Справа № 505/1882/21
Провадження № 2/505/950/2022
14.07.2022 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Павловської Г.В.,
при секретарі Шевчук С.В.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Подільська міська рада Одеської області, в особі органу опіки та піклування Подільської міської ради про визнання права власності,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Подільська міська рада Одеської області, в особі органу опіки та піклування Подільської міської ради та просить суд визнати дійсною угоду купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (наразі адреса: АДРЕСА_2 ) укладену між ним та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 02.12.1999 року на Одеській товарній біржі шляхом складання договору №160-К та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 55,4 кв.м, житловою - 30,2 кв.м. (колишня адреса, згідно договору АДРЕСА_2 ).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він 02.12.1999 року на Одеській товарній біржі уклав з відповідачами договір №160-К купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого придбав квартиру АДРЕСА_1 .
Він надав відповідачам обумовлену договором суму грошей, а останні передали йому документи на квартиру та ключі. В БТІ було зроблено відповідну відмітку про реєстрацію його права власності на квартиру.
Оскільки відповідач ОСОБА_3 на момент вчинення угоди був неповнолітнім то для укладення вказаної угоди було отримано дозвіл на продаж від імені неповнолітнього його частки в квартирі.
Під час укладання на товарній біржі угоди помилково було вказано, що адреса будинку АДРЕСА_3 , але під час реєстрації в БТІ було виправлено на провулок, про що проставлено відповідну відмітку на звороті договору, «закреслене «88», «вулиця» не читати написаному «88/1», «пров» вірити».
В кінці 2020 року він випадково дізнався, що право власності на квартиру , яку він придбав у 1999 році не визнається, оскільки біржові угоди не замінюють нотаріального посвідчення, у звязку з чим йому порадили звернутись до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою суду від 12.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 23.11.2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Причини неявки суду невідомі. Судова повістка була надіслана за адресою відповідача: АДРЕСА_2 , але конверт повернувся на адресу суду зі штемпелем Укрпошти та відміткою листоноші «Адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи шляхом виклику через офіційний веб-сайт Котовського міськрайонного суду Одеської області, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Третя особа, представник Подільської міської ради Одеської області, в особі органу опіки та піклування Подільської міської ради в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за відсутності представника та прийняти рішення на розсуд суду, так як всі учасники судового процесу по вказаній справі є повнолітніми.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.
Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що 02 грудня 1999 року між ОСОБА_2 , діючої від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення виконавчого комітету Котовської міської ради від 02.12.1999 року за №490 та ОСОБА_1 на Одеській товарній біржі укладений договір купівлі-продажу №160-К, відповідно до якого ОСОБА_2 діюча від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3 продали ОСОБА_1 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 . Зазначена квартира була продана за 9 000 гривень, які отримані продавцем (пункт 5 договору купівлі -продажу).
Право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_1 в Котовському міському бюро технічної інвентаризації, в реєстровій книзі №54, сторінка 134, реєстровий номер №1367, що підтверджується відповідним штампом бюро технічної інвентаризації на зворотній стороні Договору купівлі-продажу нерухомого майна №160-К від 02.12.1999 року.
Під час укладання на товарній біржі угоди помилково вказано адресу будинку АДРЕСА_3 , але під час реєстрації в БТІ було виправлено на провулок, про що проставлено відповідну відмітку на звороті договору «закреслене «88», «вулиця» не читати написаному «88/1», «пров» вірити».
Оскільки відносини між ОСОБА_2 , діючої від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3 та ОСОБА_1 склалися в момент укладення спірного договору, а саме 02 грудня 1999 року, суд застосовує під час розгляду позовної вимоги ОСОБА_1 щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним Цивільний кодекс Української РСР (1963 року).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року), угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, що діяла на час укладення спірного правочину, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до вимог ст. 224 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Угода була виконана в повному обсязі, ключі та документи від квартири були передані позивачу, який володіє та користується придбаним нерухомим майном з 1999 рорку по теперішній час.
Згідно ст. 227 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 Кодексу).
Відповідно до вимог ст. 228 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), продаж майна провадиться за цінами, що встановлюються за погодженням сторін, якщо інше не передбачено законодавчими актами.
За змістом ст.153 Цивільного кодексу Української РСР (1963року), договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Статтею 154 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), який діяв на час укладення спірного договору, передбачено, що коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась. Якщо згідно з законом або угодою сторін договір повинен бути укладений в письмовій формі, він може бути укладений як шляхом складання одного документа, підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, телеграмами, телефонограмами та ін., підписаними стороною, яка їх надсилає.
Як вбачається зі змісту договору від 02 грудня 1999 року, укладеного між ОСОБА_2 , діючої від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на Одеській товарній біржі, зазначений правочин містить всі ознаки договору купівлі-продажу, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу, передбачених ст. 153 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), який діяв на момент укладення вказаного правочину, про що свідчать їх підписи у ньому, за наслідками укладення зазначеного договору ОСОБА_2 , діюча від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3 передала квартиру АДРЕСА_1 (наразі адреса: АДРЕСА_2 ) у власність покупцю ОСОБА_1 , а останній прийняв майно і сплатив за нього певну грошову суму.
Суд також враховує ту обставину, що після укладення вищевказаного договору ОСОБА_1 постійно проживає та зареєстрований у вищевказаній квартирі. У суду відсутні будь-які відомості про те, що протягом вказаного періоду відповідачі пред`являли претензії ОСОБА_1 з приводу зазначеного майна.
Згідно із статтею 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.
Постановою Пленуму ВСУ від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» наголошено, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності на майно.
Отже, судом встановлено, що вищевказана угода укладена відповідно до вимог законодавства, діючого на момент укладення такої угоди, угода зареєстрована на біржі, однак не посвідчена нотаріально, оскільки на час її укладення посвідчення такої угоди на законодавчому рівні не передбачалося, сторони даного договору купівлі-продажу повністю виконали умови договору, право власності на квартиру на підставі договору купівлі-продажу зареєстроване комунальним підприємством «Котовське міське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_1 08 грудня 1999 року.
Відповідно до вимог ст.47 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), який діяв на час укладення спірного договору, суд вважає угоду купівлі-продажу дійсною,за таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 81, 247, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Подільська міська рада Одеської області, в особі органу опіки та піклування Подільської міської ради про визнання права власності- задовольнити.
Визнати дійсною угоду купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (наразі адреса: АДРЕСА_2 ) укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 02.12.1999 року на Одеській товарній біржі шляхом складання договору №160-К.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею - 55,4 кв.м, житловою - 30,2 кв.м. (колишня адреса, згідно договору АДРЕСА_2 ).
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Г.В.Павловська
Повне рішення складено 14 липня 2022 року.