Справа № 242/4288/21
Провадження № 2/242/394/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Хацько Н. О., за участю секретаря судового засідання Клименко А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором, який було укладено зі спадкодавцем ОСОБА_2 . Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.08.2011 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, на підставі якого позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6600,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. Спадкоємцем ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 26.08.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Першої селидівської державної нотаріальної контори та 08.09.2020 року позивачем отримана відповідь. 09.04.2021 року позивачем до спадкоємця позичальника було направлено лист-претензію, але ніяких дій не було вчинено. Станом на день смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 26.08.2011 року становить - 6090 грн. 19 коп., яка складається із простроченої суми за тілом кредиту. На даний час відповідачі ухиляється від виконання зобов`язань та заборгованість за кредитом спадкодавця не погашає. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути із спадкоємця позичальника ОСОБА_1 , на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.08.2011 року у розмірі 6090 грн. 19 коп., а також витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27.08.2021 року цивільну справу прийнято до свого провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.09.2021 року було витребувано у державного нотаріусу Першої Селидівської державної нотаріальної контори копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 20.01.2022 року було витребувано у Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області: відомості про реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09.08.2022 року було здійснено перехід у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження до розгляду за правилами загального (позовного) провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 30.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що 26.08.2011 року ОСОБА_2 підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку та своїм підписом в анкеті-заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У зв`язку з чим, суд вважає, що надані позивачем докази дають всі підстави вважати, що 26.08.2011 року між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Крім того, даний факт сторонами не заперечується.

Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 02.04.2021 року заборгованість за кредитним договором Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 26.08.2011 року становить - 6090 грн. 19 коп. яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 04 листопада 2019 року у справі № 242/5769/19 про відмову у відкритті провадження, у якій міститься відбиток про отримання позивачем зазначеної ухвали 14.11.2019 року, було встановлено, що згідно актового запису про смерть № 147 від 06.11.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

АТ КБ «Приват Банк» спрямовано на адресу Першої Селидівської нотаріальної контори, претензію кредитора вих. № SAMDN1714 від 30.07.2020 року, яку згідно до квитанції АТ «Укрпошта» Центральний район направлено 26.08.2020 року

Листом державного нотаріусу Першої Селидівської нотаріальної контори № 652/01-16 від 02.09.2020 року, АТ КБ «Приват Банк» було повідомлено, що згідно Положення про Спадковий реєстр, затвердженого Наказом Мінюсту України від 07.07.2011 року № 1810/5, при заведенні спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , у тому числі і за претензією банку робиться перевірка інформації про наявність або відсутність посвідченого заповіту, спадкового договору або заведеної спадкової справи. Тобто робляться дві інформаційні довідки і за кожну з них сплачується плата встановлена Міністерством юстиції України. У зв`язку з чим, АТ КБ «Приват Банк» було рекомендовано сплатити і надіслати копію квитанції, після чого буде заведено спадкова справа.

Крім того, АТ КБ «Приват Банк» спрямовано на адресу ОСОБА_1 лист-претензію кредитора вих. № SAMDN1714 від 26.03.2021 року, яку згідно квитанції ПАТ «Укрпошта» ЦОКК м. Дніпро направлено 09.04.2021 року.

Спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних відносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у певному правовідношенні, тобто цивільні відносини існують безперервно, не припиняючись, у них відбувається лише заміна одного з їх учасників.

Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1269 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В судовому засіданні встановлено, що згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 66927849 від 21.10.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за час життя заповіти чи спадкові договори не складав.

Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 66927881 від 21.10.2021 року після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про заведення спадкових справ відсутні.

Згідно до довідки № 100/12-08 від 02.02.2022 року виданої Курахівською міською радою про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи те, що на день смерті спадкодавця спадкоємець був зареєстрований за однією адресою на час відкриття спадщини, відмови про прийняття спадщини в шестимісячний строк ним не заявлялось із дня відкриття спадщини, таким чином ОСОБА_1 фактично отримав спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Оскільки, зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч. 2 ст.1282 ЦК України. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємця.

Так, згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимог кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям в натурі. Разом із тим положення вказаної норми застосовується у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України, щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців.

Згідно ст. 1281 ЦК України (в редакції статті на час відкриття спадщини) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені ст. 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитними договорами входять до складу спадщини.

За змістом ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Однак, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності.

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних відносинах викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, провадження № 14-53цс18, постановах Верховного Суду від 10.04.2020 року у справі № 127/10925/17, від 11.03.2019 року у справі № 759/12484/15-ц, від 11.07.2018 року у справі № 495/1933/15-ц, від 14.05.2018 року у справі № 14-53цс18.

При цьому, за змістом цієї статті ЦК України не зобов`язує учасників спадкових правовідносин з`ясовувати наявність усіх боргів, які мав спадкоємець за життя, та всіх кредиторів, які мають право вимоги за такими боргами. Єдиним обов`язком правонаступника є повідомлення кредиторів спадкодавця про відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1281 ЦК Україні), і лише якщо правонаступник знає про наявність таких кредиторів і має їхні координати.

Посилання в ст. 1281 ЦК України про необізнаність пред`явлення кредиторами претензій до спадкоємців не означає, що кредитори зобов`язані повідомляти спадкоємців про наявність вимог спадщини безпосередньо. Таке повідомлення може бути зроблено через нотаріальну контору, згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій.

Встановлені законом строки для пред`явлення претензій кредиторами не є строками позовної давності, на ці строки не розповсюджуються норми ст. ст. 259, 263, 264 ЦК України, які регулюють питання зміни, зупинення або переривання строків позовної давності.

Непред`явлення кредиторами у встановлені ст. 1281 ЦК України претензій погашає належні їм права вимоги, в той час як сплив строку позовної давності є підставою для відмови у позові ( ч. 4 ст. 267 ЦК України).

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що позивач, в передбачені ст. 1281 ЦК України, належним чином повідомляв боржника ОСОБА_1 , а також після його смерті - спадкоємців-відповідачів, про наявність боргу перед Банком та обов`язку його погасити.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи містяться докази лише щодо направлення на адресу ОСОБА_1 листа-претензії кредитора вих. № SAMDN1714 від 26.03.2021 року, натомість їх фактично направлено 09.04.2021 року, про що свідчать квитанція ПАТ «Укрпошта» та реєстр згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. Таким чином, пред`явлення вимог безпосередньо до спадкоємця ОСОБА_1 мало місце поза межами строку передбаченого ст. 1281 ЦК України.

Поза увагою суду, не залишається і той факт, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження фактичного отримання відповідачем ОСОБА_1 , в передбачені ст. 1281 ЦК України строк, вимоги позивача щодо повернення боргу ОСОБА_1 .

Слід також зауважити, що відповідно до п.п. 2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Відповідно до п.п. 3.11. вищевказаної Інструкції заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Усі наступні заяви (додаткові, від інших спадкоємців, кредиторів) також реєструються у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ під самостійними номерами та в хронологічному порядку. На всіх заявах зазначаються дата і час їх надходження та номер спадкової справи

Відповідно до пункту 1 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України від 29 січня 2009 року, з метою фіксації документальної інформації, необхідної для посвідчення нотаріусом переходу прав спадкодавця до спадкоємців, нотаріус заводить спадкову справу. Спадкова справа на майно та майнові права померлого на території України спадкодавця може бути заведена тільки одна. Спадкова справа заводиться за місцем відкриття спадщини. При встановленні факту одночасного відкриття декількох спадкових справ (наприклад, за місцем проживання спадкодавця і за місцем знаходження спадкового майна), спадкові справи, відкриті з порушенням вимог статті 1221 ЦК України, повинні бути передані за належністю нотаріусу, до компетенції якого належать ведення конкретної спадкової справи.

В досліджуваних правовідносинах АТ КБ «Приват Банк» скористався своїм правом заявити про вимогу до спадкоємця через нотаріуса. Зокрема АТ КБ «Приват Банк» 30.07.2020 року направив до Першої Селидівської нотаріальної контори претензію кредитора вих. № SAMDN1714 (яку фактично направлено 26.08.2020 року). Натомість за вказаною претензією спадкова справа заведена не була, оскільки позивачем не було сплачені платежі за формування інформаційних довідок зі спадкового реєстру.

Таким чином, суд не може прийняти сам факт направлення вищевказаної претензії до Першої Селидівської нотаріальної контори, як доказ вчасного звернення кредитора спадкодавця з вимогою до спадкоємця про повернення боргу в аспекті ст. 1281 ЦК України, оскільки спадкова справа за вказаною претензією не заводилася, дії державного нотаріуса з цього приводу позивачем не оскаржувалися та на думку суду, в такому випадку строк звернення до спадкоємців з вимогою про повернення боргу не переривається, не зупиняється та не поновлюється, оскільки подання заяви (претензії) з порушеннями чи то несплатою відповідних платежів не є поважною причиною. Тоді як, сам позивач своїм правом на усунення перешкод для реєстрації спадкової справи за своєї претензією не скористався.

Частиною 4 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

На підставі вищевикладеного та оскільки, кредитор пред`явив свої вимоги до спадкоємців, з порушенням строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, які є присічними, що згідно з ч. 4 даної статті, позбавляє його права вимоги до відповідачів, суд вважає, що в задоволенні позову АТ КБ «Приват Банк» про стягнення боргу кредитором спадкодавця, слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 536, 610, 1054, 1216, 1218, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», юридична адреса - 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. № 1 «Д», код за .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Н.О. Хацько