КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-п/947/29/22
УХВАЛА
08.06.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 15.11.2021 року по цивільній справі №947/32122/21 за позовною заявою Кредитної Спілки «ІСТОК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Позивач Кредитна Спілка «ІСТОК» (надалі КС «ІСТОК») 21.10.2021 року звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №ДК2-872 від 03.02.2021 року, станом на 01.09.2021 року, у розмірі 213522 гривні 20 копійок, та судових витрат.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.

Згідно з ч.8 ст.28 ЦПК України, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Як вбачається з договору про споживчий кредит №ДК2-872 від 03.02.2021 року, сторони у пункті 4.8 дійшли згоди, що місцем виконання цього договору є місцезнаходження кредитора: 65049, м. Одеса, Адміральський проспект, 7, к.2.

Оскільки сторонами визначено місце виконання спірного договору за адресою місце розташування офісу позивача, який розташований на території Київського району міста Одеси, справа підсудна Київському районному суду міста Одеси.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2021 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені ст. 275 ЦПК України.

За наслідком розгляду вказаної справи, 15.11.2021 Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення, яким позов Кредитної Спілки «ІСТОК» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «ІСТОК» достроково заборгованість за договором про споживчий кредит №ДК2-872 від 03.02.2021 року, станом на 01.09.2021 року, у загальному розмірі 213522 гривні 20 копійок, яка складається з: заборгованості за основною сумою кредиту 74244 гривні 24 копійки; заборгованості за платою 60464 гривні 36 копійок; заборгованості за відсотками 0 гривень 43 копійки; компенсації нарахованої у відповідності до положень п.4.7.3 договору та ч.2 ст.625 ЦК України за період з 25.05.2021 року по 01.09.2021 року 73813 гривень 17 копійок; штрафу нарахованого у відповідності до положень п.4.7.2 договору 5000 гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «ІСТОК» у відшкодування витрат зі сплати судового збору з кожного по 1601 гривні 42 копійки.

16.02.2022 року до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_1 про перегляд вищевказаного заочного рішення, з посиланням на те, що під час розгляду справи його не було належним чином сповіщено, за наслідком чого він не мав можливості подати відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим під час розгляду справи не було враховано, що він є військовослужбовцем та у відповідності до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносно нього штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Ухвалою суду від 22.02.2022 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судове засідання призначене на 08.06.2022 року заявник не з`явився, однак до суду надійшла заява від нього про підтримання заяви та розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача по справі Кредитної спілки «ІСТОК» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
На підставі вказаної норми закону, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі в судовому засіданні 08.06.2022 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що:

- відповідач не з`явився в судове засідання,

- не повідомив про причини неявки,

- не подав відзив з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи №520/15829/19, судом встановлено наступне.

Суд зазначає, що з матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 в усі судові засідання під час розгляду справи №947/32122/21 викликався шляхом направлення судової повістки поштовим відправленням разом з рекомендованим повідомленням про вручення, за адресою відомого місця проживання: АДРЕСА_1 , яка була повернута до суду без вручення з підстав вибуття адресата за місцем реєстрації.
Разом з тим, заявником ОСОБА_1 до заяви про перегляд заочного рішення суду надано копію паспорту громадянина України, з якого вбачається, що останній з 30.06.2021 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Так, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги: вимога змагальності процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на публічне слухання, що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (справа «Екбатані проти Швеції» (Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 року, пункти24-33); право на ефективну участь («T. та V. проти Сполученого Королівства», 16 грудня 1999 року, пункти 83-89).
Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані заявнику достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними, а не для того, щоб оцінювати правильність або неправильність рішення, прийнятого національними судами (справа «Каралевічус проти Литви» (Karaleviиius v. Lithuania), 06 червня 2002 року).
Отже, з урахуванням вищевикладеного та дослідивши матеріали цивільної справи №947/32122/21, судом встановлено, що під час розгляду судом справи відповідач не був повідомленим належним чином за зареєстрованим місцем проживання, за наслідком чого не був обізнаний про наявне судове провадження відносно нього та був позбавлений можливості надати відзив на позовну заяву, а також докази на їх підтвердження.
Також з поданих відповідачем до заяви доказів вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, старший лейтенант, що підтверджується посвідченням офіцера серії НОМЕР_1 .
Як зазначає відповідач, у відповідності до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносно нього штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Приймаючи викладені висновки, суд погоджується з доводами заявника, що з незалежних від нього обставин, останній не мав можливості надати до суду докази, відзив на позовну заяву, можливості довести свої заперечення, а тому вище зазначені обставини не були враховані судом під час ухвалення рішення суду, які в свою чергу мають істотне значення для правильного вирішення спору в цій справі.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11. 1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Також відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Беручи до уваги конкретні обставини справи та доводи заявника, а також з точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст.55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, також враховуючи, що під час винесення заочного рішення не були перевірені з урахуванням думки відповідача усі обставини справи та не були вивчені його докази, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 15.11.2021 року по цивільній справі №947/32122/21, є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а рішення суду - скасуванню.

Частиною 3 статті 287 ЦПК України передбачено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.3 ст.274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:
1) ціну позову;
2) значення справи для сторін;
3) обраний позивачем спосіб захисту;
4) категорію та складність справи;
5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;
6) кількість сторін та інших учасників справи;
7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;
8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
До того ж, відповідно до ч. ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з огляду на предмет спору та ціну позову, яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відповідності до ч.6 ст.19 ЦПК України справа є малозначною та згідно із п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін по справі.

Керуючись ст.ст. 187, 284-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду задовольнити.

Скасувати заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 15.11.2021 року по цивільній справі №947/32122/21 за позовною заявою Кредитної Спілки «ІСТОК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Розгляд справи призначити в порядку спрощеного позовного провадження.

Призначити судове засідання з повідомленням учасників справи у залі № 226 Київського районного суду м. Одеси на 07 липня 2022 року о 09 годині 30 хвилин.

Визначити відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами у справі (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Роз`яснити позивачеві, що у разі отримання відзиву на позову заяву, позивач має право у відповідності до ст.179 ЦПК України, у десятиденний строк з дня отримання відзиву на позову заяву, надати відповідь на відзив, до якого застосовуються правила встановлені ч.3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду.

Роз`яснити відповідачеві, що у разі отримання відповіді на відзив, відповідач має право у відповідності до ст.180 ЦПК України, у десятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив, надати заперечення на відповідь на відзив, до яких застосовуються правила встановлені ч.3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія заперечень та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечень до суду.

Відповідач має право, в строк для подання відзиву, подати заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Роз`яснити відповідачу, що якщо відповідач не подасть у визначений строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Копію ухвали суду надіслати учасникам справи.

Повідомити учасників справи про можливість отримання інформації щодо справи на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України за адресою: https://court.gov.ua/sud1512/.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено 08.06.2022 року.

Головуючий Калініченко Л. В.