ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5124/22
провадження № 6/753/278/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О., секретар судового засідання Кирик К. С..

учасники справи:

заявник - старший державний виконавець Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Ясінська Іванна Григорівна,

стягувач - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 ,

розглянув в судовому засіданні в м. Києві подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника,

В С Т А Н О В И В:

30.05.2022 старший державний виконавець Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Ясінська Іванна Григорівна (далі - державний виконавець Ясінська І. Г.) звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 и (далі також - ОСОБА_2 , боржник) за адресою: АДРЕСА_1 .

Подання обґрунтоване такими обставинами. На виконанні у Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження № 49902021 з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , заборгованості за договором позики та моральної шкоди. Боржником рішення суду не виконується, виклики до державного виконавця нею ігноруються, коштів, достатніх для виконання рішення суду, та нерухомого і рухомого майна, яке підлягає державній реєстрації, у боржника не виявлено. З метою перевірки майнового стану боржника ОСОБА_2 були здійснені виїзди за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Однак перевірити майновий стан боржника не вдалося, оскільки за вказаною адресою двері виконавцю не відчиняли або не надавали доступу до житла, на залишений у дверях виклик до виконавця боржник не з`явилася. Наведене свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення та законних вимог виконавця, що зумовлює необхідність вжиття заходів примусового виконання шляхом примусового проникнення до житла боржника з метою проведення опису й арешту майна.

Від державного виконавця Ясінської І. Г. надійшла заява про розгляд подання за її відсутності.

Відповідно до вимог частини 2 статті 439 ЦПК України стягувач ОСОБА_1 та боржник ОСОБА_2 про розгляд даного подання не повідомлялись.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив такі обставини.

13.01.2015 Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист по справі № 753/5741/15 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у сумі 1 417 737,37 грн. та судовий збір - 4 628,40 грн., а всього 1 422 365,77 грн.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Головковим Ю. В. від 25.01.2016 за даним виконавчим листом відкрите виконавче провадження № 49902021.

Постановою про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження, боржника зобов`язано у семиденний строк самостійно виконати рішення, а у разі його невиконання попереджено про можливість виконання в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Вищевказана постанова направлялась боржнику, однак конверт повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

04.08.2016 державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника, а саме на картковий рахунок та всі інші рахунки, про що винесено відповідну постанову.

Постановою про арешт коштів боржника від 26.09.2018 державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сніжинським Т. Є. накладено арешт на кошти в межах 1 564 702,34 грн., що обліковуються на всіх відкритих рахунках боржника.

Згідно даних Витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні станом на 24.10.2018 боржниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході здійснення виконавчого провадження встановлено, що у відповідності до вимог закону для отримання інформації, щодо джерел доходу боржника, державним виконавцем направлявся вiдповiдний запит до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України. Згідно повідомлень Державної фіскальної служби України інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах відсутня. Також, згідно відповіді ДФС України джерелом отримання доходів боржника фізичної особи є Громадська організація "Дніпровський районний осередок м. Києва "ЛІДЕР" Всеукраїнської громадської організації "Кінологічна спілка України". Державним виконавцем направлено постанову від 28.07.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та iншi доходи боржника. Копію постанови направлено на адресу вищевказаних організацій рекомендованим відправленням під номером 766. Кошти з заробітної плати в рахунок погашення боргу на депозитний рахунок Відділу не надходили. Згідно даних сайту YouControl відображається iнформацiя, що керівником вказаної вище органiзацii є ОСОБА_2 .

Згідно даних наданих МВС України відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповіді Пенсійного фонду Украiни боржник перебуває на обліку та отримує пенсію в розмірі 2200 грн. Державним виконавцем направлено постанову від 28.07.2021 на адресу ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві. Станом на 19.05.2022 з боржника стягнуто з 560,00 грн. боргу.

25.01.2016 державним виконавцем Головковим Ю. В. було направлено боржнику виклик, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язана з`явитися 10.02.2016 до державного виконавця для сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату, з попередженням що у разі неявки до неї можуть бути застосовані штрафні санкції у відповідності до вимог діючого законодавства та примусовий привід через органи внутрішніх справ.

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем, Сніжинським Т. Є. неодноразово здійснювалися виїзди за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 , про що було складено відповідні акти.

Так, згідно з актом від 19.07.2018 перевірити майновий стан боржника за адресою: АДРЕСА_1 , не вдалося, оскільки двері відчинила невідома особа, яка відмовилась себе називати та відмовилася надати доступ до квартири для опису та арешту квартири.

25.09.2018 державний виконавець знову прибув за адресою: АДРЕСА_1 , однак перевірити майновий стан боржника не вдалося, оскільки двері квартири ніхто не відчинив.

09.02.2022 згідно з актом складеним державним виконавцем Ясінською І. Г. перевірити майновий стан боржника за адресою: АДРЕСА_1 , не вдалося, оскільки двері відчинила ОСОБА_2 , коли державний виконавець представився двері одразу були зачинені боржником. В дверях залишено виклик на прийом.

Відповідно до вимоги державного виконавця (ВП № 49902021 від 12.09.2018) боржника було зобов`язано 25.09.2018 надати доступ до помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , для перевірки майнового стану та здійснення виконавчих дій. Даною вимогою боржника було попереджено, що у випадку умисного невиконання рішення суду, що набрало законної сили винні особи несуть кримінальну відповідальність згідно зі статтею 382 ККУ.

Однак 25.09.2018 державного виконавця не було допущено до вищевказаного домоволодіння, про що складено відповідний акт.

26.01.2022 державний виконавець звернувся до боржника з повторною вимогою, а також запропоновано стягувачеві бути присутнім, 09.02.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , для можливості надання доступу до помешкання з метою перевірки майнового стану та здійснення виконавчих дій.

Проте станом на дату розгляду даного подання вимоги державного виконавця боржник не виконала.

Частина 5 статті 124 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду (пункт 9 частини 3 статті 129 Конституції України).

Стаття 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 цього Закону визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За приписами статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З метою ефективної реалізації покладених на виконавця завдань щодо здійснення заходів примусового виконання рішень закон наділяє його широкими повноваженнями (правами), зокрема, правом примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

Пунктом 13 частини 3 цієї норми передбачено, що виконавець звертається до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду (пункт 4 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII).

Стаття 30 Конституції України гарантує недоторканість житла, що полягає у забороні проникати до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 р., Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (далі - Конвенція))

Згідно зі статтею 8 Конвенції ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (стаття 18 Конвенції).

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Відповідно до частини 1 статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства проникнення у житло як обмеження конституційного права особи на недоторканість житла має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Аналіз положеньЗакону № 1404-VIII та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення до суду щодо надання дозволу на примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

За результатами дослідження матеріалів виконавчого провадження, якими обґрунтовано вимоги подання, встановлено, що державним виконавцем вчинявся комплекс дій, спрямованих на виконання рішення суду про стягнення заборгованості з боржника, зокрема, на адреси боржника направлялись вимоги, які є обов`язковими для виконання, неодноразово здійснювались виїзди за місцем реєстрації боржника, з метою перевірки виконання та встановлення майна, на яке можливо звернути стягнення, проте внаслідок недопуску до житла боржника державний виконавець позбавлений можливості звернути стягнення на цінне рухоме майно боржника.

Отже ураховуючи наявність у ОСОБА_2 невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, великий розмір цих зобов`язань, встановлений судом факт ухилення від їх виконання та вичерпання державним виконавцем усіх можливостей виконати рішення суду без порушення права на недоторканість житла, суд визнає обґрунтованими доводи подання про наявність визначених законом підстав для примусового проникнення до житла боржника з метою проведення виконавчих дій.

Керуючись статтею 439 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Ясінської Іванни Григорівни задовольнити.

Дозволити старшому державному виконавцю Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Ясінській Іванні Григорівніпримусово проникнути до житла боржника ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 49902021.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Повна ухвала складена 03.06.2022.