Справа № 304/1699/22 Провадження № 2/304/309/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 304/1699/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її утримання в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментівщомісяця, починаючи з дня подачі цієї позовної заяви і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Позовні вимоги мотивує тим, що 17 жовтня 2020 року між нею та відповідачем було укладено шлюб у виконавчому комітеті Тур`є-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області. Від цього шлюбу в них народилася одна дитина донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства і виховання дитини, на теперішній час у позивачки немає до відповідача почуття поваги та любові, сторони подружні відносини не підтримують. Також позивачка зазначає, що вони не ведуть спільне господарство, не піклуються один про одного та разом не проживають з лютого 2022 року. Питання розірвання шлюбу нею добре обдумане, а тому просить не надавати їм строк для примирення, так як таке є неможливим. Крім цього вказує, що на даний час відповідач є працездатним, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, тому він може сплачувати кошти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. У зв`язку з наведеним позивачка звернулася до суду з цим позовом та просить суд шлюб розірвати та стягнути аліменти на її до досягнення донькою ОСОБА_4 трирічного віку.

Ухвалою суду від 28 вересня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, при цьому позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явився, через канцелярію подав до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає повністю. Разом із цим, просить суд розглянути справу без його участі.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Також встановлено, що сторони в справі мають одну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

За приписами ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з частиною 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, разом не проживають тане ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін та дитини, у зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Також норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із положеннями ч. 8 ст. 294 ЦПК України, які на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Враховуючи те, що позивачка просить залишити їй шлюбне прізвище, тому після розірвання шлюбу такій необхідно залишити її шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Що стосується заявленої ОСОБА_1 позовної вимоги про стягнення аліментів на її утримання, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 84 СК України передбачено право дружини на утримання у разі проживання із нею дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Право на аліменти в дружини-матері може виникнути лише в разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині-матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу. (Постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

Позивачка ОСОБА_1 не одержує будь-які додаткові доходи, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач добровільно утримує дружину як таку, що здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трьох років.

За таких обставин, суд, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також з урахуванням потреб дружини, вважає, що з ОСОБА_3 належить стягувати аліменти на утримання дружини в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 13 вересня 2022 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Крім цього, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

З огляду на наведене та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 12, 24, 105, 110, 112, 113, 180-182 СК України, ст. ст. 6-13, 76, 89, 141, 259, 263-265, 294 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 17 жовтня 2020 року Виконавчим комітетом Тур`є-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 6.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 її шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 13 вересня 2022 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуюча: Гевці В. М.