ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті додаткового рішення

06 грудня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Гапонової А.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастів в приміщенні суду заяву представника відповідача Будової Н.М. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Підприємства споживчої кооперації «Рубін» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, -

в с т а н о в и в:

16.11.2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення у цивільній справі № 381/1410/22, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Підприємства споживчої кооперації «Рубін» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні відмовлено повністю.

Однак, 01.12.2022 року судом отримано заяву представника відповідача ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у даній справі, так як відповідач подавав заяву про компенсацію судових витрат на суму 10 000,00 грн., проте суд при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову дане питання не вирішив.

У судовому засіданні представник відповідача вимоги даної заяви підтримала у повному обсязі та просивла суд їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про компенсацію судових витрат.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти ухвалення додаткового рішення, з огляду на те, що договір про надання правової допомоги укладено до звернення позивача до суд з даним позовом. Зазначив, що даний договір укладено на представництво інтересів у іншій справі, а саме у справі №381/2692/21.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України).

В силу вимог ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд не вбачає перешкод для розгляду даної заяви.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, повно та всебічно вививши матеріали вищезазначеної справи вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі»зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, за умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З метою отримання професійної правничої допомоги ПСК «Рубін» в особі директора Орловської М.А. уклав з адвокатом Твердохліб М.В. Договір №28 про надання професійної правничої допомоги від 11.09.2021 року (т. 1 а.с. 221).

За умовами укладеного договору, а саме, п. 1.1., адвокат зобов`язався здійснити захист, представництва або надати інші види правничої допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язався оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Так, Розділом 4 договору сторони домовились про порядок обчислення розрахунків, у тому числі суми гонорару.

13.10.2022 року адвокат Твердохліб М.В. склала детальний опис наданої правової допомоги згідно із договором про надання професійної правничої допомоги №28 від 11.09.2021 року, що також погоджено ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 216-217).

Згідно опису наданої правової допомоги, адвокат здійснила наступні види робіт та надала такі послуги: надання усної консультації щодо предмета спору, складання відзиву на позовну заяву, складання заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, а також участь у 4 судових засіданнях.

На підставі рахунку-фактури № 6 від 13.10.2022 року (т. 1 а.с. 215) ПСК «Рубін» було перераховано на користь ОСОБА_6 кошти (гонорар) у сумі 10 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №190 від 13.10.2022 року (т. 1 а.с. 220).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У той же час, позивач звернулась до суду з даним позовом у червні 2022 року, а договір про надання правової допомоги відповідачем надано від 11.09.2021 року. При цьому, за п.5.1. договору, він діє до остаточного вирішення доручень клієнта або справи по суті, яка розглядається у порядку цивільного судочинства.

Так було встановлено, що на підставі договору від 11.09.2021 року здійснювалось представництво інтересів відповідача у іншій справі, а саме, справи №381/2692/21, а тому, у відповідності до положень п. 5.1. він припинив свою дію.

Крім того, адвокат Твердохліб М.А. не приймала участі у судових засіданнях під час розгляду справи про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, а була присутня адвокат Будова Н.М. на підставі ордеру, який видано на підставі договору про надання професійної правничої допомоги №28 від 11.09.2021 року.

Між тим, вказаний договір було укладено саме з адвокатом Твердохліб М.А., а не адвокатським бюро чи об`єднанням. При цьому, за його умовами адвокат має надавати юридичні послуги самостійно, а право доручати вчинення окремих дій іншим адвокатам не закріплено.

Також, як вбачається із матеріалів справи, подані до суду відзив та заперечення підписані директором ПСК «Рубін» Орловською М.А., а не адвокатом Твердохліб М.В., а тому підстави вважати, що адвокатом було сформовано дані документи відсутні.

За таких обставин, оскільки договір про надання професійної правничої допомоги №28 від 11.09.2021 року припинив свою дію після закінчення розгляду справи №381/2692/21, а також те, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що адвокат Твердохліб М.В. надавала правову допомогу підприємству у рамках розгляду даної справи, у задоволення вимог заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 144, 259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача Будової Н.М. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за № 381/1410/22 за позовом ОСОБА_1 до Підприємства споживчої кооперації «Рубін» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Осаулова Н.А.

Повний текст ухвали складено 08.12.2022 року