Справа № 521/946/22
Номер провадження № 2/521/2278/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Громіка Д.Д.,

при секретарі Котигорох Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , про визнання шлюбу, укладеного без наміру створити сім`ю недійсним, усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , про визнання шлюбу, укладеного без наміру створити сім`ю недійсним, усунення від права на спадкування. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з Ѕ частини однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Як спадкоємець першої черги за законом позивач звернувся до державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одесі Ставнійчук Аліни Олександрівни з заявою про прийняття спадщини. 14.07.2021 року державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одесі Ставнійчук А.О. винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відмова обґрунтована тим, що згідно матеріалів спадкової справи спадкоємцями за законом до майна ОСОБА_4 , яке складається з квартири АДРЕСА_2 є його син ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є претендентами на спадщину за законом до майна ОСОБА_4 , видати свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 та провести державну реєстрацію немає можливості та запропоновано звернутися за захистом своїх прав до суду. Мати позивача ОСОБА_5 є власницею іншої 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 14 липня 2021 року. Спадкоємцем першої черги за законом також є мати ОСОБА_4 ОСОБА_3 . 13.08.2021р. ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ковальової К.І. з заявою про відмову від спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_4 на користь сина померлого ОСОБА_1 .

З ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Після укладання шлюбу, ОСОБА_4 зареєстрував відповідачку та її неповнолітню доньку від іншого шлюбу за місцем свого проживання, сплачував комунальні послуги та сприяв сумісному проживанню. Після цього відповідачка ОСОБА_2 різко змінила ставлення до батька: постійно була відсутня вдома, з`являючись вчиняла сварки, перестала підтримувати з ним шлюбні відносини.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд: визнати шлюб, укладений 10 березня 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 200, недійсним з моменту укладення, а саме з 10 березня 2012 року; усунути від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 а саме квартири АДРЕСА_2 , відповідача ОСОБА_2 як таку, що не має права на спадкування за законом у зв`язку з відсутністю спільної приватної власності зі спадкодавцем, у зв`язку з багаторічним окремим проживанням та ухиленням від шлюбних стосунків і обов`язків з ОСОБА_4 , фактичним проживанням з іншим чоловіком та визнання шлюбу недійсним.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 28.01.2022 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.08.2022 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Однак, представник позивача направила на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась без поважних причин, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про час та місце слухання справи. Однак, звернулась до суду з заявою, згідно якої проти задоволення даного позву не заперечує, та просить суд провести слухання справи за її відсутності.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 народився в зареєстрованому шлюбі між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджуються свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_1 , виданим Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси від 17.01.2003 року, а також свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим повторно 11.02.2003 року Відділом РАГС Київського районного управління юстиції м. Одеси.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.05.2006 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано.

10 березня 2012 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 10.03.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, номер актового запису 200.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис № 13995, виданим 30 грудня 2020 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для о тримання допомоги на поховання № 3.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з Ѕ частини однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 24 кв.м, житловою площею 16,6 кв.м. кухня 5,5.кв.м. туалет 1,9 кв.м.

Інша Ѕ частки вищевказаної квартири належить колишній дружині ОСОБА_4 та матері позивача ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 14.07.2021 року.

Відповідно до матеріалів копії спадкової справи №81/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , яке складається з Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 спадкоємцями за законом, є його син ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_2 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 та проведенні державної реєстрації, оскільки другим претендентом на спадкове майно також являється ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що Відповідач по справі ОСОБА_2 має бути усунута від спадкування за померлим ОСОБА_4 у зв`язку із тим, що спільного майна набуто не було, відповідач ухилялася від шлюбних стосунків та обов`язків з ОСОБА_4 та вже давно фактично проживає у шлюбних відносинах з ОСОБА_6 , якого вважає за чоловіка та має від нього дитину, а це свідчить, що на момент його смерті ОСОБА_2 знаходилися у фіктивному, недійсному шлюбі з ОСОБА_4 .

Так, згідно з ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейних союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання - ч. 2 ст. 104 СК України.

Частиною 2 статті 40 Сімейного кодексу України, визначено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі ст. 44 Сімейного кодексу України, у випадках, передбачених ст. 39-41 Сімейного кодексу України, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

Статтею 45 Сімейного кодексу України, визначено, що недійсний шлюб, а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України.

Стаття 25 Сімейного кодексу України, закріплює принцип одношлюбності, відповідно до положень якої жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Відповідно до ст. 38 Сімейного кодексу України, підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 статті 39 Сімейного кодексу України, недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі.

Положеннями ст. 42 Сімейного кодексу України, передбачено, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з Сімейним кодексом України шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС; позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст. 39 Сімейного кодексу України), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою; особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним.

Відповідно до ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що актовий запис цивільного стану анулюється на підставі рішення суду.

Також, відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», наявність рішення суду про розірвання шлюбу є перешкодою для визнання цього шлюбу недійсним.

У силу ч. 2 ст. 43 СК України, якщо шлюб розірвано за рішенням суду, позов про визнання його недійсним може бути пред`явлено лише після скасування рішення суду про розірвання шлюбу.

На даний час рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.05.2006 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , не скасовано, має законну силу та вважається виконаним, оскільки була внесена відмітка в актовий запис про його розірвання, а тому не має законних підстав для визнання недійсним шлюбу, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрованого 10.03.2012р.

Підставою визнання шлюбу фіктивним, позивач зазначає наявність у відповідача дитини від іншого чоловіка, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак у своїх вимогах позивач просить визнати шлюб недійсним з моменту його укладення, а саме з 10.03.2012 року.

Належних та допустимих доказів, підтверджуючих укладення ОСОБА_2 шлюбу з ОСОБА_4 без наміру створення сім`ї та набуття обов`язків подружжя позивачем не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 77 ІІПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним шлюбу, укладеного 10 березня 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 200, недійсним з моменту укладення, а саме з 10 березня 2012 року необхідно відмовити, оскільки позивачем не представлено доказів для визнання недійсним даного шлюбу, що взаємовиключає задоволення похідної вимоги про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі наявних у справі матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст. 141, 142 ЦПК України.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 137, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовної заяви відмовлено, суд приходить до висновку, що відповідні судові витрати повинні бути покладені на позивача.

Керуючись ст.ст. Сімейним кодексом України, 5-8, 12-19, 23, 76, 77, 81, 89, 131, 136, 141, 258-259, 263, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , про визнання шлюбу, укладеного без наміру створити сім`ю недійсним, усунення від права на спадкування відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повний текст рішення суду складено 08 грудня 2022 року.

Суддя: Д.Д. Громік