Дата документу 28.11.2022
Справа № 334/4368/21
Провадження № 2/334/380/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Мацуховій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, вказавши в заяві, що 15.08.2018 року між нею та ОСОБА_2 , зареєстровано шлюб Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1226.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 14.03.2019 року.

02.04.2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ № 334/2174/19, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2019 року по справі № 334/2172/19, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягувати з 26.03.2019 року і до досягнення трьох років ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2020 року по справі № 334/2478/20 шлюб між сторонами було розірвано.

Після припинення шлюбних відносин між сторонами, дитина залишилася проживати разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , де реєстроване її місце проживання. Даний факт підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 04-18/4-286 від 20.03.2019 року.

На виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходяться: виконавче провадження № 60759925 з примусового виконання виконавчого листа № 334/2172/19, виданого 20.08.2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дружини ОСОБА_1 ; виконавче провадження № 59171985 з примусового виконання судового наказу № 334/2174/19, виданого 26.04.2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини.

02.12.2019 року головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Вербицькою Людмилою Григорівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60759925.

22.05.2019 року державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Коломієць Ольгою Сергіївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59171985.

Через наявну заборгованість за не сплату аліментів на утримання дружини по вищевказаному виконавчому провадженню, державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дорошенко Анастасією Олександрівною, були винесені постанови про тимчасові обмеження боржника у здійсненні своїх прав, а саме: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

Також, державним виконавцем за вищевказаними виконавчими провадженнями, було винесено ряд постанов, а саме: про арешт коштів боржника від 12.10.2020 року, про розшук майна боржника від 10.11.2020 року та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.02.2021 року.

Про існування вищевказаних рішення суду про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною віку трьох років, та судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дитини, відповідачу ОСОБА_2 було достовірно відомо, оскільки останній декілька разів сплачував аліменти. Але, з урахуванням заборгованості за вказаними виконавчими провадженнями, сплачувати аліменти на утримання позивачки та на утримання доньки не бажав.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 59171985 від 17.05.2021 року Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_5 , станом на 30.04.2021 рік заборгованість по аліментам становила 62454,60 грн.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 60759925 від 31.05.2021 року складеного старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дорошенко А.О., станом на 30.04.2021 року заборгованість по аліментам становила 51965,74 гривень.

Незважаючи на виникнення значної суми заборгованості по аліментам за вищевказаними провадженнями, винесення відносно боржника ряду заборон на здійснення його прав, відповідач все одно не бажає сплачувати аліменти на утримання дружини та доньки. Заборгованість по аліменти виникла саме з вини відповідача, який нехтує своїм батьківським обов`язком по відношенню до дитини. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, тому як працює далекобійником та має стабільний дохід. На протязі майже 2,5 років, нехтуючи своїм батьківським обов`язком, відповідач позбавляє свою доньку матеріального забезпечення, а позивачку отримання матеріальної допомоги на своє утримання та утримання дитини, яка кожного дня потребує повноцінного харчування, у разі захворювання - медичних засобів, одяг за сезоном та інше.

Згідно розрахунку розміру пені за прострочення сплати аліментів на утримання дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду до трьох років, який додається до позовної заяви, розмір пені за несплату аліментів відповідачем за період з 01.04.2013 року по 01.04.2021 рік станом на 10.06.2021 року складає 436673,28 гривень.

Згідно розрахунку розміру пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, розмір пені за несплату аліментів відповідачем за період з 01.04.2013 року по 01.04.2021 рік станом на 10.06.2021 року складає 260996,70 гривень.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. Надали письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутністю. Наполягали на задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Його представник долучив свої заперечення проти позову у судове засідання також не з`явився.

Виходячи з письмових заперечень відповідача, вбачається, що заборгованість по аліментах виникла з того, що позивачка перешкоджала спілкуванню батька з донькою, але частково він сплачував аліменти, тому сума заборгованості має бути зменшена.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню але частково з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК).

А статтею 84 СК гарантовано право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини.

Так само аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (частина перша статті 80 СК).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Так, згідно з частиною першою статті 196 СК у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Зокрема, законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), який Суд враховує відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК.

Так, в даних правовідносинах матеріалами справи підтверджено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів (див. пункт 11), що є підставою для застосування до нього відповідальності за просторочення їх сплати.

Наданий позивачем розрахунок відповідає обставинам справи, відповідачем не спростований і приймається судом при визначенні розміру заборгованості.

При цьому, оскільки сума пені перевищує суму заборгованості, стягненню підлягає 100% відсотків заборгованості, що відповідає змісту статті 196 СК (див. пункт 16).

Таким чином надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені).

В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

Посилання відповідача на перешкоджання позивачем у спілкуванні відповідача з дитиною не є предметом даного спору, тому не приймаличсь судом до уваги.

В ситуації, що розглядається докази про матеріальний та сімейний стан відповідача не подавались, а тому відсутні підстави для зменшення розміру неустойки відповідно до частини другої статті 196 СК.

Проте, вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів на утримання дружини, Суд звертає увагу на наступне.

Виходячи із системного аналізу Глави 15 і Глави 22 СК («Обов`язок по утриманню інших членів сім`ї та родичів»), зокрема статті 274 СК, норми положень Глави 15 СК до правовідносин, що врегульовані нормами інших глав СК, можуть застосовуватися лише у випадку прямого на це посилання.

Іншим прикладом може бути те, що сімейне законодавство поширює положення статті 196 СК також на правовідносини, визначені главою 16 СК, якими встановлено обов`язки батьків утримувати повнолітніх дочку, сина.

Так, стаття 201 СК містить пряму вказівку на те, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Разом з тим, сімейне законодавство не містить положень, які поширюють дію статті 196 СК на правовідносини, визначені главою 17 СК, якими встановлено обов`язки повнолітніх дочки, сина утримувати батьків.

В свою чергу, Глава 9 СК «Права та обов`язки подружжя по утриманню» не містить посилань на те, що визначення заборгованості по аліментам на одного із подружжя здійснюється відповідно до статей 194-197 СК, а тому положення статті 196 цього Кодексу на спірні правовідносини не поширюються.

Ураховуючи, що до заборгованості по аліментам на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку можуть бути застосовані інші санкції майнового характеру, передбачені цивільним законодавством, які позивач не просила застосувати, в задоволенні її позовних вимог щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, слід відмовити.

Аналогічний підхід щодо дії статті 196 СК висловив і Верховний Суд у постанові від 27 червня 2019 року по справі № 635/6679/16-ц (провадження № 61-22926св18). Зокрема касаційна інстанція наголосила на тому, що вимоги статті 196 СК передбачають відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки, тільки при виникненні заборгованості за аліментами, які сплачуються на дітей, і не розповсюджуються на правовідносини щодо сплати аліментів на утримання батьків.

Крім того Верховний Суд звернув увагу на неможливості застосування аналогії закону «розширивши» дію статті 196 СК.

Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Щодо вирішення розподілу судових витрат, суд зазначає наступне: За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 832 , який є пропорційним розміру задоволених позовних вимог у зв`язку з частковим задоволенням позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.124 Конституції України, ст. ст. 180, 196 СК України, ст. 549 ЦК України, ст. ст. 12, 18, 141, 187, 263, 274, 278-279, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн: НОМЕР_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 62454,60 грн.

В іншій частині вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років у розмірі - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн: НОМЕР_2 на користь держави 908 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя Н.Ю.Козлова