Справа № 510/773/22
Провадження № 2/510/925/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.22 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 22.03.2017р.; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.02.2008р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_1 ; копія звіту від 20.12.2021р. про проведення незалежної оцінки вартості ѕ частин житлового будинку; копія рішення народного суду Ізмаїльського району Одеської області від 10.08.1978р.; копія свідоцтва про одруження ОСОБА_6 із ОСОБА_7 ; копія свідоцтва про народження позивачки; копія свідоцтва про одруження ОСОБА_2 із ОСОБА_8 ; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.06.2014р.; копія рішення виконкому Ренійської міськради про надання дозволу на будівництво; копія свідоцтва про право на спадщину від 05.04.1966р.; копія договору купівлі-продажу від 25.09.1956р.; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 09.12.2022р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.12.2021р.; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 09.12.2022р.; копія заяви відповідача від 27.09.2021р. про відмову від спадщини після смерті дружини; копія заяви позивачки від 27.09.2021р. про прийняття спадщини після смерті матері; копія свідоцтва про одруження ОСОБА_6 із ОСОБА_7 ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 04.12.2021р. (свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 не видавалось); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 04.12.2021р. (заповіт/спадковий договір не укладалися); копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.12.2021р. (дата заведення спадкової справи 04.12.2021р.); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.12.2022р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.12.2022р. (після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась).

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі являється донькою ОСОБА_5 , відповідач є вдівцем померлої. Нині померла ОСОБА_4 є бабусею позивачки.

За життя ОСОБА_4 належало наступне майно:

-ѕ частини житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 на підставі рішення народного суду Ізмаїльського району Одеської області від 10.08.1978р.;

-грошові внески у банківській установі відділенні Ощадбанку в м.Рені.

За життя ОСОБА_4 розпорядилась належним їй майном, 25.02.1980р. склала заповіт на ім`я своєї доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

Спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_4 була її донька ОСОБА_5 .

У передбачений законом строк матір позивачки звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, а 07.02.2008р. отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом стосовно майна - грошових внескіх у банківській установі відділенні Ощадбанку в м.Рені. Щодо ѕ частин житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 оформити спадщину не змогла у зв`язку із тим, що право власності на відповідні частини нерухомості не було зареєстровано у передбаченому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. За життя матір позивачки не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 були її донька та чоловік.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка та її батько звернулися до нотаріальної контори із відповідними заявами: позивачка із заявою про прийняття спадщини; відповідач із заявою про відмову від спадщини.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину після смерті матері в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Відповідач у справі будь-яких заперечень щодо позовних вимог не мав, на спадщину не претендує, її не прийняв, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані ѕ частини житлового будинку, про що 30.12.2021р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Надати такі документи позивачка не може, оскільки за життя її матір не переоформила всю спадщину на себе.

Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину.

На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця.

Отже, після смерті матері позивачки це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на нерухомість (на 3/4 частини житлового будинку), як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлої матері і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини після смерті матері позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини. Як зазначила позивачка, після смерті матері у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові частини житлового будинку. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично (після смерті матері), оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання технічних документів на будинок, цільове використання житла).

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки після смерті матері своєчасно подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на 3/4 частини житлового будинку з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1258, 1259, 1261, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

-ѕ частини житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 ,

що належали ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 (рахуються зареєстрованими за ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК