Провадження №2-др/337/36/22
22 грудня 2022 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Сидорової М.В.,
за участю секретаря Коваленко В.С.,
представника позивача Іванісова В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі заяву відповідачки ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Кравченко Ольга Василівна, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
09.12.2022р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Кравченко О.В., про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі з посиланням на те, що 05.12.2022р. під час ухвалення судом рішення у даній справі про відмову в задоволенні позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не було вирішено питання про судові витрати, які відповідачка понесла при розгляді справи на правничу допомогу, у зв`язку з чим просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача на її користь витрат на правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн.
Ухвалою від 14.12.2022р. заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення призначено до судового розгляду з повідомленням сторін.
22.12.2022р. від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких зазначено, що розмір витрат відповідачки на професійну правничу допомогу в сумі 6500,00грн. є неспівмірним зі складністю справи, обсягом виконаних робіт та часом, витраченим адвокатом на їх виконання, не відповідають ринковій ціні адвокатських послуг. У зв`язку з чим просить відмовити у задоволення заяви відповідачки в повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти вимог заяви, з підстав, викладених у письмових запереченнях. Просив відмовити у задоволення заяви в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не прибули. Від представника відповідачки адвоката Кравченко О.В. надійшла заява, в якій вона просить судове засідання провести без її участі та участі відповідачки. Вимоги, викладені у заяві про ухвалення додаткового рішення, підтримала в повному обсязі, просить задовольнити.
Суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність відповідачки та її представника.
Вирішуючи зазначену заяву ОСОБА_1 , суд виходить з такого.
Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, в т.ч. питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3).
Згідно з ч.1, п.1, п.4 ч. 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч. ч. 1-3 ст.134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.140 ЦПК України, розмір витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05.12.2022р. в задоволенні позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено повністю.
При ухваленні рішення судом не вирішувалось питання про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Також судом встановлено, що відповідачка, звертаючись до суду з відзивом на позовну заяву, зазначила в ньому про понесені витрати на правничу допомогу, які за попереднім розрахунком складали 5000,00 грн. та просила їх стягнути з позивача на її користь.
Під час розгляду справи, в судовому засіданні представник відповідачки адвокат Кравченко О.В. повідомила, що докази на підтвердження здійснення таких витрат будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення, що узгоджується з вимогами ч.1 ст.134 , ч.8 ст.141 ЦПК України.
Заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача понесених відповідачкою витрат на правову допомогу в сумі 6500,00 грн. разом з доказами на підтвердження здійснення таких витрат надійшла до суду 09.12.2022р., що відповідно до вимог ст.123, 124 ЦПК України свідчить про дотримання п`ятиденного строку, встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України.
Враховуючи, що рішенням суду у задоволенні позову АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відмовлено повністю, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування відповідачці понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При цьому вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідачки понесених витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що в межах цієї справи відповідачка отримувала правову допомогу від адвоката Кравченко О.В., що підтверджується ордером на надання правової допомоги серії АР №1100319 від 03.10.2022р.; копією свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю; копією договору про надання правничої допомоги від 03.10.2022р. (з Додатком №1), укладеного між нею та адвокатом Кравченко О.В. та відповідно до умов якого відповідачка зобов`язалась сплатити адвокату гонорар за отриману правову допомогу, зокрема за складання відзиву на позовну заяву 2500,00 грн., за складання заяв з процесуальних питань 500,00 грн., за надання усної консультації 500,00 грн., за участь адвоката у судовому засіданні 1500,00 грн. за одне судове засідання; копією акту приймання-передачі виконаних робіт №5 від 06.12.2022р. з описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом: надання усної консультації 500,00 грн., складання відзиву на позов 2500,00 грн., складання клопотання про витребування доказів 500,00 грн., участь у 2-х судових засіданнях 02.11.2022р., 05.12.2022р. разом 3000,00 грн.; банківською квитанцією від 06.12.2022р. про сплату адвокату Кравченко О.В. за договором про надання правової допомоги від 03.10.2022р. суму 6500,00 грн.
Вказані докази суд вважає належними та допустимими. Обставин, які б свідчили про їх недостовірність, судом не встановлено.
Доводи представника позивача щодо завищення розміру витрат на правничу допомогу, їх не співмірність зі складністю справи, обсягом виконаних робіт та часом, витраченим адвокатом на їх виконання суд відхиляє, оскільки вони спростовуються вищевикладеними обставинами і є безпідставними.
Виходячи з предмету спору, ціни позову, складності справи та значення справи для сторін, критеріїв реальності адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням часу здійснення представництва, розумності їх розміру, суд дійшов висновку, що зазначені відповідачкою витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн., є обґрунтованими, співмірними та доведеними.
Отже, відповідно до ст.137, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідачки понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн.
У зв`язку з цим, виходячи з вимог ст.270 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити із зазначеного питання додаткове рішення.
Керуючись ст. 12, 13, 133, 134, 137, 141, 246, 264, 270 ЦПК України,
Заяву відповідачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя М.В.Сидорова