Справа № 452/975/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" грудня 2022 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді Галина В.П.,
секретар судового засідання Задорожна В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Дубок Сергія Миколайовича до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання поновити на квартирному обліку,
за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,
ОСОБА_1 в особі представника адвоката Дубок С.М. звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання поновити на квартирному обліку, а саме: просив визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 оформлене протоколом від 21.04.2021 року №6 в частині зняття ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.04.2021 року № 322ад «Про зняття з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов»; та зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у військовій частині НОМЕР_1 з 31.10.2006 року. В обґрунтування позову посилався на те, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді бортового авіаційного техніка вертолітної ланки вертолітної ескадрильї. Наказом начальника в/ч НОМЕР_1 від 27.07.2011 року № 155 був звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу з 01.08.2011 року.
Під час проходження військової служби протокольним рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 30.11.2013 року № 11/3.13 позивач зарахований на облік осіб які потребують поліпшення житлових умов (далі - квартирний облік) при в/ч НОМЕР_1 з 31.10.2006 року. Тобто, на момент звільнення з військової служби 01.08.2011 року він перебував на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 із 31.10.2006 року. Після звільнення дізнався про зняття його з квартирного обліку. Відповідач підтвердив вказану інформацію і надав позивачу витяг з протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 21.04.2021 року № 6 та копію витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 21.04.2021 року № 322ад. Із вказаних документів вбачається, що позивача знято з квартирного обліку «у зв`язку із звільненням з військової служби в запас відповідно до пункту «а» частини 6 статті 26 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок». Позивач вважає рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 щодо зняття його з квартирного обліку таким, що суперечить чинному законодавству. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядок № 1081 та Інструкція № 380 прямо передбачають право позивача на отримання житлового приміщення у зв`язку з тим, що він має вислугу років більше 20 років та є учасником бойових дій. Ці обставини свідчить про те, що позивач має право на отримання житла для постійного проживання. Отримати таке житло він може лише за умови перебування на квартирному обліку. Приймаючи рішення про зняття позивача з квартирного обліку відповідач автоматично позбавляє його законного права на отримання житлового приміщення.
23.06.2022 року представником відповідача Військової частини НОМЕР_1 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що військова частина з позовними вимогами не згідна, вважає вимоги позивача безпідставними.
Статтею 40 ЖК України передбачено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи.
Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями регулюються статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»(далі - Закон).
Згідно із абз. 1 п. 1 статті 12 Закону, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовий компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абз. 1 п. 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Тобто у разі звільнення з військової служби військовослужбовців за підставами, не зазначеними в Законі, в тому числі у зв`язку з тим, що вони не виявили бажання продовжувати військову службу під час дії особливого періоду, не передбачено полишення їх на квартирному обліку у військових частинах.
На виконання статті 12 Закону прийнято Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі - Порядок), який пунктом 3 закріплює аналогічні з вимогами Закону приписи, щодо забезпечення військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та членів їх сімей жилими приміщеннями для постійного проживання, а пунктом 29 категорії військовослужбовців, які мають право залишатись на квартирному обліку при звільненні з військової служби.
Пунктом 29 Порядку визначено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно - експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла. Цей перелік є вичерпним і не підлягає тлумаченню, яке б його розширювало.
Пунктом 31 Порядку визначено, що житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків передбачених законодавством.
Хоча Порядок не містить прямої норми цього щодо зняття з квартирного обліку військовослужбовців звільнених з військової служби у зв`язку з закінченням терміну контракту, пункт 31 містить імперативні вимоги, що житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених законом.
Крім того, пп. 3 п. 26 «Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» також передбачено зняття громадян з квартирного обліку у разі припинення їх трудових відносин з організацією або установою, у якій вони перебувають на квартирному обліку.
Представником відповідача зазначено, що оскільки позивач був звільнений з військової служби 27.07.2011 року, та на цей момент звільнення, його вік був 30 календарних років, тому це свідчить про те, що він не набув права на перебування на квартирному обліку після звільнення, оскільки не мав календарної вислуги 20 років, яка надає право відповідно до частини 9 статті 12 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у якій вказано: «Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла». Наведені вище обставини в сукупності свідчать про безпідставність поданого позову та необґрунтованість доводів позивача на його підтвердження своїх вимог, тому в задоволені позову ОСОБА_1 просила відмовити повністю.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Дубок С.М. подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутності позивача та його представника.
Представник відповідача військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначила, що позивача було поставлено на облік 31.10.2006 року, а звільнений він був 01.08.2011 року. Тобто його вислуга років не відповідає залишенню на квартирному обліку. Позивачем не було надано підтверджуючих документів до позовної заяви, що підтверджують його вислугу років. У відповідності до цього, військова частина керувалась чинним законодавством та не порушила прав позивача. Просила відмовити позивачу в позові у повному обсязі.
Вислухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №155 від 27.07.2011 року, слід вважати вибувшим старшого лейтенанта ОСОБА_1 , бортового авіаційного техніка вертолітної ланки вертолітної ескадрильї, звільненого наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 14.07.2011 року №385 з військової служби у запас за пунктом «а» частини 6 (у зв`язку із закінченням строку контракту), відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Із 01.08.2011 його виключено зі списку особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).
Із витягу з протоколу № 11/3.13 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2013 року відомо, що попередня дата постановки позивача, звання старший лейтенант, на квартирний облік 19.10.06 р., остаточна 31.10.06 р. День, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік 31.10.06 р. (а.с. 16-17).
Згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №6 від 21.04.2021 року та витягу з наказу № 322ад від 21.04.2021 року «Про зняття з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов» відомо, що на підставі пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 29 Постанови Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 року «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас відповідно до підпункту «а» частини 6 статті 26 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок», постановлено зняти з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 старшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 , 1981 р.н., складом сім`ї 1 (одна) особа та виключити зі списку осіб, які перебувають на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 13-15).
Із довідки № 8845 від 14.09.2021 року виданої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомо про розмір його грошового забезпечення за нормами, чинними на 05.03.2019 року за посадою, відповідною (аналогічною) його останній штатній посаді (бортовий авіатехнік) на день звільнення зі служби, а також про встановлення надбавки за вислугу років у розмірі 45 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням (а.с. 20).
Згідно копії посвідчення, виданого ОСОБА_1 25.02.2022 року відомо, що позивач перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, куди призначений наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 25.02.2022 року (а.с. 69-70).
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно, або за доступну для них плату відповідно до закону.
Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Пунктом 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.
У разі смерті особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку на підставах, зазначених у абзаці першому цієї частини, яка відповідно до законодавства мала право на першочергове (позачергове) одержання житла, її сім`я зберігає право на одержання житла в тому самому порядку.
На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
У пункті 24 вказаного Порядку передбачено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Також у п. 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями визначено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком,
станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Відповідно до п. 30 Порядку, військовослужбовці знімаються з обліку у разі: - поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; - засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; - подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; - в інших випадках, передбачених законодавством.
Згідно п. 3 Порядку, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житом для постійною проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством.
Зазначені норми права вказують на те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.
Пунктом 1 частини другої статті 40 ЖК України передбачено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція № 380).
Згідно пункту 1 розділу II Інструкції № 380, для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі - військова частина) утворюються житлові комісії (далі - житлова комісія військової частини).
Відповідно до пункту 4 розділу II Інструкції № 380, основною формою роботи житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) є засідання (збори).
Згідно пункту 8 розділу II Інструкції № 380, рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом (додаток 4), підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі.
При цьому пунктом 7 розділу II Інструкції № 380 визначено, що житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо:
взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею);
взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення;
зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва.
Тобто Міністерство оборони України, як уповноважений Порядком № 1081 та Законом № 2011-ХІІ орган, Інструкцією № 380 визначило вичерпний перелік рішень, які має право приймати житлова комісія.
При цьому в такому вичерпному переліку відсутнє право житлової комісії приймати рішення про зняття військовослужбовця (або особу, звільнену з військової служби) з квартирного обліку «у зв`язку з звільненням з військової служби в запас відповідно до пункту «а» частини 6 статті 26 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок».
Позивач був знятий відповідачем із квартирного обліку у зв`язку із звільненням по закінченню контракту, про що прямо зазначено в протокольному рішенні засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 21.04.2021 року № 6. На момент звільнення ОСОБА_1 мав загальну вислугу років більше 20 років.
Відповідно до довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року від 14.09.2021 року №8845 відомо, що йому у складі його пенсійного забезпечення встановлено надбавку за вислугу років у розмірі 45% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням.
Відповідно до Додатку 16 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704, надбавка за вислугу років у розмірі 45% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням встановлюється у разі наявності вислуги років від 20 до 25 років.
Таким чином вищевказана довідка підтверджує наявність у ОСОБА_1 загальної вислуги років більше 20 років.
Окрім цього, згідно пенсійного посвідчення, виданого позивачу вбачається, що йому призначена пенсія саме за віком, що у контексті ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб також доводить наявність у нього більше 20 років вислуги.
Згідно п. 3 Порядку № 1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Військовослужбовці, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та визнані в установленому законодавством порядку особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), пов`язаних з безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та члени сімей військовослужбовців, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел, чи грошовою компенсацією за належне їм для отримання житлове приміщення з урахуванням пільг, установлених законами.
Із копії посвідчення, виданого Управлінням особового складу штабу Командування Сухопутних військ відомо, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с. 23).
Вказані обставини свідчить про те, що позивач має право на отримання житла для постійного проживання і отримати таке житло він може лише за умови перебування на квартирному обліку.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним та підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 оформлене протоколом від 21.04.2021 року № 6 в частині зняття ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.04.2021 року № 322ад «Про зняття з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов».
Зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у військовій частині НОМЕР_1 з 31.10.2006 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , адреса для листування АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 .
Повне судове рішення буде складено 19.12.2022 року.

Суддя