Справа № 296/7335/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2022 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Пасічник А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення моральної шкоди за несвоєчасний розрахунок при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

18.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом і просить стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000 грн 00 коп у зв`язку з неповним розрахунком при звільненні 21.08.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звертався з адміністративним позовом до Житомирського окружного адміністративного суду та просив визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непроведення повного розрахунку при звільненні 21.08.2017 року по день фактичного розрахунку у сумі 179 086 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 року у задоволенні позову відмовлено, однак, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції було подано апеляційну скаргу до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу задоволено частково і рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 року скасовано та прийнято нову постанову, якою визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непроведення розрахунку при звільненні 21.08.2017 року; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 21.08.2017 року по 04.09.2019 у сумі 1 729, 17 грн.

Також зазначає, що через неотримання тривалий час повного розрахунку при звільненні, а саме з 21.08.2017 року, зазнав моральної шкоди, яка полягала у приниженні честі та гідності, оскільки відповідач не бажає виконувати рішення суду, яке набрало законної сили, тому вважає, що такими протиправними діями відповідача спричинено моральну шкоду. Вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди у сумі 7000 грн.

Враховуючи вищевикладене просить позов задовольнити.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 26.08.2021 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.15).

25.10.2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.19-21).

Зазначає, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020 апеляційну скаргу позивача задоволено частково та рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 року скасовано. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непроведення розрахунку при звільненні 21.08.2017 року; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 21.08.2017 року по 04.09.2019 у сумі 1 729, 17 грн.

Відповідно до платіжного доручення №107 від 26.01.2021 виплачено середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 1391, 98 грн ОСОБА_2 , тобто батьку позивача, тому вважає твердження позивача, що відповідач не бажає виконувати рішення суду не відповідає дійсності.

Щодо моральної шкоди зазначає, що суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у якій грошовій сумі чи у якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Крім того, зазначає, що виплата середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з позивачем була здійснена 27.01.2021 року, однак, позивач до суду з позовом звернувся лише 09.08.2021 року, тобто через шість місяців після отримання коштів, тому вважає, що позивачем пропущений тримісячний строк звернення до суду.

Позивач у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю (а.с.48).

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без її участі (а.с.56).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті,суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовлено (а.с.5-6).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасовано. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непроведення з ОСОБА_1 повного розрахунку при звільненні 21.08.2017 року;зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 21.08.2017 року по 04.09.2019 у сумі 1 729, 17 грн (а.с.7-10).

27.01.2021 згідно рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду виплачено середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.08.2017 по 04.09.2019 у сумі 1391, 98 грн (а.с.22).

Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Для настання цивільно-правової відповідальності необхідна наявність наступних елементів: протиправність дій, винність дій особи, яка завдала шкоди, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між винними діями та наслідками, що настали.

Під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Таким чином захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Враховуючи, що ОСОБА_1 внаслідок порушення його права на належну оплату праці завдано моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях за несвоєчасний розрахунок при звільненні як джерела для існування, суд, враховуючи характер та обсяг завданих позивачу моральних страждань, взявши до уваги вимоги розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1000 грн моральної шкоди, що буде відповідатиме інтересам позивача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь держави понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст.4, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча) грн 00 коп у зв`язку з неповним розрахунком при звільненні 21.08.2017 року.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач :

ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1

Відповідач:

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

м.Житомир, вул. Параджанова, 125

Cуддя Н. М. Анциборенко