печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого - судді Остапчук Т.В.;

при секретарі Луста В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку позовного спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" про захист прав споживача комунальних послуг, визнання заборгованості за послуги гарячого водопостачання безпідставною та такою, що підлягає списанню і зобов`язання здійснити певні дії шляхом списання з особового рахунку неіснуючого безпідставного нарахованого боргу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» списати з особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 неіснуючої безпідставно отриманий, нарахований за трьох осіб та облікований з 01.01.2017 року по 01.03.2020 року боргу за гаряче водопостачання у розмірі 13960,86 грн, оскільки в квартирі за якою надаються комунальні послуги фактично ніхто не зареєстрований та не проживає.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до відомостей відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА за адресою: АДРЕСА_1 станом на січень 2016 року та на сьогодні жодної особи не зареєстровано. У зв`язку зі зміною кількості проживаючих із трьох до нуля, спочатку ПАТ «Київенерго» (сьогодні правонаступник зобов`язань КП «Київтеплоенерго» не здійснювалися нарахування платежів за користування гарячою води. Проте у червні 2017 року ПАТ «Київенерго» оформило борг домоволодільцю у розмірі 1495,80 грн, у липні 2017 року нарахування здійснено за одну особу, у серпні - вересні 2017 року нарахування знов не здійснювалося, а із жовтня 2017 року по березень 2020 року нарахування на гарячу воду незаконно здійснювалося знову з трьох осіб, які зняті з реєстрації ще до 01.01.2017 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.07.2020р. було направлено за підсудністю матеріали цивільної справи 759/10775/20. 02.04.2021 року ухвалою суду було прийнято до свого провадження та відкрито провадження в порядку позовного (спощеного) провадження.

08.07.2021 року від відповідача надійшов відзив, згідно якого він проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачка не повідомила відповідача про фактичне не проживання в квартирі, як це передбачено умовами типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, а тому нарахування плати за надані послуги проводилось відповідно до затверджених нормативів (норм споживання). Лише у березні 2020 р. позивачкою було подано документи щодо кількості фактично проживаючих на момент звернення осіб у квартирі і з цього часу виконавцем послуг сплата коштів на отримані послуги з гарячого водопостачання нараховується по особовому рахунку.

В судове засідання сторони не зявилися, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, та визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Як встановлено судом, відповідно до відомостей відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА за адресою: АДРЕСА_1 станом на січень 2016 року та на сьогодні жодної особи не зареєстровано. У зв`язку зі зміною кількості проживаючих із трьох до нуля, спочатку ПАТ «Київенерго» (сьогодні правонаступник зобов`язань КП «Київтеплоенерго» не здійснювалися нарахування платежів за користування гарячою води. Проте у червні 2017 року ПАТ «Київенерго» оформило борг домоволодільцю у розмірі 1495,80 грн, у липні 2017 року нарахування здійснено за одну особу, у серпні - вересні 2017 року нарахування знов не здійснювалося, а із жовтня 2017 року по березень 2020 року нарахування на гарячу воду незаконно здійснювалося знову з трьох осіб, які зняті з реєстрації ще до 01.01.2017 року. Згідно з частиною першою статті 13 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-IV) (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 зазначеного Закону споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення та постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630 споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що посвідчує його (їх) відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання.

Відповідно до змісту пункту 32 Правил виконавець зобов`язаний зменшувати розмір плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

На підставі вищезазначених документів позивачці ОСОБА_1 у зв`язку з не проживанням 3 (трьох) осіб представниками КП «Київтеплоенерго» не здійснювалося нарахування платежів за користування гарячої води, проте у червні 2017 року ПАТ «Київенерго» оформило борг домоволодільцю у розмрі 1495,80 грн, у липні 2017 року нарахування здійснено на одну особу, у серпні - вересні 2017 року нарахування не здійснювалося, а із жовтня 2017 року по березень 2020 року нарахування за гарячу воду незаконно здійснювалося знову на трьох осіб, які знятті з реєстрації ще до 01.01.2017 року, відповідно до виписки з Головного управління державної міграційної служби в місті Києві, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали дозвіл на виїзд на постійне місце проживання та паспорти громадянині України були вилучені, тобто фактично ніхто не зареєстрований в квартирі по АДРЕСА_1 та не користується комунальними послугами. Проте в період з 01.10.2019 року позивачу представниками КП «Київтеплоенерго».

За таких підстав, суд вважає, що права позивачки підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача здійснити списання з особового рахунку № НОМЕР_1 неіснуючий безпідставно отриманий, нарахований за трьох осіб та облікований з 01.01.2017 року по 01.03.2020 року, борг за гаряче водопостачання у розмірі 13960,86 грн, оскільки, позивач та вся її родина знята з реєстрації і фактично не користуються послугами відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" про захист прав споживача комунальних послуг, визнання заборгованості за послуги гарячого водопостачання безпідставною та такою, що підлягає списанню і зобов`язання здійснити певні дії шляхом списання з особового рахунку неіснуючого безпідставного нарахованого боргу задовольнити частково.

Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» списати з особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) неіснуючий безпідставно отриманий, нарахований за трьох осіб та облікований з 01.01.2017 року по 01.03.2020 року борг за гарячу водопостачання у розмірі 13960,86 грн .

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Остапчук