Справа № 459/2711/21 Головуючий у 1 інстанції: Мельникович М.В.
Провадження № 22-ц/811/810/22 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Савкою Романом Івановичем, на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 лютого 2022 року (повний текст складено 23 лютого 2022 року), у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

в серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь майнову шкоду у розмірі 10 400 гривень та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він володіє та користується гаражем № НОМЕР_1 у гаражному кооперативі № 5 у м. Червонограді Львівської області. Його сусід - ОСОБА_2 володіє і користується гаражем № НОМЕР_2 у цьому ж кооперативі. З липня до серпня 2020 року ОСОБА_2 проводив ремонті роботи в своєму гаражі, користуючись покрівлею гаража позивача, після чого позивач виявив пошкодження покрівлі свого гаража, яка стала протікати. Позивач був змушений робити ремонт покрівлі, на що витратив значні кошти та багато праці. Згідно з кошторисом ремонтних (відновлювальних) робіт покрівлі його гаражу вартість таких робіт становить 10 400, 00 грн. Вважає, що з врахуванням вимог статті 1166 ЦК України з відповідача необхідно стягнути вищевказану суму.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 17 лютого 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 оскаржив таке в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, підписану адвокатом Савкою Р.І.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідачем не спростовано того факту, що він є сусідом позивача ОСОБА_1 , користується гаражем № НОМЕР_2 , та що ним дійсно проводились ремонтні роботи гаражу в результаті чого була ушкоджена покрівля позивача. Вартість ремонтних робіт, які провів позивач після завданих ушкоджень становить 10 400,00 грн. З урахуванням приписів статей 11, 1166 ЦК України, вважає, що відповідач повинен відшкодувати останньому заподіяну шкоду.

Просить рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 лютого 2022 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.

Як встановлено та визнано доведеним судом першої інстанції, ОСОБА_1 належить гараж № НОМЕР_1 , який розташований в гаражному кооперативі № 5 по АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю на адвокатський запит № 43 від 06 серпня 2021 року гараж № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі № 5 закріплено за ОСОБА_2 , який на даний момент його використовує та за який своєчасно сплачує членські внески.

Установлено й те, що сусід позивача - відповідач по справі ОСОБА_2 проводив ремонтні роботи в своєму гаражі, та зі слів позивача пошкодив покрівлю його гаража. Позивачем були проведені ремонті роботи покрівлі свого гаражу.

Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва № 3289, вартість ремонту покрівлі гаражу № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 становить 10 400, 00 грн. Дані витрати також підтверджуються дефектним актом, кошторисом на будівельні роботи, відомостями ресурсів до локального кошторису, розрахунком загальновиробничих витрат до локального кошторисі.

Згідно відповіді Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області від 08 липня 2021 року за результатами перевірки по факту, викладеного у зверненні ОСОБА_1 , працівниками Червоноградського РВП не було встановлено ознак кримінального правопорушення, а в даній події наявні ознаки цивільно-правових відносин, у зв`язку із чим відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було.

Відповідно до частини першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Також законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року справа № 910/11027/18 зазначено: частинами першою та другою статті 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як: неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства; наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом,та її розмір; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду; вина заподіювача шкоди, як суб`єктивного елемента відповідальності, що полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Тож при зверненні з позовом про відшкодування заподіяної майнової шкоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Встановивши, на підставі належним чином досліджених доказів, що позивачем не доведено, що пошкодження покрівлі даху гаражу № НОМЕР_1 у гаражному кооперативі № 5 у м. Червонограді Львівської області перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із діями відповідача щодо ремонту покрівлі даху гаражу № НОМЕР_2 у гаражному кооперативі № 5 у м. Червонограді Львівської області, та не доведено факту будь - яких дій відповідача щодо пошкодження покрівлі гаражу позивача, тобто неправомірність поведінки відповідача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову та правильно відмовив в задоволенні такого.

Доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, такі є ідентичними мотивам позовної заяви, відтак не спростовують висновків місцевого суду про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, відсутні. Тому оскаржуване рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 141 ЦПК України підстав вирішення питання нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Проте, як убачається з апеляційної скарги, апелянт судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції при подачі апеляційної скарги не сплатив та просив відстрочити сплату судового збору до прийняття апеляційним судом рішення у цій справі. Вказане питання при відкритті апеляційного провадження не було вирішено.

Відтак, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за розгляд справи апеляційним судом в розмірі 1 362, 00 гривні.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Савкою Романом Івановичем залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 лютого 2022 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 1 362, 00 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги.

Поновити дію рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 лютого 2022 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 червня 2022 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич