№2-о/756/496/22
УХВАЛА

5 грудня 2022 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В. перевіривши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

У листопаді 2022 року представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою у якій просить встановити факт недостовірності та спростувати поширену в мережі інтернет на веб-сайті «АНТИКОР», інформацію:

з інформаційного повідомлення під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що поширено за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2

наступного змісту:

«Український бізнесмен ОСОБА_3 поїть своєю горілкою «Хортиця» окупантів в Мелітополі»;

«Це робить сам власник торгової марки «Хортиця» ОСОБА_3 »;

« ІНФОРМАЦІЯ_3 та «Джерельце і К» у Підмосковї. Обидва вони входять до алкогольного холдингу Global Spirits і займаються в Росії випуском горілок «хортиця», «Мороша» та «Первак». А кінцевим бенефіциаром холдингу Global Spirits є громадянин України ОСОБА_3 »;

« ОСОБА_3 намагався замаскувати свій російський горілчаний бізнес»;

«Власник горілки «Хортиця» ОСОБА_3 продовжує торгувати алкоголем у Росії за допомогою нехитрої схеми»;

«Але якщо раніше ОСОБА_3 хоч якось намагався приховувати факт наявності у нього виробничих потужностей у Росії, то з початком повномасштабного вторгнення він відкинув усілякі сантименти та торгує російською горілкою відкритою на території України»;

«А ось тепер горілка ОСОБА_3 з?явилась у Мелітополі »;

«йому мало доходів, які отримують від виробництва та торгівлі горілчаною продукцією в самій Росії, і він вирішив освоїти тимчасово окуповані простори України»;

« ОСОБА_3 насолоджується тим, що російські фашисти, що напилися його горілки, витворяють з українськими жінками і дівчатами»;

«горілчаний завод ОСОБА_3 - ТОВ "Російська північ" - приніс скарбниці Російської Федерації рубля. Торговий дім "Мегаполіс", який продає в Росії горілку ОСОБА_3, приніс бюджету РФ 50 960 000 рублів»;

«торік три фірми ОСОБА_3 принесли Росії як мінімум 1 рублів»;

«тепер ОСОБА_3 зайнявся спаюванням окупантів та їхніх посібників на окупованих територіях України».

При цьому, спростування інформації за вимогою заявника може бути зроблено заявником шляхом опублікування резолютивної частини рішення суду на будь-якому інформаційному веб-сайті в мережі Інтернет.

Розділ ІV «Окреме провадження», чітко визначає категорії справ та порядок їх розгляду в порядку окремого провадження. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства.

Встановлення факту, що має юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження, передбаченого главою 6 ЦПК України. У справах окремого провадження, особами, які беруть участь у справі, є заявник та заінтересована особа.

За змістом ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. А згідно частини 4 цієї статті справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заяви у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення мають відповідати загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України.

Підстави та порядок спростування недостовірної інформації регламентує стаття 277 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 та 7 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 вказано, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 277 ЦК України, судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Консорціум "Український центр підтримки номерів і адрес", який діє на підставі свідоцтва про акредитацію від 22.11.2017 року, що підтверджує його компетентність у здійсненні функцій Центру компетенції адресного простору, що полягають у проведенні фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет, а також видачі довідок з відомостями про власників веб-сайтів або інформації про їх встановлення, видає такі довідки протягом 10 днів, для чого заявнику необхідно подати мотивований та аргументований запит.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що для вирішення питання відкриття провадження та розгляду заяви саме в порядку окремого провадження, заявник повинен подати до суду докази того, що особу власника веб-сайта неможливо ідентифікувати.

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне зазначити, що заявник може усунути вказані недоліки шляхом направлення до Оболонського районного суду м. Києва довідки Консорціуму "Український центр підтримки номерів і адрес" з відомостями про власника веб-сайту (або неможливість його встановлення), або надати до суду обґрунтовану заяву чому отримання цієї довідки не є можливим.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, заяву слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали заявник має надати суду заяву, з дотриманням вимог ст.ст. 175, 294, 315-318 ЦПК України та з врахуванням вимог про усунення недоліків заяви, викладених в зазначеній ухвалі.

Керуючись ст.ст. 175, 294 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків до 16 грудня 2022 року.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Суддя А.В. Шевчук