Справа № 2610/8377/2012
Провадження № 6/761/716/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Бражніченко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарнатія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», боржник: ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі, -

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарнатія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», боржник: ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі, відповідно до якої заявник просить суд: замінити сторону стягувача з ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листа до відкриття виконавчого провадження.

Заяву обґрунтовано тим, що 20.07.2012 року Шевченківський районний суд м. Києва ухвалив рішення у справі № 2-11549/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за договором №490075968 від 09.06.2008 року в сумі 209 074,04 грн. та судовий збір.

Заявником зазначено, що 26.09.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір факторингу №2016-ЗАБ/ДГ. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 490075968 від 09.06.2008 року. Відповідно до Договору факторингу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора до ОСОБА_1 .

За вказаних обставин, заявник, посилаючись на положення ст.ст. 442 ЦПК України, ст. 512 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», просить заяву задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.01.2022 року прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», боржник: ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчих листах та призначено заву до розгляду в судову засідання.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в заяві заявник просить розгляд справи проводити без участі представника заявника.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі зазначеного та враховуючи скорочені строки розгляду заяви, регламентовані ст. 442 України, а також те, що заявник та заінтересовані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає судовому розгляду, суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності заявника та інших заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.07.2012 року у цивільній справі № 2610/8377/2012 задоволено позовну заяву та стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за договором № 490075968 від 09.06.2008 року в сумі 209 074, 04 грн. та судовий збір в розмірі 2 090,74 грн. (а.с. 51-53).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.10.2012 року заву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ПАТ «Альфа-Банк» про перегляд заочного рішення від 20.07.2012 року по цивільній справі №2610/8377/2012 провадження «2/2610/5492/2012 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення (а.с. 81-82).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.04.2013 року апеляційну скаргу задоволено частково ОСОБА_1 заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20.07.2012 року змінено та визначено суму заборгованості, яка пдялігає стягненню - 116 987, 72 грн. та судовий збір в сумі 1 169,87 грн. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с. 145-148).

08.08.2013 року представником ПАТ «Альфа-Банк» отримано виконавчі листи по справі №2610/8377/2012 (а.с. 150).

Як передбачено ч.1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас, положеннями ч.ч.1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

При цьому, вищенаведені положення кореспондуються з положеннями ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Заявник, обґрунтовуючи вимогу щодо заміни сторони стягувача тим, що 26.09.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір факторингу №2016-ЗАБ/ДГ. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 490075968 від 09.06.2008 року. Відповідно до Договору факторингу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Як передбачено ч.1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас, положеннями ч.ч.1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 518 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі №905/2084/14-908/4066/14 та від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску строків для пред`явлення виконавчих листів до виконання, суд зазначає, що за приписами чинного процесуального законодавства суд може поновити пропущений стороною строк у разі визнання поважними причини, доведення яких Законом покладено на заявника.

Проте, заявником всупереч вказаної норми не доведено належними та допустимими доказами неможливість чи утруднення Банку протягом 2013-2022 років звернутися з примусовим виконанням рішення суду на підставі вище вказаного виконавчого листа суду до органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень суду.

Зокрема, заявником не подано клопотання та не заявлено вимог щодо поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У зв`язку із викладеним суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарнатія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», боржник: ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 42, 48, 55, 77, 81, 89, 442, 260-261, 352-355, пунктом 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарнатія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», боржник: ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст рішення 06.12.2022.

Суддя: