Справа № 297/377/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року м. Берегово

Берегівський районний суд у складі: головуючого ГЕЦКО Ю. Ю., за участі секретаря судового засідання Ісак О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегове скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії і бездіяльність державного виконавця головного державного виконавця Берегівського ВДВС у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України м. Івано-Франківськ Ветров Олега Михайловича про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця Берегівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управлянні юстиції у Закарпатській області Ветров Олега Михайловича про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 подав до суду скаргу на рішення, дії і бездіяльність головного державного виконавця Берегівського ВДВС у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України м. Івано-Франківськ Ветров Олега Михайловича про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця Берегівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управлянні юстиції у Закарпатській області Ветров Олега Михайловича про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги посилається на те, що у провадженні Берегівського ВДВС у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України м. Івано-Франківськ Ветров Олега Михайловича перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 297/377/18, виданого 09.08.2022 року Берегівським районним судом Закарпатської області про поновлення ОСОБА_1 на попередньому місці роботи згідно рішення Закарпатського апеляційного суду від 19.10.2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» про поновлення на роботі.

ОСОБА_1 звернувся до Берегівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управлянні юстиції у Закарпатській області з виконавчим листом № 297/377/18 про поновлення на роботі.

Постановою державного виконавця від 24.10.2022 року було відкрито виконавче провадження ВП № 68474234 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

24.10.2022 року постановою головного державного виконавця Берегівського ВДВС у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України м. Івано-Франківськ Ветров Олегом Михайловичем виконавче провадження з виконавчого провадження виконавчого листа № 297/377/18 про поновлення ОСОБА_1 закінчено.

Із вказаною постановою скаржник не погоджується, вважає її неправомірною, а дії державного виконавця незаконними, оскільки неналежно виконано рішення Закарпатського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року та порушено термін виконання рішення суду, як цього вимагає пункт 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та який був підставою для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.10.2022 року, відтак вважає, що вона є передчасною. З врахуванням наведеного, просить суд визнати неправомірними дії заступника начальника Берегівського ВДВС у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України м. Івано-Франківськ Кіндрат Владислава Михайловича щодо винесення ним постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.10.2022 року у виконавчому провадженні ВП №68474234 та скасувати дану постанову.

Скаржник ОСОБА_1 у судовому засіданні подану скаргу підтримав з наведених у ній підстав та просив її задовольнити.

Представник Берегівського ВДВС у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України м. Івано-Франківськ у судове засідання не з`явився, однак подав заперечення згідно якого просив розглянути скаргу без їх участі та відмовити в її задоволенні у повному обсязі.

Розглянувши матеріали скарги, дослідивши наявні у справі докази, застосовуючи до визначених правовідносин зазначені норми права, суд вважає, що скарга до задоволення не підлягає.

Суд встановив, що постановою Закарпатського апеляційного суду від 19.10.2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» про поновлення на роботі рішення Берегівського районного суду від 17.08.2018 року скасовано та поновлено ОСОБА_1 на посаді головного економіста відділу економіки, обліку та звітності Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» з 30 січня 2018 року.

На виконання зазначеного рішення Закарпатського апеляційного суду № 297/377/18 від 19.10.2020 року Берегівським районним судом 09.08.2022 року видано виконавчий лист.

Суд встановив, що керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем Берегівського ВДВС у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України м. Івано-Франківськ Ветров О. М. відкрито виконавче провадження ВП 68474234 від 02.02.2022 року, про що винесено постанову.

Керуючись ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем здійснено виїзд за адресою: ДП «Берегівське лісове господарство» перевірено виконання рішення суду, про що складено акт та встановлено, що боржником ДП «Берегівське лісове господарство» видано наказ №57 від 21.10.2020 року про поновлення ОСОБА_1 на посаду головного економіста відділу економіки, обліку та звітності Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» з 30 січня 2018 року. Належним чином завірену копію вищевказаного наказу надано державному виконавцеві, яку додано до матеріалів виконавчого провадження.

24.10.2022 року державним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в зв`язку з виконанням рішення суду.

Вирішуючи скаргу суд виходить з наступного.

В порядку розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ст. 447 ЦПК України, передбачено право сторін виконавчого провадження звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п.7 Постанови №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року, роз`яснює, що у разі визнання неправомірними рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 ЦПК України, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз`яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Як передбачено ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно із ст.65 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Скаржник в обґрунтування вимог скарги вказує на те, що боржник фактично не виконав рішення суду про поновлення його на роботі.

Так, суд встановив, що на виконання виконавчого листа боржником ДП «Берегівське лісове господарство» видано наказ №57 від 21.10.2020 року про поновлення ОСОБА_1 на посаду головного економіста відділу економіки, обліку та звітності Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» з 30 січня 2018 року.

Доводи скаржника про те, що державний виконавець неналежно виконав рішення Закарпатського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року та порушив термін виконання рішення суду не ґрунтується на вимогах закону, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» чітко визначено перелік документів, за наявності яких рішення суду про поновлення на роботі, вважається виконаним.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що скаржником не доведено, що оскаржувана постанова винесена без фактичного виконання рішення суду, оскільки державний виконавець під час здійснення виконавчих дій перевірив, чи було винесено боржником наказ про поновлення стягувача на роботі.

Також, суд не бере до уваги доводи скаржника про те, що боржник не в повному обсязі виконав рішення суду про поновлення його роботі, внаслідок чого постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною, оскільки судом встановлено, що до компетенції державного виконавця належить вжиття заходів, спрямованих на виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, поряд з тим, вчинення заходів щодо дій боржника відносно стягувача, стосовно яких відсутнє рішення та документ на його примусове виконання, не належить до компетенції державного виконавця.

Таким чином, аналіз вищевказаних норм права та матеріалів справи свідчить про те, що державний виконавець здійснив усі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, у спосіб та в порядку, рішення суду виконано боржником в межах та у спосіб, передбачений виконавчим документом, було правомірно внесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а тому відсутні підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними.

Враховуючи вищенаведене та те, що державним виконавцем було правомірно внесено постанову про закінчення виконавчого провадження, суд зазначає, що відсутні підстави для скасування даної постанови державного виконавця.

В ч. 3 ст.451ЦПК України зазначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця головного державного виконавця Берегівського ВДВС у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України м. Івано-Франківськ Ветрова Олега Михайловича.

На підставі наведеного, керуючись ст.260,261,352-354,ЦПК України, суд-

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення, дії і бездіяльність головного державного виконавця Берегівського ВДВС у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України м. Івано-Франківськ Ветрова Олега Михайловича про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконаця Берегівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управлянні юстиції у Закарпатській області Ветрова О. М. про закінчення виконавчого провадження - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ГЕЦКО Ю. Ю.