеціальним рахунком та на нього можуть бути зараховані не лише пенсійні виплати.

Рахунок відкритий на ім`я боржника у АТ КБ «ПриватБанк» та на який державним виконавцем накладений арешт, не є рахунком зі спеціальним призначенням, оскільки до таких рахунків належать лише рахунки, які призначені для виплат заробітної плати та податків та які належать виключно юридичним особам або фізичним особам-підприємцям, а не рахунки фізичних осіб, на які надходять такі виплати.

Разом з тим, що банк не повідомляв державного виконавця про спеціальний режим коштів боржника та не повертав виконавцю його постанову без виконання, хоча це є прямим обов`язком банку.

Згідно позиції Верховного Суду викладеної у рішення від 03 лютого 2021 року у справі №756/1927/16-ц, якщо рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо) та набули статусу вкладу.

У суді першої інстанції під час розгляду скарги ОСОБА_1 встановлено, що відразу після накладення арешту, до боржника було доведено про можливість відкриття рахунку у іншій банківській установі для отримання пенсії, що було скаржником і зроблено заявником.

Також встановлено, що кошти на арештованому рахунку боржника розблоковано, а стягнення з пенсії боржника не проводяться.

Відповідно до листа НБУ №14-0004/721 від 05.01.2022 року, на який посилається ОСОБА_1 , підтверджено правомірність вчинених дій державним виконавцем.

Суд першої інстанції встановивши фактичні обставини та системний аналіз законодавства, який наведений у рішенні, виходячи з вимог ч.2 ст. 451 ЦПК України обґрунтовано вважав, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв відповідно до закону та в межах наданих йому повноважень і скарга подана ОСОБА_1 є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2022 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой