Головуючий суддя
в суді І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 374/266/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Потапенка А.В.,

за участі:

секретаря - Папенко О.О.,

представника позивача - (не з`явилась),

відповідача - ОСОБА_1 (не з`явився),

представника відповідача - Рябокляча К.О. (не з`явився),

розглянувши у приміщенні Ржищівського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача.

13.11.2020 між Товариством з додатковою відповідальністю "ІНТЕРХІМ", далі - ТДВ "ІНТЕРХІМ", та Акціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГО"- далі АТ "СК "ІНГО", укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № 870525350.20, за яким застраховано транспортний засіб - Renault, д.н.з. НОМЕР_1 .

В період договору страхування, 18.08.2021 в м. Києві по вул. Симиренка, 38 А, відбулась дорожньо-транспортна пригода із участю застрахованого автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , (власник -ТДВ "ІНТЕРХІМ", водій - ОСОБА_2 ) та автомобіля BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , (власник - UAB "Mygtukas", водій ОСОБА_1 . В результаті ДТП застрахований автомобіль було пошкоджено.

Відповідно до відповіді поліції та постанови Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2021, ДТП сталась внаслідок порушення відповідачем ПДР України. Тобто винним в скоєнні ДТП є відповідач.

Після зазначених подій потерпілий в ДТП ТДВ "ІНТЕРХІМ" через свого представника подав заяву про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 18.08.2021 із участю застрахованого автомобіля, з метою отримання виплати страхового відшкодування.

Оскільки даний випадок є страховим за договором страхування, АТ "СК "ІНГО" заяву було прийнято та здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитків та виплаті страхового відшкодування. Так, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 9456 грн 40 коп., що підтверджується страховим актом № 4202431 та платіжним дорученням № 20151. Виплата страхового відшкодування здійснювалась на рахунок СТО ФОП ОСОБА_3 , що підтверджує фактичні витрати на ремонт автомобіля.

Розмір страхового відшкодування визначався на підставі рахунку №003100019 від 18.08.2021, згідно якого вартість ремонту автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , становила 10 456 грн 40 коп. Виплата страхового відшкодування визначалась за мінусом розміру франшизи за договором страхування (1000 грн). Отже розмір страхового відшкодування склав - 9 456 грн 40 коп.

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 22, 993, 1166, 1187 ЦК України, а також на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, до позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий має до особи, відповідальної за завдані збитки, винним у ДТП, що мала місце 18.08.2021, є відповідач, позивач вказував, що набув права вимоги відшкодування збитків до відповідача.

З метою досудового врегулювання спору позивачем був надісланий лист відповідачу з вимогою щодо відшкодування шкоди, однак відповідь не була отримана.

Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 9 454 грн 40 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 грн 20 коп.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 26.10.2022 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 03.11.2022, заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження не надавав, 14.11.2022 подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з підготовкою відзиву.

18.11.2022 відповідач подав до суду відзив на позов, де вказував, що він не оспорює своєї вини у скоєнні ДТП, яка сталась 18.08.2021 у м. Києві по вул. Симиренка, 38 А. Проте, заявлена сума коштів у розмірі 10 456 грн 40 коп., є непомірно завищеною та не відповідає реальній вартості відновлювального ремонту автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , у межах пошкодження, завданого внаслідок зазначеної ДТП.

На долученому відеозаписі чітко видно, що завдані матеріальні збитки автомобілю - це лише практично непомітна подряпина заднього лівого ліхтаря автомобіля, отримання внаслідок незначного зіткнення з його автомобілем. Всі інші частини автомобіля не зазнали пошкоджень.

Відповідач не згодний з розрахунком ФОП ОСОБА_4 № 003100019 від 18.08.2021 із вказаними у ньому запасними частинами та матеріалами, а також переліком виконаних робіт по ремонту автомобіля. Відповідач не вбачає жодного зв`язку із усуненням подряпини на задній лівій фаті внаслідок ДТП, що розцінюється не інакше як намагання власника автомобіля ТДВ "ІНТЕРХІМ" та АТ "СК "ІНГО" нечесним шляхом стягувати кошти за ремонтно-відновлювальні роботи, які насправді не проводились.

На даний час відповідач не має змоги визначити реальну вартість того незначного пошкодження автомобіля, оскільки автомобіль відремонтований.

Посилаючись на ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 3, 7, 12Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" а також на Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджену спільним наказом Фонду держмайна України та Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003, відповідач вказував на неправомірність заявлених позовних вимог. Враховуючи норми вказаного вище законодавства відповідач вказував, що оцінка вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, не була проведена відповідно до вимог закону, звіт або акт про оцінку вартості матеріального збитку взагалі не складався, а вартість матеріального збитку, зазначена в страховому акті № 4202431 від 06.09.2021 була визначена позивачем на підставі розрахунку, наданого ФОП ОСОБА_3 . Відповідача для проведення технічного огляду автомобіля не викликали. Отже відповідач вважає позовні вимоги АТ "СК "ІНГО" безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судове засідання представник позивача не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надавши заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без участі представника. Відповідь на відзив не надсилав.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи без його участі та без участі відповідача. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Отже, суд вирішив розглядати справу без участі сторін, у порядку, передбаченому ч.3 ст. 223 ЦПК України.

Судом встановлено наступні обставини.

13.11.2020 між Товариством з додатковою відповідальністю "ІНТЕРХІМ", далі - ТДВ "ІНТЕРХІМ", та Акціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГО"- далі АТ "СК "ІНГО", укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № 870525350.20, за яким застраховано транспортний засіб - Renault, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.5-8, 9).

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2021, по справі №759/20339/21, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 18.08.2021 та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.16).

Відповідно до повідомлення про випадок встановлено, що ТДВ "ІНТЕРХІМ" повідомив АТ "СК "ІНГО" про страховий випадок: подія - наїзд на ТЗ іншого встановленого ТЗ; опис події - зіткнення з BMW, д.н.з. НОМЕР_2 ; ушкоджені елементи кузова ТЗ - задній бампер (а.с.10). Представником ТДВ "ІНТЕРХІМ" подано заяву до АТ "СК"ІНГО" на виплату страхового відшкодування (а.с.20).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ (а.с.12), автомобіль Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , власник -ТДВ "ІНТЕРХІМ"; водій - ОСОБА_2 має посвідчення водія (а.с.11).

Згідно зі схемою ДТП від 18.08.2021 встановлено обставини вчинення ДТП, механічні пошкодження отримали: автомобіль Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , - задній бампер, задній лівий фонар; автомобіль BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , - задній бампер (а.с.13).

Відповідно до відповіді НПУ1, ДТП сталась внаслідок порушення відповідачем ПДР України. Тобто винним в скоєнні ДТП є ОСОБА_1 (а.с.14-15).

Відповідно до акта огляду транспортного засобу, застрахованого полісом № 870525350.20_04 від 18.08.2021 встановлено, що було оглянуто автомобіль Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , та визначено пофарбувати задній бампер, особливі відмітки, зауваження: задній лівий ліхтар, фара (а.с.17-17 зворот).

Згідно зі звітом про оцінку рахунком №003100019 від 18.08.2021 встановлено, що використано запасні частини та матеріали: лакофарбові матеріали, заклепка; виконані роботи: підготовчі роботи до пофарбування заднього бампера, ремонт та фарбування окуляра задньої лівої фари, ремонт нижньої частини заднього лівого крила та його фарбування, полірування заднього лівого фонаря (а.с.18). Вартість виконаних робіт 13 512 грн, з урахуванням знижки - 3055 грн 60 коп. вартість - 10 456 грн 40 коп.

Згідно інформації перевірки чинності поліса - поліс на ТЗ № JPA844 не знайдено (а.с.19).

Відповідно до страхового акта № 4202431 від 06.09.2021 сума збитку складає 10 456 грн 40 коп. За умовами страхування підлягає відшкодуванню 9456 грн 40 коп (а.с.2- зворот). Розпорядженням № 4202431 на виплату страхової події від 06.09.2021 АТ "СК"ІНГО" просило перерахувати страхове відшкодування в розмірі 9 456 грн 40 коп. ФОП ОСОБА_3 (а.с.21). Платіжним дорученням № 20151 від 23.09.2021 підтверджено перерахування коштів у розмірі 9 456 грн 40 коп на рахунок ФОП ОСОБА_3 (а.с.21 зворот).

Норми права, застосовані судом.

Щодо переходу до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України "Про страхування").

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України "Про страхування"). Втім законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч.1 ст. 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них пунктом 9 частини першої цієї статті віднесено страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно зі ст.27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18)).

У випадках коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 цього Закону, страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зумовлене тим, що набуття цього права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема їх захист.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, вимога позивача до завдавача шкоди ОСОБА_1 не є регресною, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації, тобто переході до позивача права вимоги потерпілої особи у деліктному зобов`язанні.

Такі правові висновки містить постанова Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 755/518/19 (провадження № 61-22992св19.

Щодо визначення розміру відшкодування.

Доводи відповідача про те, що звіт про оцінку рахунок № №003100019 від 18.08.2021 ФОП ОСОБА_4 не є належним та допустимим доказом у справі, а також доводи про те, що не визначена реальна вартість ремонту пошкодженого автомобіля, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України).

Частиною першою статті 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами необґрунтованості чи суперечності звіту про оцінку рахунку №003100019 від 18.08.2021 іншим матеріалам справи та не спростовано викладених у ньому обставин. Висновків експерта, складеного на його замовлення суду не надано, а у відзиві є лише посилання на неможливість проведення оцінки реальної вартості ремонту, оскільки автомобіль відремонтований.

Суд критично оцінює долучений відповідачем відеозапис, з якого неможливо встановити ступінь механічних пошкоджень автомобіля, зокрема заднього бамперу автомобіля білого кольору. Також із вказаного відео не вдалося ідентифікувати як марку автомобіля так і його державний номерний знак.

Крім того, згідно з частиною другою статті 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінка суду аргументів сторін, доказів.

Предметом позову є вимога, заявлена позивачем, яку він визначає, у порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" про відшкодування завданої майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у вигляді сплати страхового відшкодування у розмірі 9 456 грн 40 коп.

Учасники правовідносин, виникають у зв`язку з настанням ДТП, перебувають між собою у таких зобов`язаннях: договірне зобов`язання існує між позивачем АТ "СК "ІНГО" і потерпілим ТДВ "ІНТЕРХІМ" - за договором добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків; деліктне зобов`язання - між потерпілим ТДВ "ІНТЕРХІМ" та відповідачем ОСОБА_1 - із завдання шкоди внаслідок ДТП.

АТ "СК "ІНГО" виплатило страхове відшкодування СТО ФОП ОСОБА_3 згідно рахунку №003100019 від 18.08.2021, що підтверджується платіжним дорученням №20151 від 23.09.2021 (а.с.21 зворот).

Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, до позивача перейшло право вимоги на отримання від винної особи - відповідача, компенсації матеріальної шкоди.

Разом з тим, відповідачем до суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження заперечень позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду, зокрема не було заявлено будь-яких клопотань про забезпечення доказів.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними засобами доказування, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на відшкодування судового збору в розмірі 2 481 грн.

В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. 1, 5, 7, 10, 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 3, 5, 9, 22, 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 512, 993, 979, 980, 989, 999, 1191 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 76, 77, 78, 81, 82, 103, 106, 113, 141, 247, 265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО", - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" матеріальну шкоду у розмірі 9 456 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят шість) гривень 40 копійок та витрати на відшкодування судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін:

- Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО", , адреса: 01054, м. Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 33;

- ОСОБА_1 , РНОКПП не відомо, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя