КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 2-1799/2005
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Кошель К. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання недійсним договору дарування житлового будинку, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 липня 2022 року в складі судді Кравчук Ю.В.,

встановив:

04.02.2022 ОСОБА_1 , як правонаступник ОСОБА_4 , звернулася до суду із заявою, в якій просила скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 червня 2005 року.

Заява обґрунтована тим, що її син ОСОБА_5 , який був відповідачем в даній справі, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вона, як спадкоємець першої черги, подала заяву про прийняття спадщини, проте спадщину вона не може оформити, оскільки на спадкове майно накладено арешт.

Оскільки ухвала суду про накладення арешту не скасована, а нотаріус без рішення суду і в силу закону не має права зняти заборону на відчуження самостійно, просила суд заяву задовольнити.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 липня 2022 року в задоволенні вказаної заяви відмовлено.

20.10.2022 представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_6. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 липня 2022 року та ухвалити нове рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Свої доводи обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_5 , який був сином заявниці, помер. Остання звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки є спадкоємицею першої черги. Проте, скористатись своїм правом на отримання спадщини після померлого сина ОСОБА_6 не має можливості, оскільки на спадкове майно ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 липня 2022 року накладено арешт.

На підтвердження вказаної обставини до заяви було долучено копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 та копію свідоцтва про його смерть, витяг зі спадкового реєстру, договір дарування з витягом про державну реєстрацію та відомості з Державного реєстру.

Зазначає, що після набуття судовим рішенням законної сили, всупереч п.8 ч.1 ст.214 ЦПК України в редакції, чинній на момент винесення рішення, питання щодо скасування заходів забезпечення позову вирішено не було.

Крім цього, у випадку накладення арешту на спадкове майно постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій нотаріусом не виноситься, а лише затримується видача свідоцтва про право на спадщину.

Судом не враховано, що позов, в межах якого вживались заходи забезпечення, було залишено без задоволення, отже необхідність у застосовуванні забезпечення позову відпала.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_6. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не є учасником справи, не надала доказів того, що вона є процесуальним правонаступником ОСОБА_4 та доказів відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Апеляційний суд н е може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 08.06.2005 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила визнати недійсним договір дарування жилого будинку АДРЕСА_1 , укладений 05 березня 2002 року між нею та відповідачем.

17.03.2003 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 червня 2005 року в порядку забезпечення вказаного позову накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , заборонивши відчуження даного майна.

24 червня 2005 року до участі в справі в якості співвідповідача притягнуто власника спірного будинку ОСОБА_7 .

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11 січня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2006 року, вказаний позов залишено без задоволення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.214 ЦПК України в редакції, що діяла на час ухвалення судового рішення, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Вказане питання судом вирішено не було.

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на об`єкт нерухомого майна станом на 31.01.2002, власником будинку , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_5 . Підстава виникнення права власності: договір дарування від 17.03.2003.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 31.10.2019 в Ірпінській міській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_4 зареєстровано спадкову справу №414/2019.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , його матір`ю є ОСОБА_8 .

Відповідно до довідки державного нотаріуса Ірпінської міської державної нотаріальної контори від 20.05.2021 №414/2019/02-14, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкове майно складається з житлового будинку АДРЕСА_2 .

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України).

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частина друга статті 55 ЦПК України).

По своїй суті процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу відповідного суб`єкта, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. Підставами процесуального правонаступництва можуть бути лише юридичні факти, які виникли під час судового провадження у справі, а не до його початку. Процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним правонаступництвом, оскільки воно може мати місце в тих випадках, коли права та/або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення внаслідок тих чи інших юридичних фактів переходять до правонаступника. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після заміни сторони в матеріальних правовідносинах.

У зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_5 , його правонаступником в даній справі є його мати - ОСОБА_1 .

Згідно частин 1, 9, 10 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

За своєю правовою природою забезпечення позову є гарантією виконання рішення суду про задоволення позову. Вжиття судом цих заходів встановлює до прийняття рішення по справі певні обмеження здійснення учасниками справи, зокрема відповідачами, цивільних прав.

З огляду на те, що в задоволенні позову було відмовлено, наявні правові підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заявниця не є процесуальним правонаступником ОСОБА_4 , ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 21 липня 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 липня 2022 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати вжиті ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 червня 2005 року у справі №2-1799 заходи забезпечення позову, якою було накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , заборонивши відчуження даного майна.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.12.2022.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк