Справа № 188/373/22
Провадження № 2/188/355/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Могиленко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2 , про визнання прав власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 (далі третя особа) про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 .

На час відкриття спадщини (на момент смерті) ОСОБА_3 належало таке майно:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельна ділянка площею 0,2291 га, кадастровий номер -06-001-0308, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :06:001:0319, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельна ділянка площею 0,0467 га, кадастровий номер :06:001:0320, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємець першої черги батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 встановлено рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року у справі № 188/416/21, яке набрало чинності 25.06.2021.

Позивач стверджує, що її брат ОСОБА_2 не мав і не має наміру приймати спадщину, не звертався до нотаріуса та до суду, а на час смерті ОСОБА_3 не мешкав разом з нею, тому спадщину не прийняв. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає.

Наприкінці 2019 року позивач звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , але нотаріус своєю постановою від 12.11.2019 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що позивач пропустила строк прийняття спадщини та не надала документи, які підтверджують родинний зв`язок з померлою. Також нотаріус у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії роз`яснив позивачу право на звернення до суду для визнання права власності на спадкове майно.

Посилаючись на норми ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1266, 1268 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, позивач просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на все вказане майно, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 Костирі ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 13 травня 2022 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 13 липня 2022 року, яке відкладалося у зв`язку з неявкою сторін.

Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав і просив задовольнити.

Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Третя особа подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав і проти його задоволення не заперечував.

Згідно з ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи визнання позову відповідачем, суд ухвалив рішення у підготовчому засіданні.

Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України.

За приписами статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 26 лютого 2019 року, актовий запис № 30.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

На час відкриття спадщини ОСОБА_3 належало таке майно:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 20.09.1988, зареєстрованого в БТІ в реєстрову книгу під № 9-188 20.09.1988;

земельна ділянка площею 0,2291 га, кадастровий номер -06-001-0308, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 305811, виданого 03.06.2009;

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.04.2013, індексний номер 2588454;

земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :06:001:0319, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.10.2013, індексний номер 10611150;

земельна ділянка площею 0,0467 га, кадастровий номер 1223 882500:06:001:0320, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі витягу з Державного реєстру

речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.10.2013, індексний номер 10614850.

Згідно з технічним паспортом, складеним 05.03.1999, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку «А» загальною площею 69,6 кв.м, житлова площа 30,3 кв.м, сіней «а», тамбура «аі», літньої кухні/сараю «Б», сараїв «В», «д», літньої кухні «Д», погреба «пдВ», вбиральні «Г», колодязя «к», огорожі № 1-3.

Згідно з технічним паспортом, складеним 06.07.1988, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з житлового будинку «А» загальною площею приміщень 60,6 кв.м, житлова площа 33,5 кв.м, веранди «а», літньої кухні «Б», сараїв «В», «Г», вбиральні «Д», огорожі №1, воріт №2.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_3 заповіту не складала, отже, спадкування відбувалося за законом.

Відповідно до ст. 261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 міг би бути батько позивача ОСОБА_4 , але він помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 09 жовтня 2012 року, актовий запис № 72.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 1266 ЦК України позивач має право спадкувати ту частку спадщини, яка належала б за законом її батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини.

Брат позивача третя особа ОСОБА_2 не мав і не має наміру приймати спадщину, не звертався до нотаріуса та до суду, а на час смерті ОСОБА_3 не мешкав разом з нею, тому спадщину не прийняв. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає.

У листопаді 2019 року позивач звернулася до державного нотаріуса Петропавлівської державної нотаріальної контори з метою оформлення права на спадщину.

12 листопада 2019 року державний нотаріус Петропавлівської державної нотаріальної контори Мирна A.M. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з пропущенням строку прийняття спадщини та у зв`язку з тим, що не надані документи, які підтверджують родинний зв`язок з померлою.

Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

У позивача відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину і тому вона звернулася з позовом до суду.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Садибою згідно з статтею 381 ЦК України є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

ЦК України не містить визначення такого об`єкта права власності як домоволодіння.

На все спадкове майно, вказане у позові, до нього позивачем додано копії правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який прийнято 01.07.2004 року, набрав чинності 03.08.2004 року, в редакції від 04.07.2012 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На час виникнення у спадкодавця права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстрація цього права була проведена власником відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, в органах технічної інвентаризації.

Отже, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка для його будівництва та обслуговування належали на праві власності померлій ОСОБА_3 , право власності на які вона набула відповідно до діючого законодавства, позивач є спадкоємцем за законом спадкового майна зазначеної особи.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 встановлено рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року у справі № 188/416/21, що набрало законної сили 25.06.2021, копія якого додана до позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З 2012 року після смерті батька позивача ОСОБА_4 і до смерті ОСОБА_3 позивач постійно мешкала з нею, що підтверджується п. 3 розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації від 30.01.2013 № Р-25-13, довідкою про склад сім`ї № 781 від 01.04.2015, актом проведення перевірки факту проживання від 25.10.2019 та рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25.05.2021 у справі № 188/416/21.

Позивач фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Виходячи з викладеного, позов підлягає повному задоволенню.

Відповідно до висновків товариства з обмеженою відповідальністю «Земля і право» про оцінку майна ринкова вартість станом на момент оцінки 25 листопада 2021 року житлового будинку літ.А загальною площею 69,6 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , складає 77 520,00 грн., а ринкова вартість житлового будинку літ.А загальною площею 60,6 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 складає 67 496,00 грн.

Відповідно до звітів товариства з обмеженою відповідальністю «Земля і право» про експертну грошову оцінку станом на момент оцінки 18 лютого 2022 року ринкова вартість земельної ділянки загальною площею 0,2291 га, кадастровий номер :06:001:0308, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 становить 22 870,00 грн, а земельної ділянки загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :06:001:0319, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 - 24 956,00 грн.

Згідно з довідкою від 15.02.2022, наданою управлінням надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,0467 га, кадастровий номер :06:001:0320, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 складає 3 194,28 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Виходячи з ціни позову 196 036,28 грн та вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2456,56 грн, про що до суду надані квитанції банку.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову позові на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, тому суд вважає за можливе клопотання позивача задовольнити та залишити судові витрати на ньому.

На підставі викладеного, ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 176, 263-265, 352, 354, п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2 , про визнання прав власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке раніше належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з житлового будинку «А» загальною площею приміщень 60,6 кв.м, житлова площа 33,5 кв.м, веранди «а», літньої кухні «Б», сараїв «В», «Г», вбиральні «Д», огорожі №1, воріт №2;

земельну ділянку площею 0,2291 га, кадастровий номер :06:001:0308, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та складається з житлового будинку «А» загальною площею 69,6 кв.м, житлова площа 30,3 кв.м, сіней «а», тамбура «аі», літньої кухні/сараю «Б», сараїв «В», «д», літньої кухні «Д», погреба «пдВ», вбиральні «Г», колодязя «к», огорожі № 1-3;

земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :06:001:0319, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

земельну ділянку площею 0,0467 га, кадастровий номер :06:001:0320, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення по суті апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Повне рішення суду складено 06.01.2023.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда