Справа № 930/798/22
Провадження №2-о/930/47/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2022 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Царапори О.П.

за участю секретаря судових засідань Цицака А.І.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції заявника.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи її тим, що 11 вересня 1982 року заявник уклав шлюб із ОСОБА_5 у відділі ЗАГС Немирівського райвиконкому і, відповідно, їм було видано свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 .

Після одруження молода сім`я оселилась у АДРЕСА_1 , який належав на той час батькам дружини.

За час спільного проживання у шлюбі ними було народжено в м. Немирові двох синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сини виросли в м. Немирові, стали повнолітніми, одружилися і роз`їхались від батьківської хати.

Старший син - ОСОБА_6 ще далекого 2010 року переїхав проживати разом із сім`єю в м. Ялта на той час Автономної Республіки Крим, де і проживає по сьогоднішній день.

Менший син ОСОБА_7 також постійно спочатку проживав в м. Ялта. У 2018 році він виїхав на роботу в Республіку Польща, де знаходився фактично до початку бойових дій на території України. Зараз він разом із сім`єю проживає із заявником за вище вказаною адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 сім`ю заявника спіткало непоправне горе - від тяжкої хвороби померла дружина заявника - ОСОБА_8 в м. Вінниця.

У встановлений законом шестимісячний термін заявник звернувся із письмовою заявою до Немирівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті дружини у відповідності до вимог ст.ст. 1261, 1268 ЦК України.

Державним нотаріусом було вивчено надані заявником документи, прийнято від нього відповідну заяву, однак, було зазначено також те, що ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , будучи зареєстрованими по місцю реєстрації покійної матері, а саме - по АДРЕСА_1 , не відмовившись письмово і нотаріально в шестимісячний термін від прийняття спадщини, фактично її спадщину, прийняли.

Заявник зазначає про те, що його сини, хоча були і є зараз зареєстровані по місцю реєстрації покійної матері, однак, спадщини після її смерті не прийняли, так як не проживали з покійною на час її смерті в одному житлі.

Важливою обставиною цієї справи є також те, що син ОСОБА_6 на момент смерті матері проживав та проживає зараз на непідконтрольній території України - Автономній Республіці Крим, що суттєво зменшує його можливість, особливо тепер в період військового часу, здійснити якісь нотаріальні дії у відповідності до діючих Законів України.

Заяви, клопотання учасників справи

Заяв та клопотань від учасників справи на адресу Немирівського районного суду Вінницької області не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 24.05.2022 року прийнято вище вказану заяву до розгляду та призначено судове засідання по справі.

В судове засідання для розгляду справи по суті з`явився заявник ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Кіцула В.І. та заінтересована особа ОСОБА_3 .

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав та просив задовольнити, так як в подальшому він матиме право оформити спадщину після смерті дружини.

Представник заявника адвокат Кіцула В.І. просив заяву задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив факт не прийняття ним спадщини після смерті своєї матері, оскільки на день її смерті з нею постійно не проживав.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердили той факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не прийняли спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Вінниці, та як постійно не проживали з нею на день її смерті.

Вислухавши заявника, представника заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено особу заявника, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6).

Із копії довідки № 6732 від 12.10.2021 року, про реєстрацію місця проживання, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 58 років, про що 26 квітня 2021 року складено відповідний актовий запис № 146 (а.с.8)

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_12 11 вересня 1982 року уклали шлюб (а.с.9)

Як вбачається із копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 21 квітня 1983 року складено відповідний актовий запис № 46. Його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а.с.10)

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 , він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11)

Як вбачається із копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 14 червня 1985 року складено відповідний актовий запис № 90. Його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а.с.13)

Із копії довідки № 2648 від 05.08.2019 року, про реєстрацію місця проживання, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15)

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини про встановлення факту, що має юридичне значення, які регулюються нормами ЦПК та ЦК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Тому, правове значення для даної справи має встановлення та дослідження судом факту постійного місця проживання спадкоємця на момент смерті спадкодавця, який дає йому право вважатися таким, що прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. При виборі місця проживання виявляється воля особи, право на вибір місця проживання закріплено у ст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає, у той час коли під тимчасовим місцем проживання розуміється місце перебування фізичної особи де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Тимчасова відсутність може бути безперервною, однак не повинна перевищувати шість місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

У рішенні від 14 листопада 2001 року у справі № 1-31/2001 (справа щодо прописки) Конституційний Суд України констатував, що вільне пересування і вибір місця проживання є суттєвою гарантією свободи особистості, умовою її професійного і духовного розвитку. Це право, як і інші права і свободи людини, є невідчужуваним та непорушним (ст. 21 Конституції України). Водночас назване право не є абсолютним. Свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України можуть бути обмежені, але тільки законом (ст. 33 Конституції України).

Отже, реєстрація місця проживання є адміністративною дією, яка встановлює додатковий зв`язок особи з державою і не є обставиною, яка підтверджує чи спростовує фактичне місце проживання або перебування особи.

Згідно роз`яснень викладених в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування , будь-яка особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що сама по собі реєстрація місця проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, місце реєстрації та місце проживання не є тотожними поняттями.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У свою чергу, ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Свою позицію висловив Верховний Суд України у справі № 6-27745св08 від 11 березня 2009 року, де зазначив: відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином саме постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця .

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд України у справі № 6-15013св07 від 10 грудня 2008 року, де вказано, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини, він не заявив відмову про неї. Якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини .

Разом з тим, положення Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні не ставить місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації, а тому місцем проживання особи може бути будь-яке жиле приміщення, у якому особа проживає постійно або тимчасово, яке належить цій особі на праві власності або праві користування, що визнається власником жилого приміщення (постанова Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року у справі № 6-384цс15).

Висновки суду

Судом встановлено та досліджено той факт, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не був постійним місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на момент смерті їх матері, ОСОБА_8 , та право їх проживання у даному житловому будинку не обмежувалося.

Аналізуючи викладені обставини, досліджені докази, враховуючи встановлені у судовому засіданні факти, суд приходить до висновку щодо задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 258,259, 263, 273, 315-319, 354 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не прийняли спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Вінниці, та як постійно не проживали з нею на день її смерті.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Повний текст рішення виготовлено 07.06.2022 року.

Заявник: ОСОБА_1 , проживаючий по АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт № НОМЕР_6 , орган що видав 0527, РНОКПП НОМЕР_7

Заінтересована особа: ОСОБА_4 , проживаючий по АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_8 ,виданий 13.12.1999 року Немирівським РВ УМВС у Вінницькій області

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , проживаючий по АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт № НОМЕР_9 , орган що видав 0527, РНОКПП НОМЕР_10

Головуючий О.П. Царапора