Справа № 545/3171/21
Провадження № 2/545/195/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Потетій А.Г.

за участю секретаря - Данко А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів фінансових послуг, встановлення фактів нечесної підприємницької практики та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про захист прав споживачів фінансових послуг, встановлення фактів нечесної підприємницької практики та зобов`язання вчинити дії, посилаючись на те, що 16 травня 2007 року між ОСОБА_1 (Позивач) та Закритим акціонерним товариством «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» (Відповідач) був укладений Кредитний договір № PLKPG100003830. За умовами цього договору Заявник отримав у кредит 25 505,00 дол. США (двадцять п`ять тисяч п`ятсот п`ять доларів США), зі сплатою 12,00% річних, строком користування до 14 травня 2027 року.

В забезпечення виконань Кредитного договору № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року було укладено Договір іпотеки від 16.05.2007 року посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем В.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1616, відповідно до якого в іпотеку передано однокімнатну квартиру на 5-му поверсі п`ятиповерхового цегляного будинку під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 36,0 кв. м., яка належить Заявнику на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, ВЕК/950871, 16.05.2007, приватний нотаріус Москівець В.А., зареєстровано в реєстрі за № 1618, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18853215.

13.04.2021 Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» (1381-ІХ), яким внесено зміни у прикінцеві положення Закону України

«Про споживче кредитування» (1734-VIII) в частині обов`язкового проведення реструктуризації кредитів, наданих в іноземній валюті.

Відповідно Закон України «Про споживче кредитування» (1734- VIII) доповнено пунктом 7 відповідно до якого зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:

1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі;

- наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;

- відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

Виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

- предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

Реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:

Таким чином, даним Законом встановлено умови та правила заміни послуг споживчого кредитування із користування кредитом у іноземній валюті на користування кредитом у національній валюті, законодавчо змінена процентна ставка за користування кредитом також цим законом встановлено низку інших обов`язкових змін, які необхідно внести до умов договору про споживчий кредит в іноземній валюті, що покращує становище споживача фінансових послуг.

Імперативними приписами цього Закону встановлено, що вказані зміни до умов кредитного договору (реструктуризація) - здійснюються Кредитором (Відповідачем) за заявою Споживача (Позивача).

19.07.2021 року позивачем було направлено на адресу відповідача Заяву про реструктуризацію зобов`язань за Кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року в рамках прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» від 19.07.2021 року, в якій позивачка просила прийняти Заяву про реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року, зробити перерахунок заборгованості та провести реструктуризацію згідно вимог чинного законодавства.

В Заяві про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором №PLKPG100003830 від 16.05.2007 року в рамках прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» від 23.06.2021 року зазначено наступне:

Керуючись підпунктом 6 пункту 7 прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування», відкидаючи нікчемні положення пункту 7.1 кредитного договору № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року, та приймаючи до уваги положення пункту 6.3 кредитного договору № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року, виконуючи методику розрахунку, наведену в підпунктах 8, 9, 10 пункту 7 прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування», позивачка самостійно визначила розмір своїх зобов`язань, що підлягають реструктуризації станом на 19 липня 2021 року та отримала від`ємне значення розміру цих зобов`язань в сумі «- 8 119,66 дол. США.»

Для визначення розміру заборгованості по тілу кредиту на дату 22.10.2007 в таблиці « ОСОБА_1 кредитний договір PLKPG100003830 від 16.05.2007 Перерахунок по закону 4475» використана наступна методика розрахунку:

1. Визначений період користування кредитними коштами в днях, як різниця кількості днів між датами платежу та датою отримання кредиту : «04.06.2007» - «16.05.2007» = 19 днів

2. Сума внесених мною коштів 04.06.2007 року становить 341,00 дол. США. Кошти розподіляються за ануїтетною схемою, тобто фіксований місячний платіж містить обов`язковий платіж по процентам, а платіж по тілу кредиту розраховується, як різниця між місячним платежем та платежем за процентами і залежить від терміну дії кредитного договору. Оскільки процентна ставка за даним кредитним договором законодавчо змінена, і в 2005 році становила 6,48% річних (Індекс середніх депозитних ставок в дол. США за даними НБУ станом на 18.05.2011 року, відповідно абзацу 5 підпункту 9 пункту 7 прикінцевих положень ЗУ «Про споживче кредитування»). Відповідно сума процентів, сплачених мною за період користування з 16.05.2007 по 04.06.2007 обчислюється як добуток суми тіла кредиту: «25 505 дол. США», відсоткової ставки «6,48%», періоду користування (19 днів) поділеного на кількість днів у році (360), Оскільки в умовах кредитного договору застосований метод «факт/360» і становить: «25 505 дол. США»* «6,48%»* 19 днів/360- 87,23 дол. США.

3. Відповідно платіж по тілу кредиту дорівнює різниці між сумою платежу «341,00 дол. США» та сумою нарахованих процентів за період користування, визначених в пункті 2 цієї методики: «341,00 дол. США» - «87,23 дол. США» - 253,77 дол. США

4. Зменшення суми заборгованості на дату внесення платежу 04.06.2007 відображається, як різниця між попереднім значенням «25 505 дол. США» та платежем по тілу в розмірі «253,77 дол. США» та становить: «25 505 дол. США» - «253,77 дол. США» = «25 251,23 дол. США»

Сума залишку кредиту в пункті 4 методики є базою підрахунку для наступного платіжного періоду.

Абзацом третім підпункту 11 пункту 7 прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у разі якщо сукупна сума заборгованості із сплати кредиту (що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації) та заборгованості із сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передує дню проведення реструктуризації (яка вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації), має від`ємне значення, таке від`ємне значення вважається таким, що дорівнює нулю».

На підставі вищевикладеного, та враховуючи, що позивачем оформлено Заяву про проведення реструктуризації у відповідності до Закону України «Про споживче кредитування» та подано до АТ КБ «Приватбанк» у строки визначені Законом України «Про споживче кредитування», позивач просив розглянути Заяву про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року в рамках прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» від 19.07.2021 року, зробити перерахунок заборгованості та провести реструктуризацію згідно вимог чинного законодавства.

Відповідачем отримано Заяву про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року в рамках прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» від 19.07.2021 року 20.07.2021 року, про що свідчить відмітка про отримання на поштовому повідомленні.

Звертає увагу, що відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» визначено строк подання заяви на реструктуризацію до 23 липня 2021 року та 60 днів на надання відповіді кредитора.

В свою чергу до цього часу жодної відповіді від АТ КБ «Приватбанк» на адресу ОСОБА_1 не надходило, а реструктуризацію відповідно АТ КБ «Приватбанк» не проведено.

У судове засідання позивачка та її представник адвокат Гайтота І.М. не з`явилися, представник позивача надала суду клопотання з проханням відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що вона знаходиться за межами України, а позивачка 02.06.2022 року перебуває на роботі, проте будь-яких підтверджуючих документів до клопотання суду не надано. Позивач належним чином повідомлений про дату судового засідання.

Враховуючи ту обставину , що преставником позивача неодноразово подавались аналогічні клопотання при цьому до суду не надавались підтверджуючі документи поважності не появи до суду а тому суд вважає таку поведінку представника направлену на умисне затягування розгляду справи.

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та його представника, за наявності поданої відповіді на відзив.

Так у відповіді на відзив представник позивача адвокат Гайтота І.М. просить задовольнити позов у повному обсязі з підстав аналогічних тим, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача адвокат Озірська В.С. у судове засідання не з`явився, надавши суду клопотання з проханням розглянути справу у її відсутність, прохала у задоволенні позову відмовити.

Так у відзиві на позов представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що у липні 2021 року на адресу АТ КБ «Приватбанк» надійшла заява ОСОБА_1 про реструктуризацію зобов`язань за кредитам договором №PLKPG10G0C3839 від 16.05.2007 року в рамках прикінцевих положень Закону України «Пре споживче кредитування» з додатками, що є аналогічними до додатків заяви, ще долучені до позовної заяви.

У відповідь на дану заяву 04.08.2021 АТ КБ «Приватбанк» направив на адресу ОСОБА_1 лист, в якому повідомив про відмову у проведенні реструктуризації у зв`язку з невідповідністю заяви про реструктуризацію вимогам, що встановлені згідно з законодавством України (зокрема, Закону України «Про споживче кредитування»).

Жодних інших заяв щодо проведення реструктуризації від ОСОБА_1 не надходило до АТ КБ «Приватбанк».

Просять суд критично оцінити посилання позивача на застосування нечесної підприємницької практики з боку АТ КБ «Приватбанк», адже згідне до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживача» нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною, що позивач належним чином не обґрунтувала та не підтвердила відповідними доказами.

Також, позивач помилково вважає, що не проведення реструктуризації Кредитного договору №PLKPG10G0C3839 від 16.05.2007 року є проявом агресивної підприємницької практики, адже згідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів»: саме агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції.

При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться:

1) час, характер та повторюваність пропозицій щодо придбання продукції;

2) вживання образливих або загрозливих висловів;

3) використання тяжкої для споживача обставини, про яку продавцю або виконавцю було відомо, для впливу на рішення споживача;

4) встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, включаючи положення про право споживача розірвати договір або замінити продукцію чи укласти договір з іншим суб`єктом господарювання;

5) загроза здійснити незаконні або неправомірні дії.

Як агресивні забороняються такі форми підприємницької практики:

1) створення враження, що споживач не може залишити приміщення продавця (виконавця) без укладення договору або здійснення оплати;

2) здійснення тривалих та/або періодичних візитів до житла споживача, незважаючи на вимогу споживача про припинення таких дій або залишення житла;

3) здійснення постійних телефонних, факсимільних, електронних або інших повідомлень без згоди на це споживача;

4) вимога оплати продукції, поставленої продавцем (виконавцем), якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання тощо.

Отже з огляду на положення ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач належним чином це обґрунтувала у чому полягає факт застосування нечесної/агресивної підприємницької практики до неї з боку АТ КБ «Приватбанк», у тому числі не надала належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог в цій частині.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов не підлягає до задоволенню з таких підстав.

Так судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 16.05.2007 року укладено кредитний договір № PLKPG100003830, згідно умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 25 505,00 дол. США, терміном до 14.05.2027 року, а остання зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_1 кредит у сумі 25 505,00 дол. США.

В забезпечення виконань за Кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року було укладено Договір іпотеки від 16.05.2007 року посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем В.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1616, відповідно до якого в іпотеку передано однокімнатну квартиру на 5-му поверсі п`ятиповерхового цегляного будинку під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 36,0 кв. м., яка належить Заявнику на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, ВЕК/950871, 16.05.2007, приватний нотаріус Москівець В.А., зареєстровано в реєстрі за № 1618, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18853215.

14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «ПриватБанк») на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва - АТ КБ «ПриватБанк»).

У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань за кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року станом на 09.06.2015 року має заборгованість 20 125,12 дол. США, яка складається з:

- 18 019,53 дол. США - заборгованість за кредитом;

- 1 084,96 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 44,44 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 6,57 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором;

- 11,85 дол. США - штраф (фіксована частина);

- 957,77 дол. США - штраф (процентна складова).

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 01.03.2021 року по справі № 545/1871/15-ц, яке набрало законної сили 01.04.2021 року, позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року станом на 09.06.2015 року в сумі 7 574,45 доларів США, яка складається з:

- 7 249,69 долара США заборгованість за тілом кредиту ( сім тисяч двісті сорок дев`ять доларів шістдесят дев`ять центів );

- 318,19 долара США заборгованість за відсотками ( триста вісімнадцять доларів дев`ятнадцять центів );

- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в розмірі 6,57 долара США ( шість доларів п`ятдесят сім центів ).

Вирішено питання про судові витрати.

В решті вимог відмовлено.

19.07.2021 року позивачем було направлено на адресу відповідача Заяву про реструктуризацію зобов`язань за Кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року в рамках прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» від 19.07.2021 року, в якій позивачка просила прийняти Заяву про реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року, зробити перерахунок заборгованості та провести реструктуризацію згідно вимог чинного законодавства.

04.08.2021 АТ КБ «Приватбанк» направив на адресу ОСОБА_1 лист, в якому повідомив про відмову у проведенні реструктуризації у зв`язку з невідповідністю заяви про реструктуризацію вимогам, що встановлені згідно з законодавством України (зокрема, Закону України «Про споживче кредитування»).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика забороняється.

Нечесна підприємницька практика включає:

1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції;

2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про:

1) основні характеристики продукції, такі як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару;

2) гарантійний строк та гарантійне обслуговування продукції;

3) будь-які застереження щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції;

4) спосіб продажу, ціну або спосіб розрахунку ціни, наявність знижок або інших цінових переваг;

5) умови оплати, доставки, виконання договору купівлі-продажу;

6) потреби у послугах, заміні складових чи ремонті;

7) місце розташування і повну назву продавця, а в разі потреби - місце розташування і повну назву особи, від імені якої виступає продавець;

8) характер, атрибути та права продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди;

9) небезпеку, що загрожує споживачу у зв`язку з покупкою та/або використанням продукції;

10) права споживача, у тому числі право відмовитися від продукції (для відповідних видів товарів, робіт і послуг), право на заміну продукції або відшкодування збитків.

Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Підприємницька практика, яка істотно спотворює або може істотно спотворити економічну поведінку лише чітко визначеної (окремої) групи споживачів, особливо вразливих до такої діяльності через їх розумові або фізичні вади, вік чи довірливість, у разі якщо продавець мав об`єктивну можливість передбачити їх поведінку та особливості, має оцінюватися з точки зору середньостатистичного представника такої групи, а також з урахуванням припущення, що, зважаючи на викладені обставини, можливість здійснити свідомий і компетентний вибір відсутня і споживач помиляється при вчиненні правочину щодо обставин, які мають істотне значення. Зазначені умови не стосуються законної рекламної діяльності, у тому числі створення заяв або виразів, які не можуть бути сприйняті буквально.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції.

При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться:

1) час, характер та повторюваність пропозицій щодо придбання продукції;

2) вживання образливих або загрозливих висловів;

3) використання тяжкої для споживача обставини, про яку продавцю або виконавцю було відомо, для впливу на рішення споживача;

4) встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, включаючи положення про право споживача розірвати договір або замінити продукцію чи укласти договір з іншим суб`єктом господарювання;

5) загроза здійснити незаконні або неправомірні дії.

Як агресивні забороняються такі форми підприємницької практики:

1) створення враження, що споживач не може залишити приміщення продавця (виконавця) без укладення договору або здійснення оплати;

2) здійснення тривалих та/або періодичних візитів до житла споживача, незважаючи на вимогу споживача про припинення таких дій або залишення житла;

3) здійснення постійних телефонних, факсимільних, електронних або інших повідомлень без згоди на це споживача;

4) вимога оплати продукції, поставленої продавцем (виконавцем), якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання тощо.

Отже, з огляду на положення ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» відмова АТ КБ «Приватбанк» провести реструктуризацію зобов`язань по Кредитному договору № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року за заявою позивача, яка подана після винесення судового рішення про стягнення заборгованості за Кредитним договором №PLKPG100003830 від 16.05.2007 року, не підпадає під ознаки нечесної ділової практики визначені указаною статтею закону.

Крім того, позбавлені будь-яких підстав вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про проведення перерахунку заборгованості за Кредитним договором №PLKPG100003830 від 16.05.2007 року, так як розмір заборгованості був предметом дослідження суду в рішенні Полтавського районного суду Полтавської області від 01.03.2021 року по справі № 545/1871/15-ц, яке набрало законної сили 01.04.2021 року.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення.

Суд звертає увагу, на те, що у правовідносинах що склалися між сторонами на даний час, повернення ОСОБА_1 заборгованості АТ КБ «Приватбанк» за Кредитним договором №PLKPG100003830 від 16.05.2007 року здійснюється відповідно до рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01.03.2021 року по справі №545/1871/15-ц, яке набрало законної сили 01.04.2021 року.

Вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, зокрема, щодо відстрочення або розстрочення виконання рішення суду врегульовані нормами чинного ЦПК України (ст. 435 ЦПК України).

Враховуючи викладене у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір за позовну вимогу про встановлення факту в розмірі 454,00 грн. та позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 908,00 грн., у зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору в справах щодо захисту прав споживача підлягає віднесенню за рахунок держави, а судові витрати, пов`язані з розглядом справи понесені ОСОБА_1 - віднесенню за її рахунок.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 78-80, 109, 141, 258 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд, -

ВИРІШИВ :

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів фінансових послуг, встановлення фактів нечесної підприємницької практики та зобов`язання вчинити дії.

Судовий в розмірі 1362,00 грн. віднести за рахунок держави. Судові витрати щодо оплати правової допомоги понесені ОСОБА_1 віднести за її рахунок.

Судові витрати понесені ОСОБА_1 віднести за її рахунок.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: А.Г. Потетій