Справа № 438/377/19 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/811/4311/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Крайник Н.П., Ванівського О.М.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 04 липня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2019 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду позовну заяву в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 18005,39 гривень та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг та 12 липня 2012 року підписав заяву без номера, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

В свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 26 лютого 2019 року має заборгованість у розмірі 18005,39 гривень, яка складається з: 7715,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3455,31 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 - заборгованість за нарахованими відсотками; 4751,10 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 750,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 833,59 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі наведеного Позивач просить суд позов задовольнити.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 04 липня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»» суму заборгованості за договором б/н від 12 липня 2012 року в розмірі - ???????16 671,8?0 гривень, яка складається з: 7715,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3455,31 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 - заборгованість за нарахованими відсотками; 4751,10 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 750,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» сплачений судовий збір у розмірі 1778 гривень 71 копійок.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 04 липня 2019 року через свого представника ОСОБА_1 оскаржив ОСОБА_2 .

Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Звертає увагу, що у підписаній заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена, так сама як і не встановлено відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми. Стверджує, що сума отриманого кредиту становила 500 грн., а не 8000 грн., а також, що у боржника не могла виникнути заборгованість у вигляді простроченого тіла кредиту, оскільки строки здійснення періодичних платежів не встановлені. Окрім цього, звертає увагу, що розгляд справи судом першої інстанції здійснено без належного повідомлення відповідача.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Бориславського міського суду Львівської області від 04 липня 2019 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

22 березня 2022 року від представника АТ КБ «ПриватБанк» - Деркач О.Р. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, з покликанням на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26 травня 2022 року, є дата складення повного судового рішення - 02 червня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 04 липня 2019 року підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам частково не відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд виходив з тих підстав, що відповідач у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору допустив заборгованість перед позивачем, яка складається з:

заборгованість за тілом кредиту - 7715,39 грн.;

заборгованість за простроченим тілом кредиту - 3455,31 грн.;

нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 4751,10 грн.;

нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 750 грн.

В той же час, суд прийшов до висновку, що не підлягають до задоволення вимоги про стягнення штрафів, оскільки ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення.

З такими висновками колегія суддів частково не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.07.2012 відповідач ОСОБА_2 заповнив та підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку згідно якої отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок /а.с.10/.

У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанку» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_2 вбачається, що станом на 26.02.2019 в останнього утворилась заборгованість в розмірі 18005,39 грн., яка складається із:

7715,39 грн. - заборгованість за тілом кредита;

3455,31 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита;

4751,10 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання;

750 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.;

штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

500 грн. - штраф (фіксована частина),

833,59 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з даним позовом банк подав до суду довідку про розрахунок заборгованості (виписка по картковому рахунку).

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судом першої інстанції).

Таким чином, виписки по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту.

Враховуючи ту обставину, що відповідач отримав у позивача кредит, яким він користувався, здійснював його погашення, ОСОБА_2 користувався кредитними коштами шляхом оплати послуг, товарів, зняття коштів та інше, і станом на 26.02.2019 в останнього наявна заборгованість в розмірі 7715,39 грн. - за тілом кредиту та 3455,31 грн. - за простроченим тілом кредиту, в зв`язку з чим, наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за договором №б/н від 12 липня 2012 року в розмірі 11170,7 грн.

Що ж до вимог позивача про стягнення нарахованої пені за прострочене зобов`язання в розмірі 4751,10 грн. та 750 грн. нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., такі до задоволення не підлягають з наступних підстав.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити,із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у «Приват Банку» від 12.07.2012 року відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.

Натомість, АТ КБ «Приват Банк» не надав суду жодного доказу щодо типу виданої відповідачу кредитної картки, здійснивши нарахування пені та штрафи, з наданням суду Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» та «Універсальна GOLD».

Так, наданий позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»,«Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» містить лише виклад умов використання всіх кредитних карт, які випускаються та обслуговуються АТ КБ «ПриватБанк», що не має правового значення для вирішення даного спору,

АТ КБ «ПриватБанк» не надав суду жодного доказу права нараховувати пеню і штрафи.

На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції в частині наявності підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7715,39 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 3455,31 грн., в той же час відсутні підстави для стягнення пені і штрафів, оскільки такі договором не передбачені.

Доводи апеляційної скарги, за наявності доказів щодо надання відповідачу коштів, якими відповідач користувався, однак повністю не повернув, не дають підстав вважати, що кредитор - АТ КБ «Приватбанк» позбавлений права щодо вимоги до ОСОБА_2 про повернення тіла кредиту, яке складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7715,39 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 3455,31 грн.

Скаржником не доведено, що банком згадані кошти відповідачу не були надані і останній не користувався ними.

З врахуванням наведено, на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 04 липня 2019 року потрібно скасувати в частині задоволення позовних вимог, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 4751,10 грн. - нарахованої пені за прострочене зобов`язання та 750,00 грн. - нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 04 липня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7715,39 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 3455,31 грн. - залишити без змін.

Окрім цього, залишається без змін рішення Бориславського міського суду Львівської області від 04 липня 2019 року в частині відмовлених позовних вимог, оскільки в цій частині рішення не оскаржувалося.

Відповідно до ч.1, 10, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково, з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1191,80 грн., однак, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 задоволено частково, з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір понесений ним за оскарження рішення суду в суді апеляційної інстанції в розмірі 950,8 грн., проте, враховуючи норму ч.10 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати в розмірі 241 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 04 липня 2019 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 12 липня 2012 року, а саме, 4751,10 грн. - нарахованої пені за прострочене зобов`язання та 750,00 грн. - нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. та в цій частині ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В решті рішення Бориславського міського суду Львівської області від 04 липня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 12 липня 2012 року, а саме: 7715,39 грн. - заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 3455,31 грн., а також в частині відмовлених в задоволенні позовних вимог - залишити без змін.

Змінити рішення Бориславського міського суду Львівської області від 04 липня 2019 року в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 241 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 02 червня 2022 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник