Гребінківський районний суд Полтавської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 528/746/19
У Х В А Л А

Іменем України

07.12.2022 м. Гребінка

07 грудня 2022 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Трохименка В.В., розглянувши у залі суду м.Гребінка матеріали подання державного виконавця Гребінківського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кокозій Інни Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Гребінківського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кокозій І.В. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні в Гребінківському відділі державної виконавчої служби у Лубенському районні Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження № 60859337 (загальний борг з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження станом на 05.12.2022 року становить 107813,60 грн.) з примусового виконання виконавчого листа №528/746/19, виданого 09.12.2019 року Гребінківським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованості за договором позики у розмірі 103038 грн 33 коп. з урахуванням офіційного курсу долара США згідно з курсом НБУ станом на 21.08.2019 року; документально підтверджені понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 1050 грн. 05 коп., всього 107655 грн. 15 коп.. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26 ЗУ «Про виконавче провадження» 12.12.2019 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Вказує, що станом на сьогоднішній день боржником рішення суду не виконано.

Зазначає, що до Гребінківського ВДВС надійшла заява стягувача ОСОБА_2 , в якій він у зв`язку з небажанням боржника сплачувати борг просить державного виконавця звернутися до суду, який видав виконавчий документ, для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи ОСОБА_1 за межі України до виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням.

Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі кордону України боржника ОСОБА_1 до виконання нею зобов`язань згідно рішення Гребінківського районного суду Полтавської області.

У судове засідання представник Гребінківського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районні Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд подання за її відсутності.

Сторони виконавчого провадження та інші заінтересовані особи, на підставі ч. 4 ст. 441 ЦПК України, не повідомлялись про розгляд даного подання державного виконавця і не викликались в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Гребінківському відділі державної виконавчої служби у Лубенському районні Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження № 60859337 з виконання виконавчого листа № 528/746/19, виданого 09.12.2019 року Гребінківським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 103038 грн. 33 коп. з урахуванням офіційного курсу долара США згідно з курсом НБУ станом на 21.08.2019 року; 3% річних з простроченої суми боргу, що складає 2066 грн. 77 коп. з урахуванням офіційного курсу долара США згідно з курсом НБУ станом на 21.08.2019 року; документально підтверджені понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 1050 грн. 05 коп., а всього 107655 грн. 15 коп.. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 04-07).

Із заяви ОСОБА_2 від 02.12.2022 року вбачається, що він просить обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до моменту сплати нею на його користь повної суми боргу згідно з рішенням суду (а.с. 08-09).

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3, 4 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи управі виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межи України до виконання зобов`язань за рішенням.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України, відповідно вимог ст. 441 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Разом з тим слід зазначити, що відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

Вивчивши подання державного виконавця та враховуючи положення вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України, вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У справі «Гочев проти Болгарії», рішення від 26 листопада 2009 (заява № 34383/03), ЄСПЛ підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, які обмежують свободу пересування наступним чином.

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, у параграфі 49 суд зазначив, що таке обмеження є виправданим лише настільки, наскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії», (Napijalo v Croatia), скарга № 66485/01,§§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії» (Luordo v. Itali), скарга № 32190/96, §96, ECHR 2003- IX), рішення Європейського Суду за справаою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlsk v. Hungary), скарга № 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії» § 121).

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 року за справою «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Майере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Beigsum), Series A. N 43, § 60).

Тобто, застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону, зокрема: утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допуск в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; подання виконавцю декларації про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб; повідомлення виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надання пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Враховуючи те, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом забезпечення виконання рішення суду, який повинен застосовуватись після здійснення державним (приватним) виконавцем всіх можливих заходів з виконання рішення суду, а в доданих до подання матеріалах відсутні такі відомості.

Взагалі, долучені до подання матеріали виконавчого провадження № 60859337 містять інформацію лише про відкриття виконавчого провадження, а відомості про те, що боржник ОСОБА_1 вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, зокрема, не надає у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно не з`являється за викликом державного виконавця чи ігнорує вимоги державного виконавця, отримавши такі виклики та вимоги, що безумовно свідчило би про ухилення останнього від виконання обов`язків, покладених на нього відповідними судовим рішенням.

Сама по собі наявність невиконаних грошових зобов`язань не може бути підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі своєї країни.

Отже, належних та достатніх доказів її ухилення від виконання рішення суду не надано.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи конституційні права ОСОБА_1 щодо її права у виїзді з України та в`їзду в Україну, які у разі задоволення подання можуть бути істотно порушені, суд вважає, що у задоволенні даного подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 33 Конституції України, ст.ст. 441 ЦПК України, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, ст. 6 Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання державного виконавця Гребінківського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кокозій Інни Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Я. В. Татіщева