Провадження № 2/369/2990/22
РІШЕННЯ

Іменем України

21.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі судових засідань Миголь А.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Києво- Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну (збільшення) розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про зміну (збільшення) розміру аліментів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - мати неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вимушена звернутися з позовом до батька спільної з ним дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про зміну (збільшення) розміру аліментів з 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходів) на 1/4 частину зі всіх видів заробітку (доходів) у зв`язку із погіршенням стану здоров`я дитини, а саме захворювання дитини на цукровий діабет важкої форми, 1 типу, з глікемічним контролем та з високим ризиком для життя, що ускладнюється тривалістю захворювання протягом багатьох років після початку захворювання.

З 18.10.2006 по 16.12.2008 р.р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

16.12.2008 року шлюб було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.10.2008 року по справі №2/5459/2008 з ОСОБА_4 (Відповідача) стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.12.2015 року у цивільній справі №753/20223/15 стягнуто з ОСОБА_4 (Відповідача) на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини від доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.04.2020 року у цивільній справі №753/13424/19 за позовом ОСОБА_4 (Відповідача) до ОСОБА_3 , третя особа: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходів) на 1/7 з всіх видів заробітку (доходів) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - було зменшено розмір аліментів, встановлений рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.10.2008 року, згідно якого, присуджено стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходів), але не менше ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дати набрання рішенням законної сили.

Постановою Київського Апеляційного суду від 28.09.2020 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21.04.2020 року у цивільній справі №753/13424/19 залишено без змін.

Станом на теперішній час, починаючи з березня 2019 року у спільної з Відповідачем неповнолітньої дитини - доньці ОСОБА_5 , значно погіршився стан здоров`я.

Відповідно до висновку ЛКК №197 від 11.05.2019 року КПП Консультативно- діагностичний центр дитячий Дарницького району м. Києва ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було встановлено діагноз: Цукровий діабет, 1 тип, важка форма, глікемічний контроль з високим ризиком для життя.

Згідно висновку від 28.03.2019 року реабілітаційної комісії КПП Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м. Києва цукровий діабет у дитини виявлений вперше, важка форма.

Відповідно до висновку ЛКК №41 від 22.03.2019 року з 22.02.2019 року дитина перебуває на диспансерному обліку, рекомендована домашня форма навчання.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 з 22.03.2019 року дитині призначено статус : дитина-інвалід.

У період з 22.02.2019 року до 15.03.2019 року дитина перебувала на стаціонарному лікуванні в тяжкому стані в міському ендокринологічному відділенні Дитячої клінічної лікарні №6.

Таке серйозне захворювання як цукровий діабет 1-го типу зумовлює особливий спосіб життя дитини за допомогою медикаментів. Складовою лікування є особливий режим харчування із постійним часом прийому їжі певним переліком продуктів. Усі споживані продукти мають відповідати енергетичним потребам дитини, бути максимально вітамінізованими.

Цукровий діабет - це хронічне захворювання, яке потребує безперервного тривалого лікування, та, відповідно, витрати на лікування, діагностування, належне харчування, масаж та інші лікувальні заходи.

Дитина потребує інсулінотерапії, транспортування антитіл, спостереження ендокринолога по місцю проживання, засобів самоконтролю, а саме: шприци, глюкомегр, гесг-смужки.

Позивач звертає увагу суду на те, що обставини тяжкого захворювання дитини на цукровий діабет - ніколи не були предметом позову та предметом дослідження у судових справах.

Так, у цивільній справі №753/2434/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину - ОСОБА_5 , та пені за несвоєчасну сплату аліментів - обставини справи щодо захворювання дитини на цукровий діабет не були предметом дослідження. Додаткові витрати у цій справи стягувалися за половину вартості стоматологічних послуг, наданих дитині.

У цивільній справі №753/13424/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходів) на 1/7 з всіх видів заробітку (доходів) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 - обставини справи щодо захворювання дитини на цукровий діабет також не досліджувалися.

Отже, питання щодо стягнення витрат у зв`язку із захворюванням дитини на цукровий діабет не вирішувалося раніше в судовому порядку. Більш того, у зазначених судових справах суди не проводили належну оцінку стану здоров`я дитини.

Окремо, Позивач, звертає увагу на те, у цивільній справі №753/13424/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходів) на 1/7 з всіх видів заробітку (доходів) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 - суди обгрунтовували судові рішення лише однією підставою - зміною сімейного стану Відповідача, а саме народження у нього іншої дитини - сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Доказів наявності інших підстав для зменшення розміру аліментів ОСОБА_4 суду не надавав.

Зміну свого сімейного стану ОСОБА_4 обґрунтовував народженням ще однієї дитини від іншої жінки ОСОБА_6 - сина ОСОБА_7 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_6 , та рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.12.2015 року у цивільній справі №753/20223/15 про стягнення з ОСОБА_4 (позивача) на користь ОСОБА_6 аліментів в розмірі 1/4 частини від доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Щодо матеріального стану Відповідача - з квітня 2019 року по теперішній час ОСОБА_4 постійно працює на новій роботі - в ТОВ Авіакомпанія Азур Ейр Україна та отримує заробітну плату у розмірі 38 652,07 грн., станом на вересень розмір заробітної плати збільшився до 42559,96 грн., станом на листопад 2019 рік - розмір заробітної плати вже складав 74950,70 грн.

З моменту стягнення аліментів матеріальний стан Відповідача тільки покращився. Дохід Відповідача значно збільшився.

Отже, матеріальний стан ОСОБА_4 суттєво покращився. Крім того, Відповідач перебуває в працездатному віці, працює пілотом та має відмінний стан здоров`я.

Щодо матеріального стану Позивача - зважаючи на те, що у зв`язку із специфікою діагнозу доньки через тяжке захворювання, дитина весь час потребує стороннього догляду та контролю за станом здоров`я (дитина має особливий режим дня та харчування по годинах з постійним вимірюванням рівня інсуліну), мати дитини (Позивач) позбавлена можливості працювати.

На відміну від батька (позивача) ОСОБА_3 (мати дитини) приділяє максимальну кількість часу дотриманню правильному режиму дня, своєчасному прийому ліків та харчуванню по годинах, фізичному та духовному розвитку дитини.

Соціальна державна допомога на утримання дитину-інваліда в розмірі 1500,00 гри. є єдиним джерелом доходу Позивача, інших доходів мати дитини не має. Позивач щодня несе витрати на ліки, продукти харчування, обстеження, лікувальні процедури; тощо. Витрати Позивача на утримання доньки з кожним днем тільки збільшуються.

Також у зв`язку із тяжкістю захворювання, дитина позбавлена можливості відвідувати шкільний заклад, їй було рекомендовано навчатись дистанційно, що також вимагає від ОСОБА_3 присвячення всього вільного часу доньці та додаткових витрат на отримання освітніх послуг від закладу освіти в дистанційній формі. Дитина знаходиться на дистанційному навчанні у центрі навчання Оптіма. Навчання у цьому центрі - оплатне, та становить 3000,00 грн. на місяць. Витрати на навчання ОСОБА_3 несе самостійно.

На підставі вищенаведених обставинах, позивач вважає, що аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_10 , в розмірі від усіх видів доходу Відповідача відповідає вимогам сімейного законодавства, дійсним обставинам справи та не суперечитиме інтересам Відповідача (батьку дитини).

На підставі вищевказаного позивач просив суд змінити (збільшити) розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_7 , на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року (справа №753/13424/19) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ), аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на 1/4 частину зі всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дати набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.11.2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну (збільшення) розміру аліментів, передано на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

17 листопада 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи це тим, що Дарницьким районним судом м. Києва було винесено рішення від 21. 10. 2018 року по справі №2/5459/2008, яким суд вирішив стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , аліменти у розмірі ј частини його заробітку.

10 квітня 2019 року Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено рішення, яким суд стягнув з ОСОБА_4 додаткові витрати на дитину ОСОБА_7 .

Також, Дарницьким районним судом м. Києва було винесено рішення від 21 квітня 2020 року у справі за №753/13424/19, яким суд зменшив розмір аліментів, з 1/4 частини до 1/6 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Дане рішення залишено в силі постановою Київського апеляційного суду від 28 вересня 202 року, в якому зазначено, що обставини тяжкості захворювання дитини були предметом дослідження в іншій справі.

Через два місяці після ухвалення постанови Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, в якому надала документи, які підтверджують хворобу доньки виключно за 2019 рік, в якому просила суд збільшити розмір аліментів у зв`язку з хворобою.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2021 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовну заяву підтримав, просив задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, вислухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.10.2006 року.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2008 року, шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.10.2008 року, стягнуто з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.04. 2020 року, зменшено розмір аліментів, встановлений рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.10.2008, згідно якого, присуджено стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дати набрання рішенням законної сили.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року залишено без змін.

Позивач просить задовольнити її вимоги та збільшити розмір аліментів з 1/6 до 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дати набрання законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, установленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статей 150, 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України.

Так, суд не приймає до уваги твердження позивача в обґрунтування вимог на те, що суд не врахував стан здоров`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки у зв`язку із тяжким захворюванням дитини вона зверталася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів та про стягнення додаткових витрат на дитину та ці обставини були предметом дослідження у іншій справі.

Також в матеріалах справи відсутні докази матеріального стану позивача та стану її здоров`я як на час звернення з позовом про стягнення аліментів, так і на час звернення з позовом про збільшення розміру аліментів, що унеможливлює вирішити питання щодо їх змін, які впливають на збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Суд відхиляє і надані позивачем квитанції, оскільки з них неможливо встановити, ким саме і на чиї потреби було здійснено такі витрати.

Відтак, доказів того, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів у відповідача покращилося матеріальне становище або змінились обставини, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для збільшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни її матеріального чи сімейного стану, стану її здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у збільшенні розміру аліментів. Інші доводи позивача (витрати на розваги, розвиток, лікування тощо) не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для збільшення розміру аліментів, встановлених ст.192 СК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що належних доказів в обґрунтування позову не надано, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 200, 211, 258, 259 ЦПК України, статтями 11, 27, 104, 105, 110, 111, 112, 180, 181, 182, 184, 191, 192 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну (збільшення) розміру аліментів залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Дубас