Справа № 336/2370/22
Провадження №2/336/3122/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2022 м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжі у складі: головуючого судді Карабак Л.Г., при секретарі Двірній Ю.Г. розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди автомобіля, стягнення заборгованості та штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким зазначає, що за Договором оренди автомобіля з правом викупу № 12/06 він передав Відповідачу транспортний засіб у платне користування. У зв`язку із невиконанням Відповідачем зобов`язань за договором оренди Позивач звернувся до суду та просив розірвати договір оренди, зобов`язати повернути транспортний засіб, стягнути суму заборгованості з орендної плати, штрафні санкції, витрати на правову допомогу та судовий збір.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2022 року відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду на 20.09.2022 року о 10:30.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Виходячи з положень частини 1 статті 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Положеннями частини 1 статті 798 ЦК України визначено, що предметом договору найму (оренди) транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Відповідно до частини 1 статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що 12.06.2021 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 - орендодавцем та ОСОБА_2 - Орендарем, укладено Договір оренди автомобіля з правом викупу № 12/06, відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в платне користування автомобіль марки СHEVROLET CRUZE, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2014, колір синій, номер шасі НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_2 , що належить Орендодавцю на праві власності згідно з технічним паспортом серія НОМЕР_3 від 25.05.2021 року (далі за текстом транспортний засіб).

12 червня 2021 року транспортний засіб в комплекті з запасним колесом-докаткою, дорожнім набором (домкрат, балонний ключ), свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, документами на газове обладнання за актом приймання-передачі було передано Відповідачу.

Згідно частини 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Як вбачається з позовної заяви, в рахунок виконання зобов`язань за Договором оренди в період з 21 червня 2021 року по 28 лютого 2022 року Відповідачем було сплачено 93 898 гривень.

Сума, яку позивач заявив на стягнення, відповідачем не оспорювалася.

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, з 01.03.2022 року і по день звернення до суду Відповідач зобов`язання за Договором оренди не виконував, орендні платежі не сплачував.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором оренди, 30.05.2022 року на адресу Відповідача було направлено повідомлення про розірвання Договору оренди автомобіля з правом викупу в односторонньому порядку за ініціативою Орендодавця; орендарю повідомлено про дострокове розірвання Договору оренди автомобіля з правом викупу №12/06 від 12 червня 2021 року в односторонньому порядку за ініціативою Орендодавця; запропоновано в строк до 07 червня 2022 року повернути Орендодавцю автомобіль марки СHEVROLET CRUZE, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2014, колір синій, номер шасі НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_2 в комплектації визначеної Актом приймання-передачі від 12.06.2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про розірвання Договору оренди автомобіля з правом викупу в односторонньому порядку за ініціативою Орендодавця, було проігнороване Відповідачем, що і стало підставою для звернення до суду.

08.11.2022 року представником Позивача засобами електронного зв`язку подано до суду заяву про відмову від позову в частині розірвання договору оренди автомобіля з правом викупу №12/06 від 12 червня 2021 року та зобов`язання повернути автомобіль марки СHEVROLET CRUZE, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2014, колір синій, номер шасі НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_2 в комплектації визначеній Актом приймання-передачі від 12 червня 2021 року. Заяву аргументовано тим, що транспортний засіб було повернуто Позивачу, що підтверджується копією акту приймання-передачі від 20 вересня 2022 року, доданою до заяви.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Згідно частини 3 статті 7 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до частини 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Наведене свідчить, що з 992,40 грн. судового збору за немайнову вимогу, перерахованих за квитанцією №0.0..1 від 15.06.2022 року, позивачу з державного бюджету слід повернути 50%, що становить 496,20 грн., на підставі ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», п. 4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відмовою позивача від позову.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, поданої представником Позивача засобами електронного зв`язку 08.11.2022 року, сума заборгованості Відповідача за Договором оренди станом на 20.09.2022 року становить 93 694,30 грн.

Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до частини 1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 4.2. Договору оренди визначено, що у випадку порушення Орендарем строків внесення орендної плати за цим Договором останній сплачує Орендодавцю неустойку у розмірі 2% за кожний день прострочення, нарахованих на суму заборгованості.

Суд, перевіривши надані позивачем до позовної заяви розрахунки пені у сумі 47 054,28 грн. за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, врахувавши передбачений сторонами у договорі розмір пені, беручи до уваги строк виконання зобов`язань за договором, встановив, що відповідний розрахунок позивачем здійснено арифметично вірно.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Інфляційні нарахування за період невиконання зобов`язань за Договором оренди складають 1 644,43 грн. та підлягають стягненню з Відповідача.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 01.03.2022 року по 13.06.2022 року складає 193,37 грн. та підлягає стягненню з Відповідача.

Відтак, заявлений Позивачем розмір заборгованості та штрафних санкцій достовірно підтверджено, на його спростування сторона відповідача доказів суду не подавала.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Також, згідно із ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У позовній заяві представник позивача просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з підготовкою та направленням повідомлення про розірвання Договору оренди автомобіля з правом викупу в односторонньому порядку за ініціативою Орендодавця, написанням позовної заяви, супроводом представника у судових засідань у розмірі 8 000,00 грн.

Позов подано представником позивача - адвокатом Немченко Маргаритою Вікторівною, повноваження здійснювались на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, договору про надання правової допомоги № 11 від 02.05.2022 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З копії Договору про надання правової допомоги, який міститься в матеріалах справи, розмір оплати послуг адвоката за правову допомогу, визначену у п. 1.1. Договору визначено у розмірі 8 000 грн. Актом здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) № 11 від 13.06.2022 року визначено перелік послуг, наданих представником позивача та їх вартість. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 11 від 13.06.2022 року Позивачем за Договором про надання правової допомоги № 11 від 02.05.2022 року сплачено представнику грошові кошти у сумі 5000 грн.

Дослідивши вказані документи суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу є документально підтвердженими та такими, що підлягають стягненню з Відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати в розмірі 1922,86 грн.

Керуючись 12, 13, 76-82,89,141,263-265,280-283, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Прийняти відмову Позивача від позову та закрити провадження у справі в частині розірвання договору оренди автомобіля з правом викупу №12/06 від 12 червня 2021 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) та повернення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ) автомобіля марки СHEVROLET CRUZE, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2014, колір синій, номер шасі НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_2 в комплектації визначеній Актом приймання-передачі від 12 червня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованість з орендної плати у розмірі 93 694 (дев`яносто три тисячі шістсот дев`яносто чотири) гривні 30 копійок; пені у сумі 47 054 (сорок сім тисяч п`ятдесят чотири) гривні 28 копійок, інфляційних витрат 1 644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) гривні 43 копійки, 3 % річних 193 (сто дев`яносто три) гривні 37 копійок; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок; судовий збір у розмірі 1 922 (одна тисяча дев`ятсот двадцять дві) гривні 86 копійок.

Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ) надміру сплачений судовий збір у сумі 1 054,34 грн., сплачений 15.06.2022 року згідно квитанції АТ «КБ ПРИВАТБАНК №0.0..1 на р/р UA0008515, отримувач ГУК у Зап.обл/м.Зап. Шевчен./22030101, код отримувача 37941997, платник ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Л.Г. Карабак