Справа № 459/3941/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/811/166/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., , Савуляка Р.В.

Секретар Савчук Г.В.

З участю: учасників справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 459/3941/15 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13 листопада 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк», Публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк, з участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.,-

в с т а н о в и в :

10.12.2015 Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення з відповідачів заборгованості за Кредитним договором № 251/07-836 від 12.12.2007 року у розмірі 981 346,89 грн., яка складається із 942 504,71 грн. заборгованості за кредитом та 38 842,18 грн. заборгованості по відсотках .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.12.2012 між ПАТ «Альфа-Банк» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі по тексту АТ «Альфа-Банк») та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором №251/07-836 від 12.12.2007, який був укладений з ОСОБА_2 . Згідно із кредитним договором банк взяв обов`язок надати позичальнику кредит у сумі 89 000 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування останнім в строки та на умовах, що передбачені договором. На забезпечення умов виконання кредитного договору 14.10.2009 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були укладені договори поруки, згідно з якими останні поручилися за виконання ОСОБА_2 обов`язків за договором кредиту. ОСОБА_2 належно не виконує свої зобов`язання і станом на 01.11.2015 має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 41 150,25 доларів США та за відсотками 1 695,87 доларів США. Тому просить стягнути солідарно з боржника та поручителів зазначену суму заборгованості та судові витрати.

04.03.2016 ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ПАТ «Альфа-банк», ПАТ «Промінвестбанк», третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.10.2009 року між нею та ПАТ «Промінсвестбанк» був укладений договір поруки, згідно з якими вона виступила поручителем за виконання ОСОБА_2 обов`язків за спірним кредитним договором. Строк дії поруки в договорі не зазначений. У кредитному договорі кінцевий термін повернення кредиту встановлений 10.12.2027. Однак у п.2.3 встановлено, що у разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом, відповідно до п.п.3.3 цього договору, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є 60-й календарний день від дня нарахування процентів, що не сплачені у встановлений цим договором строк. Вказала, що згідно із розрахунком, заборгованість по відсотках виникла ще станом на 01.05.2014, а по договору з 25.04.2014, що вважає строком виконання основного зобов`язання. А тому, на її думку, позивач мав право звернутись до неї із позовом про стягнення заборгованості як з поручителя відповідно до ст.559 ЦК України протягом 6 місяців від цієї дати. Тому вважає, що договір поруки припинився ще 01.11.2014 (фактично 25.10.2014), тобто за рік до пред`явлення позову. Крім того зазначила, що їй не було повідомлено про внесення змін до спірного кредитного договору, якими було збільшено процентну ставку, що також є підставою для припинення договору поруки.

Ухвалою від 01.04.2016 прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «Промінвестбанк» з участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим - для його спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 06 листопада 2020 року, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 01 серпня2022 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв`язку із її смертю, яка наступила 25.11.2009 року. (а.с.13т.3).

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 13.11.2020 року первинний позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором №251/07-836 від 12.12.2007 у сумі 981 346 (дев`ятсот вісімдесят одну тисячу триста сорок шість) гривень 89 копійок що складається із 942 504,71 гривень заборгованості по кредиту та 38 842,18 гривень заборгованість по відсотках.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» по 7 360,10 грн. судового збору.

У зустрічному позові відмовлено.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2 . До апеляційної скарги приєдналася ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду, вважає його незаконним та необгрунтованим. Зазначає, що оскільки в даному випадку йдеться про відступлення права вимоги, то підлягав з`ясуванню розмір і складові заборгованості. Право вимоги у ПАТ «Альфа Банк» за умовами договору відступлення прав вимоги виникає лише у випадку та з моменту підписання Реєстру позичальників у якому мало бути зазначено розмір кредитної заборгованості. З розрахунку заборгованості видно, що заборгованість розрахована починаючи з 17.12.2012 року, тобто з дня укладення договору відступлення права вимоги, при цьому в ньому відсутні дані стосовно сплати коштів по кредиту з 12.12.2007 року до 17.12.2012 року, а відтак неможливо перевірити правильність наданого розрахунку. Крім цього, у даному розрахунку відсутня заборгованість по тілу кредиту, а заборгованість по відсотках складає 1695,87 доларів США. Таким чином відсутні докази простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 41 150,25 доларів США.

Вважає, що Договір поруки АТ «Альфа-Банк» з ОСОБА_1 припинив свою дію 25.11.2014 року, оскільки позивач на протязі шести місяців після сплати останнього платежу 25.04.2014 року не звернувся до поручителя з позовом про стягнення заборгованості, а звернувся через рік після припинення обов`язків поручителя. У Договорі поруки не було зазначено строку дії договору.

Позивач не повідомляв поручителя ОСОБА_1 про збільшення відсоткової ставки з 13% до 14%.

До апеляційної скарги ОСОБА_2 приєдналася ОСОБА_1 , яка повністю підтримала апеляційну скаргу.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

На виконання вимог статті 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) відзив на апеляційну скаргу не надано.

Представником позивача АТ «Альфа-Банк» адвокатом Блажевським П.І. надано суду квитанції про суми сплати позичальником ОСОБА_4 кредиту за період з 2007 року по листопад 2012 року.(а.с.222-257 т.3; 1-212 т.4).

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.3 ст3 ЦПК провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Заслухавши пояснення відповідача по справі ОСОБА_2 та представника відповідачів адвоката Бордюка М.Й. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача-адвоката Блажевського П.І., вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 12.12.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 251/07-836. Згідно умов Договору банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 89 000,00 доларів США, а позичальник ОСОБА_2 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, прописаних у договорі. (а.с.4-7 т.1).

На забезпечення умов виконання кредитного договору 14.10.2009 року між ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 укладені договори поруки. ( а.с.18, 21 т.1).

17.12.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено Договір відступлення права вимоги за спірним кредитним договором ( а.с.26-37 т.1).

04.03.2016 року відповідач ОСОБА_1 звернулася в суд із зустрічним позовом до ПАТ «Альфа-Банк» ( правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», ПАТ «Промінвестбанк», третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначала, що строк дії договору поруки у тексті договору не зазначений. У Кредитному договорі кінцевий термін повернення кредиту визначений датою 10.12.2027 року. Однак, у п.2.3 зазначено, що у разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом, відповідно до п.п. 3.3 цього договору, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є 60-й календарний день від дня нарахування процентів, що не сплачені у встановлений цим договором строк. Зазначає, що заборгованість по відсотках виникла станом на 01.05.2014 року, а по договору-з 25.04.2014 року, відтак вважає строком виконання зобов`язання.

Відповідно до ст.559 ЦК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин, позивач повинен був звернутися до неї як до поручителя на протязі шести місяців від цієї дати, чого зроблено не було, а тому договір поруки припинив свою дію 01.11.2014 року ( фактично 25.10.2014 року), тобто за рік до пред`явлення позову.

Позивач по зустрічному позову ОСОБА_1 також зазначає, що її не було повідомлено про внесення змін до спірного Кредитного договору, якими було збільшено процентну ставку за користування кредитом з 13%до 14%, що є ще однією підставою для припинення поруки.

В додаток до позовної заяви представником позивача АТ «Альфа-Банк» надано Розрахунок суми заборгованості за Кредитним договором від 17.12.2007 року відповідно до якого заборгованість позичальника ОСОБА_2 станом на 01.11.2015 року становить 41 150,25 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 942 504, 71 грн. ( а.с.23 т.1).

19.11.2015 року АТ «Альфа-Банк» звернулося до відповідачів з Вимогою про дострокове погашення кредиту, відтак змінили строк погашення кредитних коштів, визначений у Кредитному договорі. Вимога банку відповідачами не була виконана у визначений 30-ти денний строк.

З метою встановлення судом істини по справі щодо суми заборгованості за клопотанням представника відповідачів адвоката Бордюка М.Й. судом першої інстанції призначалася судово-економічна експертиза, однак через її неоплату відповідачами, така не була проведена.

Згідно з приписами ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК) за Кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ч.1 ст.530 ЦК).

За змістом статей 626, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 12.12.2007 року, суд першої інстанції виходив із Розрахунку, який наданий позивачем та не спростований відповідачем ОСОБА_2 .. Свого розрахунку заборгованості відповідач не надав, судово-економічна експертиза не проведена, клопотань про проведення такої у суді апеляційної інстанції не заявлялося.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про неврахування всіх оплат на погашення кредиту за період з 12.12.2007 року до 17.12.2012 року не знайшли свого підтвердження, оскільки представником позивача адвокатом Блажевським П.І. на спростування зазначених доводів надані квитанції про оплату кредиту відповідачем ОСОБА_2 за зазначений період.

Щодо непогодження відповідача з Договором відступлення через його неповідомлення та відсутність підписаного оригіналу Реєстру позичальників із зазначенням суми заборгованості, колегія суддів зазначає, що перехід прав кредитора до нового кредитора не звільняє позичальника від виконання його обов`язку по зобов`язанню згідно умов Кредитного договору.

Статтею 514 ЦК встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

На а.с.131-175 т.1 знаходиться повний пакет документів що стосуються Договору відступлення, зокрема, і позичальника ОСОБА_2

20.12.2012 року за вихідним номером № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 ПАТ «Промінвестбанк» надіслало повідомлення про відступлення прав вимоги ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.220 т.3).

Так як боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні одному, ні новому кредиторові, внаслідок чого утворилася заборгованість, відповідно така підлягає стягненню з позичальника ОСОБА_2 на користь нового кредитора, яким є АТ «Альфа-Банк».

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15.

Посилання представника відповідача адвоката Бордюка М.Й. на лист НБУ №20-0008/86934/БТ від 17.09.2021 року суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки у ньому неповна інформація, такий поданий після ухвалення судом першої інстанції рішення, не був предметом дослідження.

В той же час, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо зустрічного позову в частині припинення договору поруки із ОСОБА_1 .

Із матеріалів справи встановлено, що забезпечення виконання Кредитного договору від 12.12.2007 року було забезпечено Договором поруки між ПАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.553 ЦК за Договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником..

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або в повному обсязі.

Поручителем може бути одна або кілька осіб.

Згідно ч.1 ст. 554 ЦК у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Матеріалами справи встановлено, що 19.11.2015 року за вихідним номером 97558-б/б відповідачам по справі, в тому числі поручителю ОСОБА_1 , ПАТ «Альфа-Банк» надіслано Вимогу про дострокове погашення кредиту, оскільки станом на 01.11.2015 року утворилася заборгованість в загальній сумі 42 846, 12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 981 346, 89 грн. ( а.с.24 т.1. До Вимоги додано Договір про відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року.

Згідно наданого позивачем Розрахунку про несвоєчасну сплату відсотків, тобто протягом 60 і більше днів станом на 01.11.2015 року, що становить 1 695,87 доларів США вбачається, що заборгованість по відсотках виникла в період з 01.04.2014 року ( фактично 25.03.2014 року- останній день погашення і початок наступного нарахування згідно умов договору) та надалі була триваюча, тому від цієї дати необхідно було відраховувати шість місяців для пред`явлення Банком вимоги до поручителя ОСОБА_1 . Шестимісячний строк сплив 01.11.2014 року (згідно умов договору 25.10.2014 року, тобто ще за рік до пред`явлення позивачем позову в суд.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК чинної на час спірних правовідносин у разі, якщо строк припинення не встановлений договором, порука припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Посилання суду на те, що останній платіж був 22.09.2015 року не свідчить про перебіг позовної давності для пред`явлення Вимоги до ОСОБА_1 як поручителя, оскільки такий строк рахується від дня настання чергового платежу основного зобов`язання.

Згідно п.2.3 Кредитного договору датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є 60-й календарний день від дня нарахування процентів, що не сплачені у встановлений цим договором строк.

Згідно ч.1 ст.559 ЦК порука припиняється також з припиненням забезпеченого нею зобов`язання у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності.

До позовної заяви позивачем додано Договір № 3-36/10-2022 від 14.09.2010 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору від 12.12.2007 року та Додаток №1 до цього договору від 14.09.2010 року про умови надання кредиту і розрахунок реальної вартості кредиту, згідно з яким змінилася сума коштів, які позичальник мав вносити щомісячно на погашення кредиту..

Із доданих документів встановлено щодо умов надання кредиту і розрахунку реальної вартості кредиту (Додаток №1 до договору від 14.09.2010 року) процентна ставка за кредитом з 01.10.2008 року збільшилася з 13% до 14% про що поручителю ОСОБА_1 не було повідомлено під час підписання Договору поруки 14.10.2009 року.

Відповідно д п.3.10 Кредитного договору від 12.12.2007 року у разі зміни процентної ставки за кредитом, такі зміни у кредитний договір повинні бути внесені окремим договором, підписаним сторонами договору, тобто позичальником і кредитором.

Із наведеного вбачається, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні зустрічної позовної заяви.

Відповідно до ч.1 п.п.1,3,4 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: п.1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 підлягають до задоволення. Суд першої інстанції встановив фактичні обставини справи в цій частині та дав їм належну правову оцінку. Згідно із ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст.141 ЦПК суд здійснює розподіл судових витрат.

Ухвалою Львівського апеляційного суду про відкриття провадження у справі від 14 квітня 2021 року ОСОБА_2 відстрочено сплату судового збору на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13 листопада 2020 року в розмірі 11 886,95 грн. до ухвалення рішення у справі. Враховуючи те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення в частині зустрічного позову, тому до сплати підлягає судовий збір в розмірі 5 943, 47 грн.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч.1 п.1,2; 375; 376 ч.1 п.п.1,3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 до якої приєдналася ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13 листопада 2020 року задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13 листопада 2020 року в частині стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_1 скасувати та в цій частині позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 відмовити.

В решті рішення суду в частині позовних вимог ПАТ «Альа-Банк» до ОСОБА_2 залишити без змін.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13 листопада 2020 року в частині зустрічного позову скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити поруку ОСОБА_1 по Кредитному договору № 251/07/-836 від 12.12.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 5 943,47 грн. ( П`ять тисяч дев`ятсот сорок три грн.. 47 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 серпня 2022 року.

Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк