Справа № 484/2799/22
Провадження № 2/484/1022/22 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку та частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах якого діє представник адвокат Доров А.О., звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Просив визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4 .

Свої вимоги мотивував тим, що перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 до 20 квітня 2018 року.

Від цього шлюбу у них є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла у віці 42 роки.

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, в т.ч. на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частину присадибної земельної ділянки площею 0,0676 га.

Житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 загальною площею 81,8 кв.м. позивач придбав під час шлюбу із спадкодавцем ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2000 року за реєстровим № 2864, який посвідчений приватним нотаріусом Токарчуком С.А., але оформив будинок на своє ім`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Тобто, 1/2 частина житлового будинку належить спадкодавцю ОСОБА_4 .

В послідуючому, присадибну земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0676 га кадастровий номер :02:015:0002 також було оформлено на позивача.

Вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами та присадибна земельна ділянка зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позивач є спадкоємцем першої черги, відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, та прийняв спадщину своєї дружини і вступив у фактичне володіння зазначеним спадковим майном відповідно ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вважає що спадщину прийняв.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відмовляються від прийняття спадщини на користь позивача.

Інших спадкоємців, в тому числі спадкоємців наступних черг, немає.

Позивач звернувся в 2019 році до Першої первомайської держнотконтори для оформлення спадкового майна після смерті дружини. Частину спадкового майна, а саме 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 отримали відповідачі по 1/8 частки кожному, що посвідчується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 18.06.2019 року, виданих державним нотаріусом Першої первомайської державної нотаріальної контори Сіраченко Т.П.

Позивач прийняв частину спадщини, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 , а тому вважається таким, що прийняв всю спадщину.

Для оформлення спадщини на 1/2 частини житлового будинку та присадибної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , необхідно надати нотаріусу правовстановлюючі документи на ім`я ОСОБА_4 на 1/2 частину вказаного домоволодіння. Але на жаль такі документи надати не можливо через те, що при житті необхідно було нотаріально виділити (переоформити), частину домоволодіння 1/2 на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 , чого зроблено не було.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом (Глава 10 затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстрованого за №282/20595), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державної реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що підтверджують право власності спадкодавця на таке майно.

Позивач вважає, що відповідачі по справі, як інші спадкоємці, можуть претендувати на Ѕ вищевказаного майна, як на частку спільної сумісної власності подружжя, яка належала їх матері за життя.

За викладених обставин, позивач змушений звернутися до суду за для визнання права власності на частину житлового будинку та присадибну земельну ділянку, яка надана для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

Представник позивача та відповідачі надали заяви з проханням про розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідачі позовні вимоги визнали та не заперечували проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що провадження у даній цивільній справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю предмету спору.

З наданих позивачем документів вбачається, що позивач перебував у шлюбі із ОСОБА_4 з 21 вересня 1996 року. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла.

15 серпня 2000 року, під час шлюбу, позивач придбав житловий будинок по АДРЕСА_1 .

10 червня 2009 року позивач отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку для обслуговування вищевказаного житлового будинку.

Після смерті дружини позивач та їх діти вчасно звернулися до нотаріуса та прийняли спадщину. Діти, відповідачі по справі, отримали в рівних частках право на спадкове майно, яке належало спадкодавці.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно із частиною першою Прикінцевих положень СК України цей Кодекс набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 позивач придбав під час шлюбу із спадкодавцем ОСОБА_4 15.08.2000 року. Оскільки вказане майно придбано до 2004 року, тобто до набрання чинності СК України, то при вирішенні справи підлягають застосуванню положення КпШС України, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно зі статтею 22 КпШС України (чинного на час придбання спірної квартири), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Земельна ділянка для обслуговування вказаного житлового будинку придбана позивачем також у шлюбі 10 червня 2009 року, вже під час дії СК України, але так само є спільною сумісною власністю вже на підставі ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує допоки не спростована. Презумпція спільності майна подружжя поширюється, у тому числі й на те майно, яке було нажите у період шлюбу, але оформлене і зареєстровано на ім`я одного з подружжя.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Статтею 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Згідно з підпунктом 4.21 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому Наказ Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Якщо спадкоємців декілька, то кожному із них видається окреме свідоцтво про право на спадщину із зазначенням його частки. Свідоцтво про право на спадщину оформляється в двох примірниках, один з яких залишається в матеріалах спадкової справи.

Після смерті одного із подружжя, відкривається спадщина тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто.

Отже, той з подружжя, хто є живим, реалізуючи свої права як спадкоємець, має право подати заяву про прийняття спадщини (чи відмови у її прийнятті), а також заяву про видачу свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В даному випадку, позивач просить визнати право власності на майно, яке і так перебуває у його власності. При цьому діти позивача та його померлої дружини ніяким чином не оспорюють належність позивачу будинку та земельної ділянки та не бажають спадкувати частку матері у спільному сумісному майні.

Тобто спір з цього приводу відсутній.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як зазначено вище, судом встановлено відсутність предмету спору у даній справі, а тому провадження у справі слід закрити.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (проживає за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (проживає за адресою АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (проживає за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) про визнання права власності на частину житлового будинку та частину земельної ділянки, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в разі якщо скарга не була подана. У разі якщо скарга була подана, ухвала набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо ухвалу не буде скасовано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (отримання) безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Дата складання повного тексту ухвали - 23.12.2022 року.

Суддя: