Справа № 761/1401/22
Провадження № 4-с/761/176/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В.

за участю секретаря: Бражніченко І.О.

представника скаржника: Лебедєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хоменка Вадима Валерійовича, боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДБК», про визнання рішення, оформлене постановою, неправомірним та зобов`язати вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У липні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Хоменко Вадим Валерійович, боржник: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК» на рішення приватного виконавця, згідно з якої заявник просить суд: 1) визнати неправомірним рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хоменко Вадима Валерійовича, оформлене постановою про арешт майна боржника від 14 липня 2022 року у виконавчому провадженні № 69423302. 2. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хоменко Вадима Валерійовича, в порядку усунення порушення, зняти арешт майна боржника, накладений постановою про арешт майна про арешт майна боржника від 14 липня 2022 року у виконавчому провадженні № 69423302.

В обґрунтування скарги, зазначено, що ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, якою просив суд накласти арешт на приміщення №16 площею 58, 2 кв.м., розташоване в будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 000), а також заборонити державним реєстраторам та іншим особам вчиняти реєстраційні дії відносно вказаного майна. В порядку часткового задоволення заяви про забезпечення позову 03 червня 2022 року Шевченківським районним судом міста Києва було постановлено ухвалу, якою з метою забезпечення позову було накладено арешт на приміщення № 16 площею 58, 2 кв.м., розташоване в будинку АДРЕСА_1 . Стягувачем було визнано позивача ОСОБА_2 , а боржником - відповідача ТОВ «ДБК». Вказана ухвала було пред`явлена скаржником до виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). На підставі поданої стягувачем ухвали 22 липня 2022 року було відкрите виконавче провадження № 69278942, яке було завершене у зв`язку із виконанням судового рішення, а саме згідно ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 03 червня 2022 року було арештоване приміщення №16 площею 58, 2 кв.м., розташоване в будинку АДРЕСА_1 .

У скарзі зазначено, що надалі скаржнику стало відомо про існування ще одного обтяження (арешту) на той самий, вказаний вище, об`єкт нерухомого майна. Арешт був накладений приватним виконавцем Хоменко В.В. 18 липня 2022 року скаржник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 69423302 у приватного виконавця Хоменко В.В. і таким чином скаржнику стало відомо про існування постанови від 14 липня 2022 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 69423302 та про зміст документів цього виконавчого провадження. Згідно вказаної постанови, пред`явленої до виконання боржником ТОВ «ДБК» (відповідачем у справі), арешт був накладений на офіс, реєстраційний номер 000, місцезнаходження м. Київ, вул. Ризька, 73Г, приміщення 16.

Так, скаржник вважає, що рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хоменко В.В. про арешт майна боржника, оформлене постановою про арешт майна боржника від 14 липня 2022 року у виконавчому провадженні № 69423302, є неправомірним, оскільки з урахуванням зазначених вище засад виконавчого провадження та обов`язків, які покладаються Законом на виконавця, приватний виконавець Хоменко В.В. не мав законних підстав для відкриття виконавчого провадження і, відповідно, для прийняття рішення про арешт майна боржника і оформлення такого арешту постановою про арешт майна боржника від 14 липня 2022 року.

У заяві зазначено, що матеріали виконавчого провадження, зокрема постанова про арешт майна боржника містять посилання містять посилання на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/1401/22 від 05 липня 2022 року. Насправді будь-яких ухвал про забезпечення позову 05 липня 2022 року у справі № 761/1401/22 Шевченківським районним судом міста Києва постановлено не було. Вказане свідчить виключно про намагання як представника боржника так і приватного виконавця приховати дійсні підстави незаконного арешту майна у виконавчому провадженні. Скаржник в даному випадку позбавлений можливості оскаржити до суду рішення приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, оскільки провадження з виконання ухвали суду про забезпечення позову є швидкоплинним і завершується фактичним виконання судового рішення, тобто накладенням арешту на майно, після чого виконавче провадження підлягає закінченню на підставах, встановлених п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону.

Ураховуючи викладене заявник просить задовольнити заяву.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2022 року прийнято скаргу до розгляду.

02.09.2022 року до суду надійшли пояснення (заперечення) ТОВ «ДБК» щодо скарги на рішення приватного виконавця у якій просили суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення приватного виконавця у справі №761/1401/22. ТОВ «ДБК» зазначено, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2022 року про забезпечення позову стосується майна ТОВ «ДБК» і вона пред`явлена до вкидання саме боржником - ТОВ «ДБК» і при цьому відсутнє порушення прав скаржника - ОСОБА_2 , оскаржуване рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хоменка В.В., оформлене постановою про арешт майна боржника від 14.07.2022 року у виконавчому провадженні №69423302 було прийняте відповідно до закону та в межах повноважень. В пояснення (запереченнях) зазначено, що приватний виконавець не міг дізнатись про вже існуючий арешт на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва по справі 761/1401/22 від 03.06.2022 не представляється можливим. Крім того зазначено, що постанова про арешт майна від 14.07.2022 року винесена в рамках виконавчого провадження №69423302 на підставі вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», тобто в межах Закону. Так, ТОВ «ДБК» зазначає, що скаржником не було доведено факт неправомірного винесення постанови про арешт від 14.07.2022 року у виконавчому провадженні №69423302 та скаржником пропущено строк звернення до суду на дії приватного виконавця.

27.09.2022 року до суду надійшов відзив на скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хоменка В.В. на дії (бездіяльність) приватного виконавця у якій просив суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення приватного виконавця у справі №761/1401/22. Приватним виконавець зазначено, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2022 року про забезпечення позову оскаржуване рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хоменка В.В., оформлене постановою про арешт майна боржника від 14.07.2022 року у виконавчому провадженні №69423302 було прийняте відповідно до закону та в межах повноважень, а тому відсутнє порушення прав скаржника - ОСОБА_2 . У відзиві зазначено, що приватний виконавець не міг дізнатись про вже існуючий арешт на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва по справі 761/1401/22 від 03.06.2022 не представляється можливим. Крім того зазначено, що постанова про арешт майна від 14.07.2022 року винесена в рамках виконавчого провадження №69423302 на підставі вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», тобто в межах Закону. Так, приватний виконавець зазначає, що скаржником не було доведено факт неправомірного винесення постанови про арешт від 14.07.2022 року у виконавчому провадженні №69423302 та скаржником пропущено строк звернення до суду на дії приватного виконавця.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити повністю.

Заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДБК» в судове засідання не з`явилось, про день, час та місце слухання справи повідомлялось належним чином, до суду 08.11.2022 року надійшла заява від представника ТОВ «ДБК» про розгляд справи за їх відсутності та повністю відмовити у задоволені скарги.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Хоменко Вадим Валерійович, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, у поданому відзиві на скаргу просив розгляд справи проводити без йог участі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 129, 129-1 Конституції України, та у відповідності до ст. 18 ЦПК України, судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2022 року справа №761/1401/22 заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. З метою забезпечення позову накладено арешт на приміщення АДРЕСА_2 . Стягувач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), місце реєстрації: АДРЕСА_3 . Боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДБК» (), юридична адреса: вул. Лугова, 13, м. Київ.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що 14.07.2022 року керуючись ст.3,4,24,25,26,27 Закону приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хоменком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП №69423302 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК».

14.07.2022, керуючись ст. 40,45 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та направлено сторонам до відома та виконання.

14.07.2022, керуючись ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Хоменком В.В. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження направлено сторонам до відома та виконання.

14.07.2022, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Хоменком В.В. винесено постанову про арешт майна боржника та накладено арешт на нерухоме майно, а саме: на приміщення № 16, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про 1 реєстрацію обтяження № 304997454 від 14.07.2022 арешт накладено на нерухоме майно, а саме приміщення № 16, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

14.07.2022, керуючись п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Хоменком В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

18.07.2022 до офісу приватного виконавця з`явився Походня М.В. та ознайомився із матеріалами виконавчого провадження АСВП № 69423302, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_2 та заява про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №69423302.

При цьому, скаржником зазначено, що він ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2022 року справа №761/1401/22 подав до виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). На підставі поданої стягувачем ухвали 22 липня 2022 року було відкрите виконавче провадження № 69278942, яке було завершене у зв`язку із виконанням судового рішення, а саме згідно ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 03 червня 2022 року було арештоване приміщення №16 площею 58, 2 кв.м., розташоване в будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 449 ЦПК України строк на звернення зі скаргою на рішення державного чи приватного виконавця встановлюється тривалістю у десять днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Оскільки скаржник дізнався про дійсне існування і про конкретний зміст рішення приватного виконавця, оформлене постановою від 14 липня 2022 року про арешт майна боржника, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 69423302 тільки 18 липня 2022 року, а до суду він звернувся 28.07.2022 то десятиденний строк на оскарження рішення приватного виконавця скаржником не пропущений.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Як випливає із змісту Закону, то виконавчі дії, пов`язані із арештом майна боржника, регламентовані ст. 56 Закону, можуть бути вчинені виключно за умови суворого дотримання порядку відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, виконавче провадження № 69423302 було відкрите за заявою боржника, товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК».

Таким чином, з урахуванням зазначених вище засад виконавчого провадження та обов`язків, які покладаються Законом на виконавця (п. 1 ч.1 ст. 26 Закону), приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Хоменко В.В. не мав законних підстав для відкриття виконавчого провадження і, відповідно, для прийняття рішення про арешт майна боржника і оформлення такого арешту постановою про арешт майна боржника від 14 липня 2022 року.

Крім того, вбачається, що постанова про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №69423302 містять посилання на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/1401/22 від 05 липня 2022 року, однак згідно копії ухвали Шевченківським районним судом міста Києва у справі №761/1401/22, яка містить у матеріалах виконавчого провадження № 69423302 ухвалена 03.06.2022 року.

Судом враховано, що скаржник в даному випадку позбавлений можливості оскаржити до суду рішення приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, оскільки провадження з виконання ухвали суду про забезпечення позову є швидкоплинним і завершується фактичним виконання судового рішення, тобто накладенням арешту на майно, після чого виконавче провадження підлягає закінченню на підставах, встановлених п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону.

Так, 14.07.2022, керуючись п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Хоменком В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №69423302.

Так, ч. 1 ст. 40 Закону визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили (рішення Європейського суду з прав людини «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року).

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 18, 76-82, 131, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

скаргу - задовольнити.

Визнати неправомірним рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хоменка Вадима Валерійовича, оформлене постановою про арешт майна боржника від 14 липня 2022 року у виконавчому провадженні № 69423302.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хоменка Вадима Валерійовича, в порядку усунення порушення, зняти арешт з майна, який був накладений постановою про арешт майна боржника від 14 липня 2022 року у виконавчому провадженні №69423302.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи:

Скаржник (стягувач): ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДБК», , адреса: 03022, м. Київ, вул. Лугова,13.

Суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Хоменко Вадим Валерійович, адреса: 03122, м. Київ, вул. Василя Жуковського, 22, літера А, кім.20.

Повний текст ухвали складено 14.11.2022.

Суддя :