Справа № 192/1328/21
Провадження № 2/192/40/22
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Петровської О.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та неустойки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу та неустойки.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він 25 липня 2021 року на підставі розписки передав в позику грошові кошти в сумі 15000 грн. 00 коп., строком до 10 серпня 2021 року включно.

Вказана розписка складена власноручно відповідачем ОСОБА_2 .

Відповідач зобов`язався повернути суму боргу до 10 серпня 2021 року включно, але борг до цього часу так і не повернуто.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути його грошові кошти на, що ОСОБА_2 зазначав, що обов`язково їх поверне на наступний день або тиждень, однак цей строк повернення весь час відкладався. На даний час, відповідач на телефоні дзвінки позивача не відповідає, борг не повернув.

За таких підстав вважає, що з відповідача на його користь слід стягнути борг в розмірі 21200 грн. коп., з яких 15000 грн. 00 коп. основна сума боргу, 6200 грн. 00 коп. неустойка за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Ухвалою суду від 02 лютого 2022 року провадження у справі зупинено до отримання висновку судового експерта (а.с. 38-40).

Ухвалою суду від 01 грудня 2022 року провадження у справі поновлено (а.с. 64).

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засідання пояснив, що за вказаною розпискою отримав у борг від позивача 5000 грн. 00 коп., однак вважає, що цифра «1» була дописана позивачем вже після складання розписки про отримання грошових коштів у борг, що стосується розміру неустойки, визнав частково, а саме в розмірі 2000 грн.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як вбачається зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розписки від 25 липня 2021 року, відповідач ОСОБА_2 отримав в борг від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 15 тисяч гривень, зобов`язавшись повернути їх до 10 серпня 2021 року. За кожен день прострочення пеня складає 200 грн. за добу (а.с. 7).

Згідно до висновку експертів №1002/1003-22 від 29 вересня 2022 року в первинний текс розписки ОСОБА_2 від 25 липня 2021 року в частині цифрового значення суми боргу «15 тисяч гривень» вносилися зміни шляхом дописки. Цифра «1» була дописана в первинний запис цифрового значення суми боргу «5 тисяч гривень». Будь-яких інших змін не виявлено. Встановити, чи відповідає час написання в тексті розписки ОСОБА_2 від 25 липня 2021 року цифрового значення суми «15 тисяч гривень», а саме цифри «1» цифрі та слову «5 тисяч» не надається можливим (а.с. 51-58).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В судовому засіданні достовірно встановлено, і підтверджується належним та допустимим доказом, висновком експерта, що в тексті розписки від 25 липня 2021 року маються дописки, а саме цифра «1» була дописана в первинний запис цифрового значення суми боргу «5 тисяч гривень», враховуючи, що в судовому засіданні відповідач визнав позов в сумі 5000 грн., як і не заперечував про те, що вказану суму він отримав у борг від позивача.

За змістом ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Зі ст. 549 ЦК України вбачається, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦПК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Судом встановлено, що відповідачем прострочено повернення суми боргу в розмірі 5000 грн. 00 коп. та строк прострочення згідно з розрахунку позивача (а.с. 18) становить з 10 серпня 2021 року по 10 вересня 2021 року, тобто 31 день. За розрахунками позивача розмір неустойки за несвоєчасне повернення боргу за період з 10 серпня 2021 року по 10 вересня 2021 року складає 6200 грн. 00 коп.

Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу по розписці від 25 липня 2021 року, а саме за сумою основного боргу в розмірі 5000 грн. 00 коп., неустойки за несвоєчасне повернення боргу в розмірі 6200 грн. 00 коп., є обґрунтованими, враховуючи, що в судовому засіданні відповідач визнав позов в частині основної суми боргу та не оспорював їх.

Що стосується посилання позивача на те, що за розпискою відповідач отримав суму в 15000 грн. 00 коп., то суд вважає, що в цій частині відповідач довів допустимим доказом, що цифра 1 була в подальшому дописана в розписку, і позивач не спростував дані доводи відповідача належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача саме 15000 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 908 грн. 00 коп., враховуючи, що даний розмір судового збору є мінімальним у відповідність до положень Закону України «Про судовий збір» (а.с. 1).

Як вбачається з рахунку на оплату № 154 від 30 березня 2022 року відповідачем сплачено за проведення експертизи 4908 грн. 02 коп.

Судом задоволено вимоги позивача в пропорційному відношенні до загальної суми позову 53%, тому з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи в розмірі 2306 грн. 77 коп.

На підставі викладеного ст.ст. 207, 526, 546, 549-551, 625, 626, 628, 1046-1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 142, 206, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та неустойки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , який мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , який мешкає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 25 липня 2021 року станом на 10 вересня 2021 року, яка складається з: 5000 (п`яти тисяч) грн. 00 (нуль) коп. суми основного боргу, 6200 (шість тисяч двісті) грн. 00 (нуль) коп. неустойки за несвоєчасне повернення боргу, а всього 11200 (одинадцять тисяч двісті) грн. 00 (нуль) коп.

Судові витрати по справі покласти на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 (нуль) коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2306 (дві тисячі триста шість) грн. 77 (сімдесят сім) коп. витрат на проведення експертизи.

В задоволені іншої частини позову ОСОБА_1 - про стягнення боргу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2022 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.