Справа №443/1314/20
Провадження №2/443/70/22
РІШЕННЯ

іменем України

24 травня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки і піклування Новороздільської міської ради Львівської області про усунення перешкод у прийнятті участі у вихованні дитини, -

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 (позивач) подав до суду позов до ОСОБА_2 (відповідачка), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки і піклування Новороздільської міської ради Львівської області, в якому просить зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 не чинити перешкоди йому у прийнятті участі у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачеві згідно з наступним графіком: кожну першу і третю суботу місяця забирати з 11 год та повертати кожну першу і третю неділю місяця до 19 год; кожен вівторок та четвер тижня з 17 год до 19 год; можливість бачитись з дитиною в день її народження з 17 год до 19 год; в святкові дні - за попередньою домовленістю з матір`ю.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що з 21.07.1997 він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 . За час шлюбу в них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , який є повнолітнім і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя не склалося і з липня 2018 року він почав проживати окремо від сім`ї. Виконуючи обов`язок по вихованню дітей позивач намагався прийняти участь у їх вихованні, приходив додому до малолітньої дочки ОСОБА_3 . Невідомо з яких причин відповідачка почала перешкоджати йому приймати участь у вихованні малолітньої дитини шляхом заборони зустрічатися і не стала приймати будь-які подарунки, що були куплені ним для дитини. Нею виключно приймалися кошти у вигляді аліментних виплат, які він надавав добровільно. Будь-які розмови між ним і відповідачем з приводу виховання дитини не привели до позитивного результату і це все продовжувалось впродовж року.14.06.2019 він звернувся до Новороздільської міської ради Львівської області як до органу опіки та піклування з заявою про надання днів зустрічей з дитиною. Рішенням ВК Новороздільської міської ради №237 від 03.09.2019 вирішено встановити порядок побачень позивачеві з його донькою згідно наступного графіку: кожну першу і третю суботу місяця забирати з 11 год та повертати кожну першу і третю неділю місяця до 19 год; кожен вівторок та четвер тижня з 17 год до 19 год; можливість бачитись з дитиною в день її народження з 17 год до 19 год; в святкові дні - за попередньою домовленістю з матір`ю. Не зважаючи на прийняте рішення відповідачка продовжує чинити перешкоди в реалізації права позивача на прийняття участі у вихованні малолітньої дитини, використовуючи різні надумані приводи, а тому порушуються його права передбачені законом у прийнятті участі у вихованні дитини. Зважаючи на те, що позивачем були виконані всі вимоги закону щодо реалізації законного права на спілкування і прийняття участі у вихованні малолітньої дитини за умови чинення перешкод відповідачкою йому в цьому, яка, не зважаючи на попередження органу опіки і піклування про притягнення її до адміністративної відповідальності, продовжує чинити перешкоди, то позивач змушений звернутися з даним позовом до суду.

Відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву (Т.1 а.с.72-74), в обґрунтування якого покликаючись не те, що рішення органу опіки № 237 від 03.09.2019 було прийнято без її присутності та без врахування інтересів дитини. Вона повідомляла Новороздільську міську раду про можливі розпусні дії позивача щодо доньки, однак по її заяві не була проведена перевірка та не вжито жодних заходів відповідно до закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Жодних доказів наявності перешкод з її боку у побаченнях позивача з дочкою немає і ним не доведені. Вона не заперечує проти побачень позивача з малолітньою донькою та не чинить йому в цьому жодних перешкод за умови, якщо побачення не шкодять дитині та не ставлять її під загрозу зловживань зі сторони батька. Це позивач не виконує рішення органу опіки і піклування належним чином та зловживає своїми батьківськими правами. Зокрема, з часу прийняття рішення ВК Новороздільської міської ради 03.09.2019 і до кінця листопада 2019 батько жодного разу не з`являвся на побачення з донькою та не цікавився життям дитини. 12.02.2020 позивач звернувся із заявою до Новороздільської міської ради безпідставно звинувачуючи її у тому, що вона нібито не виконує рішення органу опіки. Єдиний раз, коли він звернувся до неї, щоб побачити дитину і зустріч не відбулась було 07.02.2020, коли дитина захворіла. Зважаючи на те, що вона мала підстави припускати, що позивач імовірно вчиняє розпусні дії щодо дитини, вона як мати має обов`язок по захисту дитини від можливих зловживань, звернулася до психолога та 28.02.2020 подала заяву до Новороздільської міської ради, у якій просила змінити час побачень, враховуючи інтереси та безпеку дитини, також вона звернулася із заявою до поліції. До червня 2020 року позивач не контактував з нею та не висловлював бажання побачити доньку. 09.06.2020 і 23.06.2020 позивач прийшов до неї на побачення з дитиною з працівниками служби органу опіки та піклування, однак вона відмовила йому у побаченні, оскільки чоловік не бажав вдягнути маску, а це побачення відбувалося в період пандемії. Однак, не зважаючи на вищевказане, зокрема об`єктивні причини, з яких вона 09.06.2020 заперечувала проти наражання дитини і відповідно себе та її матері на побаченні з батьком, який нехтує вимогами безпеки в умовах пандемії, а також відсутність заперечень з її сторони щодо побачення дитини з батьком 23.06.2020, і ще 09.09.2020 посадовими особами Новороздільської міської ради було складено протокол про притягнення її до відповідальності за ст. 184 КУпАП. Вважає, що зустрічі мають проводитися у громадських місцях, без ночівлі та виключно за бажанням дитини. Це обумовлено поведінкою ОСОБА_1 під час їхнього спільного проживання та його ймовірним розбещенням доньки. Вона все ж не чинить перешкод у виконанні рішення органу опіки від 03.09.2019, якщо це не створює умови для можливих зловживань зі сторони батька. Зауважує, що у рішенні органу опіки та піклування не вказано, що побачення ОСОБА_1 з донькою має відбуватися за місцем проживання дитини. Не зважаючи на це Новороздільська міська рада безпідставно притягає її до відповідальності, якщо вона з дитиною відсутня за місцем проживання, а позивач не повідомив про бажання бачити дитину та не узгодив з нею місце побачення у встановлений час. Вона не чинить перешкод у побаченнях батька з дочкою, якщо побачення відбуваються у її присутності та з врахуванням інтересів і безпеки дитини.

Позивач подав до суду заперечення на відзив (а.с.124-126), в обґрунтування якого покликаючись не те, що всі необхідні докази ним подано разом з позовною заявою. Відповідачка створює умови, за яких він позбавлений права на відвідування своєї дитини. Після його звернення до третьої особи, відповідачка всіма способами намагалася ігнорувати виклики її на комісію. У кінцевому результаті рішення з приводу його звернення було прийняте.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд та закінчення справи за його відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Відповідачка та її представник у судове засідання повторно не з`явилися, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення розгляду справи не подали.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання про проведення судового засідання за її відсутності.

Заяви, клопотання учасників справи.

Позивачем подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (Т.1а.с.155), клопотання про відкладення розгляду справи (Т.1 а.с.101, 171), заяву про долучення до справи копії рішення Апеляційного суду (Т.1а.с.185), заява про розгляд справи за його відсутності (Т.2 а.с.1)

Відповідачкою подано клопотання про надання копій документів (Т.1а.с.41), клопотання про зупинення провадження у справі (Т.1а.с.42-43), клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.111), клопотання про відкладення судового розгляду (Т.1а.с.158)

Представником відповідачки подано клопотання про зупинення провадження у справ (Т.1а.с.54, 178-179, 229-230), заяву про ознайомлення з матеріалами справи (Т.1а.с.117), клопотання (заяви) про долучення доказу до матеріалів справи (Т.1а.с.134, 137, 163, 229-230), клопотання про проведення засідання за її відсутності та про розгляд поданих клопотання та заяви (Т.1а.с.176, 229-230), заяву про стягнення в дохід державного бюджету з ОСОБА_1 штрафу за невиконання процесуальних обов`язків та зобов`язати надати відповіді на запитання (Т.1а.с.177, 229-230), заяву про відкладення розгляду справи (Т.1а.с.221).

Представником третьої особи подано клопотання про проведення підготовчого засідання за її відсутності (Т.1а.с.51-52, 103-104, 114-115, 156-157), клопотання про проведення судового засідання за її відсутності (Т.1а.с.208-209).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 08.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (Т.1а.с.34-35).

Ухвалами підготовчого засідання від 10.02.2021, 17.12.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки про зупинення провадження у справі (Т.1 а.с.62, 64-67, 193-196).

Ухвалами від 21.04.2021, 15.09.2021, 25.10.2021 відкладено підготовче засідання (Т.1 а.с.106, 159, 172).

Ухвалою підготовчого засідання від 17.12.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про застосування до позивача заходу процесуального примусу у виді штрафу (Т.1 а.с.197-198).

Ухвалою від 17.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (Т.1 а.с.199-200).

Ухвалами судового засідання від 01.03.2022, 04.04.2022, 05.05.2022 відкладено розгляд справи (Т.1 а.с.212, 216, 224)

Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/1314/20 відповідачки ОСОБА_2 (Т.1 а.с.215, 219, 227).

Ухвалою судового засідання від 24.05.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (Т.2 а.с.2).

Ухвалою судового засідання від 24.05.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зобов`язання позивача надати відповіді на запитання у відзиві у формі заяви свідка (Т.2 а.с.3-4)

Ухвалою судового засідання від 24.05.2022 заяву представника відповідача про зупинення провадження у справі залишено без розгляду (Т.2 а.с.5-6).

Суд, , з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження від 25.11.1999 та 09.12.2014 (Т.1а.с.25, 26).

Згідно з довідкою Бережницької сільської ради від 10.07.2019, ОСОБА_2 зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1 і на її утриманні знаходиться малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т.1а.с.27).

ОСОБА_2 зверталася до Новороздільської міської ради із заявою 19.07.2019 про відкладення розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення часу побачень з дитиною, наводячи мотиви негативної поведінки ОСОБА_1 стосовно неї та сина, а також висловивши припущення щодо можливого розбещення ОСОБА_1 їхньої доньки (Т.1а.с.7, 75-76).

Рішенням ВК Новороздільської міської ради Львівської області №237 від 03.09.2019 встановлено порядок побачень ОСОБА_1 з його донькою згідно наступного графіку: кожну першу і третю суботу місяця забирати з 11 год та повертати кожну першу і третю неділю місяця до 19 год; кожен вівторок та четвер тижня з 17 год до 19 год; можливість бачитись з дитиною в день її народження з 17 год до 19 год; в святкові дні - за попередньою домовленістю з матір`ю (Т.1а.с.21).

ОСОБА_1 неодноразово звертався із заявами до начальника служби у справах дітей Новороздільської міської ради про вжиття заходів до ОСОБА_2 через невиконання нею рішення №237 від 03.09.2019 та складання на неї протоколу про адміністративне правопорушення (Т.1а.с.19, 10, 127, 128).

ОСОБА_2 викликалася в Службу у справах дітей Новороздільської міської ради для з`ясування обставин, викладених у повідомленні ОСОБА_1 про невиконання рішення №237 від 03.09.2019 (Т.1а.с.17, 20).

За змістом висновку психодіагностичного обстеженням ОСОБА_3 , 2014р.н., від 25.02.2020, зі слів дівчинки можна підозрювати факт сексуального розбещення дитини з боку батька, тому рекомендовано побачення дитини з батьком проводити виключно в присутності матері, а також зменшити кількість побачень (Т.1а.с.15, 78).

ОСОБА_2 заявою від 26.02.2020 просила Службу у справах дітей Новороздільської міської ради вжити заходи до недопущення зловживання ОСОБА_1 батьківськими правами та забезпечити дотримання найкращих інтересів дитини при виконанні рішення міської ради для побачення з дитиною (Т.1а.с.16).

29.02.2020 ОСОБА_2 подано до Новороздільської міської ради заяву про зміну часу побачень з дитиною (Т.1а.с.14).

ОСОБА_2 зверталася до Новороздільського відділення поліції Пустомитівського відділу поліції із заявою від 04.03.2020 про вчинення кримінального правопорушення та внесення відомостей до ЄРДР за ст. 156 КК України та вжиття передбачених законом заходів до захисту малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від протиправних дій ОСОБА_1 (Т.1а.с.77).

ОСОБА_1 06.03.2020 подано заяву начальнику Служби у справах дітей Новороздільської міської ради про те, що він категорично проти зміни графіку побачень з дочкою, оскільки ОСОБА_2 і дальше не дозволяє бачитися з донькою (Т.1а.с.13, 129).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлялися Службою у справах дітей Новороздільської міської ради про засідання комісії 12.03.2020 з питань захисту прав дитини та розгляд питання щодо зміни порядку побачень дочки із батьком ОСОБА_1 (Т.1а.с.6).

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Новороздільської міської ради від 12.03.2020 та листа ВК Новороздільської міської ради від 17.03.2020, на комісії розглядалася заява ОСОБА_2 про зміну часу побачень ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надано відповідь на її заяву про те, що зміна порядку побачень з дитиною за заявою того з батьків, з ким проживає дитина, не передбачено законом і рекомендовано звернутися до суду для врегулювання спору між батьками щодо участі у виховання дитини (Т.1а.с.11, 12).

Заявою від 10.06.2020 ОСОБА_2 повідомила Новороздільську міську раду про недопущення ОСОБА_1 на побачення з донькою у зв`язку з відсутністю у нього захисної маски під час дії карантину (Т.1а.с.9).

Листом ВК Новороздільської міської ради від 07.07.2020 ОСОБА_2 повідомлялася про здійснення візиту щодо перевірки виконання рішення ВК Новороздільської міської ради Львівської області №237 від 03.09.2019 (Т.1а.с.8).

Відповідно до актів обстеження умов проживання від 14.07.2020, 08.09.2020, встановлено, що у встановлені батьку ОСОБА_1 дні побачень з донькою колишня дружина ОСОБА_2 двері не відчинила (Т.1а.с.4, 5, 130, 131).

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 24.07.2020 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 184 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу (Т.1а.с.132).

Відповідно до акту службового розслідування від 30.06.2021, проведено службове розслідування з підстав можливого невиконання або неналежного виконання посадовими особами у справах дітей Новороздільської міської ради службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що заподіяло значну матеріальну та моральну шкоду громадянам, зокрема може призвести до порушення прав малолітньої дитини ОСОБА_3 . Комісією встановлено, що службою у справах дітей не було належним чином прореаговано на повідомлення ОСОБА_2 у заяві від 19.07.2019 про можливі насильницькі та інші неправомірні дії ОСОБА_1 стосовно неповнолітньої доньки шляхом повідомлення про це у правоохоронний орган та здійснення контролю за розглядом уповноваженим органом цього повідомлення. У діях начальника відділу служби у справах дітей ОСОБА_5 вбачаються ознаки дисциплінарного правопорушення, однак відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосувати не може через сплив терміну притягнення до дисциплінарної відповідальності (Т.1а.с.165-168).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з перешкодами, які чинить матір, з якою проживає дитина, батькові у спілкуванні з дитиною та її вихованні, ухиляючись від виконання рішення органу опіки та піклування.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі - СК України), Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон №2402-III) та Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція).

Так, частинами 1 та 3 статті 51 Конституції України встановлено, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з приписами статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до положень статті 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За змістом статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (частини 1, 2 статті 159 СК України).

Статтею 15 Закону №2402-III визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Зважаючи на приписи частини 2 статті 10 ЦПК України, суд враховує норми Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція).

Так, статтею 18 Конвенції визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з приписами статті 9 Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Положеннями статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

З огляду на приписи частини 4 статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд враховує практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі - ЄСПЛ).

Так, ЄСПЛ зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним («Mamchur v. Ukraine» («Мамчур проти України») (Заява № 10383/09), №10383/09, §100, Страсбург, від 16 липня 2015 року).

Також, ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків («Hunt v. Ukraine» («Хант проти України») Заява N 31111/04, §54, Страсбург, від 07 грудня 2006 року).

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом матір`ю. Позивач та відповідачка з дитиною проживають окремо.

Рішенням Виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області №237 від 03.09.2019 встановлено порядок побачень ОСОБА_1 з його донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з визначеним у цьому рішенні графіка.

Позивач, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на невиконання відповідачкою рішення Виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області №237 від 03.09.2019, яким встановлено порядок побачень його з донькою, шляхом чинення йому у цьому перешкод.

Водночас, сторона відповідачки, аргументуючи необґрунтованість поданого позову, покликається на відсутність у матеріалах справи доказів чинення відповідачкою перешкод у побаченнях позивача з донькою, незаперечення проти таких побачень, але не за встановленим графіком і за обов`язкової присутності відповідачки на цих побаченнях, оскільки у неї є обґрунтовані підстави припускати вчинення позивачем щодо доньки розпусних дій.

Надаючи оцінку аргументам сторін, суд зазначає, що системний аналіз застосованих ним міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України дає підстави вважати, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Такий висновок повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №487/2621/17-ц та від 03 лютого 2021 року у справі №140/1984/19.

Суд зауважує, що наявні у матеріалах справи безпосередньо досліджені судом докази (заяви ОСОБА_1 від 12.02.2020, 13.03.2020, повідомлення Виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області від 07.07.2020, акти обстеження умов проживання 14.07.2020, 08.09.2020, постанова Миколаївського районного суду Львівської області від 24.07.2020) дають підстави дійти висновку про наявність у позивача реальних перешкод у побаченнях та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які чиняться матір`ю дитини ОСОБА_2 . Надані стороною відповідачки докази не спростовують викладених вище обставин.

Більше того, про наявність у позивача перешкод у побаченнях (вихованні, спілкуванні) з донькою також свідчить позиція відповідачки щодо допустимості побачень батька з донькою лише на її умовах і незгода з графіком побачень батька з дитиною, встановленим уповноваженим органом.

Оцінюючи аргументи сторони відповідачки про вчинення позивачем стосовно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протиправних (розпусних) дій, суд вважає такі припущеннями, оскільки вони ґрунтуються виключно на суб`єктивній думці відповідачки та висновку щодо психодіагностичного обстеження дитини. Водночас, висновків уповноважених органів, у яких була б надана обґрунтована оцінка аргументам зацікавлених сторін та зібраним з цього приводу доказам, матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 не була позбавлена можливості вжиття всіх необхідних заходів з метою отримання відповідних висновків, які б містили обґрунтовану оцінку її припущенням щодо дій позивача, однак матеріали справи не містять жодних фактичних даних щодо вжиття нею всіх достатніх для цього заходів, окрім подання нею заяви до органу місцевого самоврядування від 19.07.2019, у якій вона висловила свої припущення щодо протиправних дій ОСОБА_1 стосовно доньки, та заяви у поліцію від 04.03.2020 про вчинення кримінального правопорушення, однак про результат розгляд цієї заяви правоохоронним органом суд не повідомила.

У листах до Новороздільської міської ради припущення щодо розпусних дій позивача по відношенню до доньки використовується відповідачкою як обґрунтування її дій, а не як звернення до уповноваженого органу щодо ініціювання проведення відповідної перевірки.

З огляду на викладене, суд доходить переконання, що висновок щодо психодіагностичного обстеження дитини від 25.02.2020 та заява до поліції від 04.03.2020 не є достатніми доказами того, що спілкування батька з дитиною може мати негативний вплив на нормальний розвиток останньої.

Крім цього, суд зауважує про відсутність фактичних даних, які б свідчили про незадовільний стан психічного здоров`я батька, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами чи про наявність інших обставин, які б могли негативно вплинути на дитину.

Проаналізувавши рішення Виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області №237 від 03.09.2019, суд зазначає, що встановлений у ньому графік побачень батька з дитиною не порушує принципу рівності прав батьків щодо дитини і, на переконання суду, відповідає якнайкращим інтересам дитини.

Зважаючи на викладене, суд доходить переконання, що право батька дитини на побачення і спілкування з нею порушується відповідачкою, оскільки останньою чиняться позивачу перешкоди у цьому, тому позов слід задовольнити повністю.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати, насамперед, її інтересам.

На підставі статті 51 Конституції України, статей 7, 19, 141, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: Львівська область, Стрийський район, с. Заболотівці, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про усунення перешкод у прийнятті участі у вихованні дитини задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

забирати кожну першу та третю суботу місяця з 11 год 00 хв та повертати кожну першу та третю неділю місяця до 19 год 00 хв;

забирати кожен вівторок та четвер тижня з 17 год 00 хв до 19 год 00 хв;

бачити дитину в день її народження з 17 год 00 хв до 19 год 00 хв;

у святкові дні - за попередньою домовленістю з матір`ю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 01 червня 2022 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів