Ухвала

15 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 369/4385/19

провадження № 61-9794ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Скрицького Анатолія Казимировича як представника ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року у справі за позовом Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до Управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області, правонаступником якого є Міськрайонне управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного Управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_1 , про визнання незаконними дій щодо видачі державних актів на право власності на земельні ділянки та їх скасування,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Гореницька сільська рада Києво-Святошинського району Київської області звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати незаконними дії Управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області щодо видання державного акта серії ЯЖ № 678599 на право власності на земельну ділянку, площею 1,868 га, кадастровий номер :01:005:0097, з цільовим призначенням - для обслуговування виробничої бази, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Парфюм Гарант» (далі - ТОВ «Парфюм Гарант»), державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 342203, площею 1,8687 га, кадастровий номер :01:005:0097, з цільовим призначенням - для обслуговування виробничої бази, виданого ТОВ «Парфюм Гарант», та державного акта серії ЯЗ № 342203 на право власності на земельну ділянку, площею 1,8687 га, кадастровий номер :01:005:0097, з цільовим призначенням - для обслуговування виробничої бази, виданого ОСОБА_2 ; скасувати державний акт серії ЯЖ № 678599 на право власності на земельну ділянку, площею 1,8687 га, кадастровий номер :01:005:0097, з цільовим призначенням - для обслуговування виробничої бази, виданий ТОВ «Парфюм Гарант»; скасувати державний акт серії ЯЗ № 342203 на право власності на земельну ділянку, площею 1,8687 га, кадастровий номер :01:005:0097, з цільовим призначенням - для обслуговування виробничої бази, виданий ОСОБА_2

Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням від 26 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовив. Скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2019 року, згідно з якої накладено арешт на земельну ділянку площею 1,8687 га з кадастровим номером :01:005:0097, з цільовим призначенням - для обслуговування виробничої бази, що знаходиться в с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області, та належить на праві власності ОСОБА_2 , та заборонено ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження, зміни цільового призначення, вчиняти інші правочини щодо земельної ділянки площею 1,8687 га, з кадастровим номером :01:005:0097, що знаходиться в с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області.

Київський апеляційний суд постановою від 16 грудня 2021 року апеляційну скаргу Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області задовольнив частково. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2021 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив з інших підстав.

Адвокат Скрицький А. К. як представник ОСОБА_1 07 жовтня 2022 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Адвокат Скрицький А. К. як представник ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що постанова Київського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року ОСОБА_1 поштою надіслана не була. З адвокатом, яка здійснювала представництво його інтересів у судах першої та апеляційної інстанцій, було припинено договірні відносини. Копію постанови апеляційного суду від 16 грудня 2021 року отримано ОСОБА_1 07 вересня 2022 року, після ознайомлення з матеріалами справи його новим представником - адвокатом Скрицьким А. К. та написання ним заяви до районного суду про видачу копії оскаржуваних судових рішень (докази додаються). У ОСОБА_1 була відсутня можливість звернутися за правовою допомогою раніше, оскільки він весь час проживає у с. Гореничі Київської області, яке було окуповано військами російської федерації з початку повномасштабного вторгнення, де і на теперішній час після звільнення від ворожих сил, проходить розмінування території.

Ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику слід було надати відповідні докази, що підтверджують порушення апеляційним судом порядку вручення постанови від 16 грудня 2021 року (поштовий конверт, довідка із суду, поштового відділення зв`язку, копії матеріалів справи тощо), і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно із рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, за ідентифікаторами поштового відділення 233 та 241, вказану ухвалу заявник отримав 02 та 08 листопада 2022 року.

На виконання вимог вказаної ухвали адвокат Скрицький А. К. як представник ОСОБА_1 18 листопада 2022 року подав до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, яка мотивована тим, що оскаржувана постанова Київського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року зареєстрована в Єдиному державному реєстрі судових рішень 24 грудня 2021 року, а оприлюднена - 29 грудня 2021 року. Однак, до цього часу, копія оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 надіслана не була. Будь-які докази як надсилання, так і вручення ОСОБА_1 або його представнику копії судового рішення відсутні у матеріалах справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповіді на адвокатський запит, апеляційний суд зазначив, що згідно з довідкою Київського апеляційного суду від 20 січня 2021 року № 13-04/104/21 кошторисні призначення за КЕКВ 2240 для оплати послуг з пересилання письмової кореспонденції суду через відділення поштового зв`язку були обмеженими та не забезпечували в повному обсязі потребу апеляційного суду за 2021 рік. Ураховуючи наведене, постанова Київського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року ОСОБА_1 не була надіслана через відсутність грошових коштів для оплати послуг з пересилання письмової кореспонденції суду через відділення поштового зв`язку. Отже, апеляційним судом не дотримано вимог статті 272 ЦПК України щодо порядку видачі або направлення судового рішення. Крім того, у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина (докази додаються), а також, у період з 10 до 25 січня 2022 року ОСОБА_1 перебував на денному стаціонарі (докази додаються). Не оговтавшись після смерті дружини і хвороби, розпочалася окупація військами російської федерації с. Гореничі Бучанського району Київської області, де ОСОБА_1 проживає. Все вищезазначене унеможливлювало з поважних причин ОСОБА_1 займатися судовими справами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Наведені адвокатом Скрицьким А. К. як представником ОСОБА_1 причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень не дають достатніх підстав для визнання їх поважними з огляду на таке.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 272 ЦПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення. У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня. За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

Як видно з оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року представник третьої особи ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні апеляційного суду 16 грудня 2021 року та підтримав апеляційну скаргу позивача, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 щодо розгляду апеляційним судом цієї справи.

Повний текст постанови Київського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року складено 22 грудня 2021 року, тобто останнім днем звернення з касаційною скаргою є 21 січня 2022 року.

Верховний Суд також врахував той факт, що 24 грудня 2021 року постанова Київського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року зареєстрована у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а 29 грудня 2021 року - оприлюднена у ньому.

Отже, у заявника не було перешкод у ознайомленні зі змістом оскаржуваної постанови і подачі касаційної скарги у розумний строк.

Надана заявником копія заяви про ознайомлення із матеріалами справи та про видачу копії оскаржуваних судових рішень, яка зареєстрована в суді першої інстанції 06 вересня 2022 року, не може вважатися належним доказом на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду, оскільки суду не надано логічного пояснення, які об`єктивні перешкоди заважали ОСОБА_1 звернутись із заявою про видачу копії судового рішення раніше 07 вересня 2022 року, враховуючи його обізнаність про існування такої постанови.

З наданої заявником копії відповіді Київського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року № 06.2-01/2098/2022 видно, що після закінчення 24 грудня 2021 року апеляційного провадження справа № 369/4385/19 була направлена до Києво-Святошинського районного суду Київської області. За відсутності матеріалів справи, Київський апеляційний суд не має можливості надати запитувану інформацію, оскільки дані про вручення та направлення копій судових рішень учасникам справи містяться у відповідних супровідних листах, повідомленнях або розписках. До автоматизованої системи документообігу суду зазначені вище дані не вносяться. Також, апеляційним судом роз`яснено, що з метою уточнення інформації щодо дати направлення Київським апеляційним судом учасникам справи та їх представникам копії постанови апеляційного суду від 16 грудня 2021 року заявник не позбавлений можливості звернутися із відповідною заявою до Києво-Святошинського районного суду Київської області та ознайомитися з матеріалами цивільної справи № 369/4385/19 та виготовити копії необхідних документів.

Разом із цим, адвокатом Скрицьким А. К. як представником ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що апеляційним судом було порушено порядок вручення/надіслання копії судового рішення, передбачений статтею 272 ЦПК України, які б свідчили про те, що постанова Київського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року не надсилалась ОСОБА_1 раніше апеляційним судом.

З наданої копії результатів огляду КНП «Медичний центр Борщагівської сільської ради» Бучанського району Київської області від 11 листопада 2022 року № 58858021 видно, що ОСОБА_1 знаходився на денному стаціонарі з 10 до 25 січня 2022 року (щоденний приход до лікарні), що також не свідчить про неможливість подання ОСОБА_1 касаційної скарги в строк, передбачений статтею 390 ЦПК України.

Також, посилання адвоката Скрицького А. К. як представника ОСОБА_1 в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження від 07 жовтня 2022 року на те, що з адвокатом, яка здійснювала представництво інтересів ОСОБА_1 у судах першої та апеляційної інстанцій, було припинено договірні відносини, не є поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки заявником не надано достатніх доказів на підтвердження неможливості ОСОБА_3 особисто звернутися до суду касаційної інстанції у межах встановленого статтею 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження.

Щодо посилання заявника на обставину запровадження на території України воєнного стану, суд вважає, що питання продовження строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для продовження строку у всіх абсолютно випадках.

В своїй заяві заявник не навів обґрунтованих підстав та причин того, як саме запровадження на території України воєнного стану вплинуло на можливість подання касаційної скарги в строк відповідно до статті 390 ЦПК України.

Отже, наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки заявником не наведено причин, які унеможливили дотримання строків передбачених ЦПК України та розумних пояснень щодо пропуску строку звернення з касаційною скаргою, а також не надано жодних належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення. Інших підстав поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження заявником не наведено.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, надати строк для усунення вказаних недоліків, а саме: направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази.

Керуючись статтями 185, 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року за клопотанням адвоката Скрицького Анатолія Казимировича як представника ОСОБА_1 неповажними.

Касаційну скаргу адвоката Скрицького Анатолія Казимировича як представника ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року залишити без руху та надати строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для звернення до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для поновлення цього строку та наданням відповідних доказів.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев