Дата документу 30.11.2022 Справа № 317/3542/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 317/3542/20 Пр. № 22-ц/807/1730/22 Головуючий у 1-й інстанції Ачкасов О.М. Повний текст рішення складено 17.12.2021 року. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Дашковської А.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 14 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізького району електричних мереж, про скасування рішення комісії з розгляду актів порушень, оформленого протоколом

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-5), в якому просила скасувати рішення комісії з розгляду актів порушень, оформлене протоколом від 28.10.2020 року №27 з розгляду акту про порушення №10003183 від 01.09.2020 року; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що між ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізького району електричних мереж та ОСОБА_1 було укладено договір про постачання електричної енергії №929 від 01.01.2019 року, відповідно до умов якого постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу на об`єкт - будинок АДРЕСА_1 , а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі, згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами. Представниками відповідача 01.09.2020 року було складено акт про порушення №10003183, в якому було зазначено про порушення споживачем пп.8.4.2.3 п.2.3.4. пп.55.5.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: інші дії споживача, які призвели до зміни показань засобів вимірювальної техніки, а саме порушення вертикального кріплення індукційного лічильника змінено кут нахилу щитка, у якому встановлено лічильник, внаслідок чого диск лічильника не обертається та спожита електроенергія не обліковується. Порушення виявлено під час контрольного огляду. Зазначений акт про порушення №10003183 було підписано представниками відповідача, та з боку споживача (позивача) акт не було підписано. За наслідками розгляду акту про порушення №10003183 комісією з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії 28.10.2020р. було прийняте рішення, оформлене протоколом №27, відповідно до якого: виконати розрахунок необлікованої електричної енергії по акту згідно Правил роздрібного ринку електричної енергії п.8.4.2.3, 8.4.8, 8.4.9, 8.4.10 за період з 01.03.2020 р. по 31.08.2020 р. час роботи 24 години на добу, 7 днів на тиждень, при розрахунку врахувати ТП від 26.09.2019 року та потужність, згідно умов договору Р =20кВт, кількість неврахованої електроенергії складає 52615 кВт.г. на суму 122376.03 грн. ОСОБА_1 було направлено акт про порушення з додатками, в тому числі розрахунок по акту. Однак, споживача не було повідомлено про засідання та завчасно, журнал реєстрації засідання не вівся, відповідно не фіксувалися перелік розглянутих питань комісії та час розгляду. Позивачка вважає, що відповідачем було протиправно складено акт про порушення за відсутності належних доказів та підтвердження фіксації порушення (в тому числі із залученням незаінтересованих осіб в момент складання акту у випадку не підписання споживачем), не зазначено яким чином здійснена зміна показань вимірювального засобу, чи були вчинені дії щодо втручання в роботу вимірювального засобу, висновки про факт порушення ґрунтуються лише на суб`єктивному сприйнятті осіб та є упередженими. В подальшому не було підтверджено факту порушення правил, які спричинені діями споживача щодо втручання в роботу засобів, зокрема не було направлено на експертизу вимірювальний засіб, у зв`язку із чим позивачка була вимушена звернутися до суду з позовом.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Ачкасова О.М. (а.с. 12). Ухвалою суду першої інстанції провадження у цій справі відкрито (а.с. 15).

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 14 грудня 2021 року (а.с. 112-114) у задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04 травня 2022 року (головуючий суддя Подліянова Г.С., судді Кочеткова І.В. та Маловічко С.В. а.с. 133-136) першу апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто останній.

Вказана ухвала апеляційного суду є чинною. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 повторно подала апеляційну скаргу (а.с. 142-143), в якій просила рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Дашковську А.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 146).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне клопотання ОСОБА_1 задоволено, поновлено їй строк на апеляційне оскарження, провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 18 серпня 2022 року (а.с.152), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с.153) з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів, з яких 11 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень).

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 05 жовтня 2022 року, не відбувся та був відкладений (а.с. 167-168) в порядку задоволення клопотання представника відповідача про його відкладення (а.с. 165-166) через неотримання до даного судового засідання відповідачем копії вищезазначеної апеляційної скарги позивача (повторної) у цій справі та необхідності надання судом відповідачу у зв`язку із цим часу для підготовки та подання відзиву на останню.

У листопаді 2022 року відповідач ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізького району електричних мереж подало апеляційному суду відзив (а.с. 173-175) на вищезазначену апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 у цій справі.

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи, у тому числі позивач ОСОБА_1 особисто (поштове повідомлення а.с. 172) та через свого представника адвоката Турчинського М.І. (а.с. 108, 168), що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, всі учасники цієї справи не з`явились, окрім представника відповідача - ОСОБА_2 (а.с. 176), про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371- 372 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю учасників цієї справи, що не з`явились, за присутністю представника відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізького району електричних мереж Стояка М.С. (а.с. 165-166).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача ОСОБА_1 у цій справі у повному обсязі, керувався ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 128, 131, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 20 ЦК України та виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача, відсутності правових підстав для задоволення останніх у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що згідно з договором про постачання електричної енергії №929 від 31.05.2017 року (копія а.с. 92-97) між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ОСОБА_1 було укладено договір про постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 (їдальня літ. А).

01.09.2020 року під час контрольного огляду працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізького РЕМ було складено акт про порушення №10003183 (а.с. 32), та перевіркою встановлено, що споживач за адресою: АДРЕСА_1 , порушив п.8.4.2.3, п.2.3.4, п.5.5.5.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, а саме інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки, а саме порушення вертикального кріплення індукційного лічильника, змінено кут нахилу щитка, у якому встановлено лічильник, внаслідок чого диск лічильника не обертався. Споживач (представник споживача або інша особа, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача) від зауважень та підпису відмовився,що також підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, наявним у матеріалах цієї справи (диск а.с. 52).

Відповідно до абзацу 10 пункту 8.2.5 ПРРЕЕ у разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживачадля проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора систем про порушення підтверджується відеозйомкою. Під час складання акту представниками відповідача здійснювалась відеофіксація, що відображено у акті № 10003183, яка підтверджує факт відмови від підписання зазначеного акту споживача в особі ОСОБА_3 (а.с. 32 зворот).

З метою усунення зазначеного порушення, уповноваженими представниками відповідача здійснено відновлення жорсткого кріплення ВШО, проведено технічну перевірку засобу обліку електричної енергії та опломбування, що підтверджується Актом технічної перевірки засобів обліку електричної енергії та встановлення індикаторів до 1000В від 01.09.2020 року (копія а.с. 7) та актом про пломбування елементів розрахункового засобу обліку електричної енергії та встановлення індикаторів до 1000В (а.с. 8), відповідні акти були підписані споживачем в особі ОСОБА_3 .

Судом першої інстанції також правильно було встановлено, що матеріалами цієї справи спростовуються твердження позивачки про те, що відповідачем не було підтверджено факту порушення Правил, які спричинені діями споживача щодо втручання в роботу засобів обліку, оскільки згідно п.2.3.4. ПРРЕЕ, відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акту про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. Відповідальним за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник.

Відповідно до пункту 5.5.5. ПРРЕЕ, споживач електричної енергії, зокрема зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акту про пломбування.

Згідно із актом про пломбування елементів розрахункового засобу обліку електричної енергії та встановлення індикаторів до 1000В від 26.09.2019 року (а.с. 45), лічильник електричної енергії САЧ195 заводський №171801 був переданий на відповідальне зберігання споживачу в особі ОСОБА_3 .

Актом технічної перевірки (а.с. 46) засіб обліку придатний до експлуатації в якості розрахункового.

Враховуючи викладене, позивачка в порушення п.п. 8 п.5.5.5. ПРРЕЕ не забезпечила збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, внаслідок чого спожита електрична енергія не обліковувалась.

Відповідно до пункту 8.4.2. ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акту про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення, зокрема такого порушення: інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо) (підпункт 3).

Пунктом 8.4.8. ПРРЕЕ встановлено, що кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил), зокрема у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 (у частині пошкодження засобів вимірювальної техніки та/або пломб) або у підпункті 4 пункту 8.4.2 цієї глави, - з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Остання технічна перевірка засобу обліку електричної енергії позивачки відбулась 26.09.2019 року, що підтверджується актом технічної перевірка засобу обліку електричної енергії електроустановок до 1000В від 26.09.2019 року (а.с. 46).

Відповідно до пункту 8.4.9. ПРРЕЕ у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 8.4.2 цієї глави, розрахований обсяг споживання необлікованої електричної енергії споживачем протягом розрахункового періоду (місяця) має бути зменшений на обсяг електричної енергії, спожитий споживачем у цьому періоді за точкою (точками) комерційного обліку, на якій (яких) було виявлено порушення, відповідно до даних комерційного обліку електричної енергії.

Пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ передбачено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Судом першої інстанції також було правильно встановлено, що згідно з листом вих. №62/1714 від 09.09.2020 року (а.с. 34) позивачці був направлений лист ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізького РЕМ про те, що їй необхідно з`явитися 21.10.2020 року о 10.00 год. в Запорізький РЕМ на комісію з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, на якій буде розглянуто питання нарахувань по акту про порушення №10003183 від 01.09.2020 року, який відповідно до квитанції був відправлений 10.09.2020 року ОСОБА_1 (а.с. 34).

Вищезазначений лист був отриманий позивачкою 15.09.2020 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення, долученого представником відповідача до матеріалів справи (а.с. 35).

Крім того, згідно з листом ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізького РЕМ вих. №62/1713 від 09.09.2020 року (а.с. 36) позивачці був направлений акт про порушення №10003183 від 01.09.2020 року, додаток №1 до акту акт про порушення №10003183 від 01.09.2020 року, акт технічної перевірки засобів обліку електричної енергії до 1000В від 01.09.2020 року, акт про пломбування елементів розрахункового засобу обліку електроенергії та встановлення індикаторів до 1000В від 01.09.2020 року, який згідно з квитанцією був відправлений 10.09.2020 року ОСОБА_1 (а.с. 36).

Відповідно до протоколу №25 засідання комісії з огляду актів про порушення ПРРЕЕ від 21.10.2021 року (копія а.с. 37), по заяві споживача (вх.9254 від 21.10.2020 року) засідання комісії було перенесено. Другий примірник зазначеного протоколу було направлено споживачці рекомендованим повідомленням, що підтверджується квитанцією про відправку від 22.10.2020 року (а.с. 38). 27.10.2020 року позивачка отримала копію протоколу, запрошення на комісію (а.с. 39).

Згідно з протоколом №27 засідання комісії з огляду актів про порушення ПРРЕЕ від 28.10.2020 року (а.с. 10), комісія прийняла рішення виконати розрахунок необлікованої електроенергії по акту згідно Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. №312, зі змінами внесеними Постановою НКРЕ КП від 18.07.2019 р. №1525. п.8.4.3, 8.4.8, 8.4.9, 8.4.10. за період з 01.03.2020 року по 31.08.2020 року час роботи 24 години на добу, 7 днів на тиждень, при розрахунку врахувати ТП від 26.09.2019 р. та потужність, згідно умов договору Р =20кВт. кількість неврахованої електроенергії складає 52615 кВт.г. на суму 122376.03 грн. (без ПДВ). Загальна вартість платних послуг 146851,24 грн. Другий примірник протоколу, розрахунок, рахунок на сплату необлікованої електроенергії по акту №10003183 від 01.09.2020 року, отримав ОСОБА_4 28.10.2020 року, з рішенням комісії не згоден (а.с. 10 зворот).

Відповідно до рахунку заборгованості від 28.10.2020 року (а.с. 44), розрахунок про сплату недоврахованої електричної енергії по вищезазначеному акту складає 146851,24 грн. Зазначений розрахунок заборгованості отримав ОСОБА_4 , який згідно з довіреністю від 21.10.2020 року був представником ОСОБА_1 (а.с. 43).

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що твердження позивачки про те, що вона не була повідомлена належним чином про засідання комісії є необґрунтованим та спростовується поясненнями представника відповідача та письмовими доказами, долученими до матеріалів цієї справи.

Крім того, позивачка обґрунтовує свою правову позицію нормативними актами, які вже втратили чинність - 01.09.2019 року, Правила користування електричною енергією, затверджені постановою НКРЕКП від 31.07.1996 р. №28 - 11.06.2018 року.

Згідно з ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав, розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушення.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Ст. 16 ЦК України визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів. Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто, метою подання цього позову є усунення невизначеності у суб`єктивному праві, належному особі, а також сворення сприятливих умов для здійснення суб`єктивного права особою. Зазначений спосіб захисту за загальним правилом не пов`язаний з безпосереднім порушенням права особи. Проте цей позов також може поєднуватися з іншими позовами, наприклад, щодо вимог про захист права власності з віндикаційним, негаторним позовом або з позовом про виключення майна з опису або звільнення з-під арешту.

Крім того, як зазначив у відзиві (а.с. 29-31) представник відповідача на правовідносини позивачки та відповідача щодо складення акту про порушення та відповідно нарахування вартості необлікованої електричної енергії, не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживача», тому, що спір між позивачкою та відповідачем не стосується якості або кількості наданих послуг чи здійснених робіт.

Відповідно до актів про споживання електричної енергії після складання акту про порушення №10003183 від 01.09.2020 року (а.с. 6), покази про спожиту електричну енергію, які надавалися позивачкою істотно збільшилися, а саме середні покази лічильника за період з березня 2020 року по серпень 2020 року були від 95 кВт. до 150 кВт., а з вересня 2020 року по грудень 2020 року були від 450 вВт до 1122 кВт.

Отже, суд першої інстанції при вищевикладених обставинах цієї справи правильно встановив, що рішення комісії з розгляду актів порушень, оформлене протоколом від 28.10.2020 року №27 (а.с. 10), з розгляду чинного акту про порушення №10003183 від 01.09.2020 року (а.с. 6), є законним, складено повноважними представниками ПАТ «Запоріжжяобленерго», зміст рішення та виявлене порушення ґрунтується на ПРРЕЕ, що підтверджується сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів.

Суд першої інстанції правильно встановив, що доводи представника відповідача, вказані у відзиві у цій справі, є ґрунтовними, засновані на чинному законодавстві, підтверджують безпідставність заявлених позовних вимог позивача у цій справі.

Враховуючи, що позовні вимоги позивачки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, та не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у задоволенні позову позивача у цій справі слід відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 дублюють доводи її позовної заяви у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача ОСОБА_1 , яку вона та її представник вважають такою, що є єдино правильною та єдино можливою.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування позивача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Позивач ОСОБА_1 та представник останньої не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, та зокрема стороною позивача апеляційному суду не надані.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Крім того, встановлено, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні у цій справі хоча й посилався на ст. 141 ЦПК України, проте останнім фактично не вирішував питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу ОСОБА_1 у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Проте, встановлено, що позивач ОСОБА_1 в силу вимог закону була звільнена від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 14 грудня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 02.12.2022 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Дашковська А.В.Подліянова Г.С.