УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 Справа №607/18591/22

22 грудня 2022 року справа № 607/18591/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Магдич Ольга Олександрівна, до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Магдич О.О., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, шляхом стягнення з відповідача в її користь грошових коштів у розмірі вартості Ѕ частин: вантажного автомобіля марки «DAF», модель «XF 105.410», VIN НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_1 , 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; загального напівпричіпу бортованого-тентованого марки «Krone», модель «SDP», державний номерний знак НОМЕР_4 , шасі № НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

Разом із позовною заявою представник позивача подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження спірного майна, а саме: вантажного автомобіля марки «DAF», модель «XF 105.410», колір червоний, об`єм двигуна 12902, VIN НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_1 , 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; загального напівпричіпу бортованого-тентованого марки «Krone», модель «SDP», державний номерний знак НОМЕР_4 , шасі № НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2006 року. На даний час відповідач одноосібно володіє спірним рухомим майном, має правовстановлюючі документи на нього та можливість самостійно ним розпорядитись до вирішення справи по суті, оскільки вказане рухоме майно оформлене на його ім`я. Відповідач має реальну можливість здійснити відчуження спірного рухомого майна, а тому вжиття заходів забезпечення позову є необхідним, оскільки у випадку їх невжиття, може істотно ускладнитись чи унеможливитись поновлення порушеного права позивача та може призвести до неможливості виконання судового рішення або значно ускладнить виконання такого судового рішення. Посилаючись на наведене, просить забезпечити позов.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені частини першої статті 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам частини тринадцятої 13 статті 7 та частини першої статті 153 ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 від 16 липня 2006 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №1012.

Суд, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Згідно із статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Так, частиною другою статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пунктів 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України, видом забезпечення позову, серед іншого, визначено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії. При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В силу вимог частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пункт 6 передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань позивача вбачається, що предмет позову по даній справі є поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом стягнення з відповідача в її користь грошових коштів у розмірі вартості Ѕ частин спірного рухомого майна.

Позивач просить накласти арешт на нерухоме майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності.

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують перебування спірного рухомого майна, а саме тягача та напівпричіпу у власності відповідача ОСОБА_2 .

Саме по собі зазначення позивачем у заяві про забезпечення позову реквізитів реєстраційних документів не є доказом належності спірного рухомого майна відповідачу.

При цьому, долучені позивачем копії договорів не підтверджують вказаних обставин, оскільки в даному випадку доказами перебування рухомого майна (транспортних засобів) у власності особи є видані органами Головного сервісного центру МВС документи про реєстрацію останніх за особою.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, приходить до переконання, що подана позивачем заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає, оскільки останньою не подано доказів, що спірне рухоме майно належить відповідачу на праві власності, що свою чергу унеможливлює судом застосування заходів забезпечення позову, про які просить позивач.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149-154, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Магдич Ольга Олександрівна, до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Позняк В.М.