Провадження № 8/461/6/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

Головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

заявниці (позивача) ОСОБА_1

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовною заявою

ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до

Фізичної особи підприємця ОСОБА_2

( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, - ,

встановив:

Фактичні обставини справи, суть заяви та дані про особу, яка його заявила, суть питання, яке вирішується судом.

У провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28.07.2022 року у задоволенні наведеного позову було відмовлено.

12.09.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Обґрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_1 посилається на положення ст.423 ЦПК України, у відповідності до яких, підставою перегляду судового рішення є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Заявник вважає, що такими істотними обставинами є сукупність доказів, у ненастанні події обов`язкового вчасного та в повному об`ємі виконання рішень судів з 08.11.2019 р. по 16.11.2021 року. Обставини неправомірних дій, тобто фактів у їх сукупності, залежності волі ФОП ОСОБА_2 у настанні події обов`язкового вчасного та в повному об`ємі виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08.11.2019 року та Галицького районного суду м. Львова від 22.10.2020 року і заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 16.11.2021 року, що набрали законної сили у забезпеченні прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 22, 23, 386 ЦК України та умовами Договору, на об`єкті останньої за адресою: АДРЕСА_3 , були невідомі і не могли бути відомі ОСОБА_1 , оскільки докази щодо вищезазначених обставин представником відповідача адвокатом Кісіль В.-Р.В. не надавалися.

Ухвалою суду від 14.09.2022 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 461/10158/21 за позовом ОСОБА_1 до Фізична особа підприємець ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

16.11.2022 року та 12.12.2022 року ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення у яких просила скасувати рішення Галицького районного суду від 28.07.2022 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 майнову шкоду завдану порушенням права власності у розмірі 313990 грн. та та моральну шкоду у розмірі 875000 грн.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала, з мотивів наведених у ній.

Представник відповідача та відповідач, у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Водночас, матеріали справи містять клопотання від 28.11.2022 року представника відповідача - адвоката Р.-В. В. Кісіля у якому останній просив проводити розгляд справи у його та ОСОБА_2 відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної справи № 461/10158/21 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди (збитків завданих порушенням права власності), а також подану заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставиними з долученими до неї документами, суд дійшов до наступного висновку.

Мотиви та висновки суду, а також положення закону,

яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами, передбачений главою 3 розділу V ЦПК України, є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього.

Частиною 1 статті 423 ЦПК України, встановлено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.).

У своїй заяві ОСОБА_1 , як зазначено вище, вказує, що істотними обставинами є сукупність доказів, у ненастанні події обов`язкового вчасного та в повному об`ємі виконання рішень судів з 08.11.2019 р. по 16.11.2021 року, які не були їй відомі на момент ухвалення судового рішення.

Слід відзначити, що в ході судового розгляду наведеної цивільної справи у суді першої інстанції обидві сторони вказували як на наявність судових спорів між ними, так і на наявність відповідних рішень судів, що прямо випливає з доказів долучених ОСОБА_1 до позовної заяви, зокрема рішень судів.

Більше того, сам по собі факт виконаних чи невиконаних судових рішень які набрали законної сили не може розглядатись як підстава для перегляду судового рішення у іншому провадженні, виходячи з того, що ця обставина була відома як сторонам у справі, так і суду на момент ухвалення рішення, яке заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами.

Також, не можна віднести до категорії нововиявлених обставин додаткові пояснення заявниці, які по своїй суті, є нічим іншим, як додаткове обґрунтування підстав позову оцінених судом при ухваленні рішення або додаткові розрахунки заявниці, які, до того ж, не збігаються із заявленими нею у позові вимогами.

У той же час, не можна залишити поза увагою той факт, що матеріали справи містять клопотання адвоката Кісіля Р.-В.В., який діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про долучення до матеріалів справи акту від 14.07.2022 року комісії ЛКП «Старий Львів», зі змісту якого вбачається, що під час виходу за заявою відповідача за адресою: АДРЕСА_3 , для обстеження нежитлових півпідвальних приміщень під індексами 17-1, 17-2 встановлено, що доступу до приміщень не надано, оскільки дане приміщення зачинено, ключі у заявниці відсутні, при візуальному обстеженні встановлено, що приміщення довгий час не відчинялося та не використовувалося, про що свідчить занедбаний стан входу у нього. Вказане приміщення тривалий час не використовується, оскільки відповідач припинила підприємницьку діяльність. На підтвердження даного факту представниквідповідача надав суду витяг з реєстраційної справи, який засвідчує проведення відповідної реєстраційної дії, а також копію акту про порушення від 04.03.2019 року, який вже був предметом дослідження у інших судових справах за участю позивача та відповідача, відповідно до якого, електропостачання у приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , припинено.

Також, неможливо не відзначити, що жодна сторона у справі, зокрема сама заявниця, незважаючи на те, що у задоволенні позову їй було відмовлено, правом на апеляційне оскарження згаданого рішення не скористалась, тобто фактично із цим рішенням погодилась.

Розглядаючи подану заяву, суд також враховує наступне.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень суду. Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Властивість судового рішення як акта правосуддя залежить від набрання ним законної сили.

Після набрання судовим рішенням суду законної сили воно починає діяти в повну міру, проявляються всі його правові властивості: загальнообов`язковість, незмінність, неспростовність, виключність, преюдиціальність та реалізованість. Зазначене дозволяє забезпечити захист порушених, оспорених або невизнаних прав, свобод чи інтересів суб`єктів процесу. Зокрема, незмінність судового рішення виникає до набрання ним законної сили і полягає в тому, що після його проголошення суд, який ухвалив рішення, не має права сам його скасувати або змінити.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При цьому навіть неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Як наведено вище, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта стаття 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Наведені у заяві обставини щодо перегляду рішення суду, в розумінні ст. 423 ЦПК України, не є нововиявленими обставинами, за яких може бути скасовано судове рішення за правилами розділу V глави 3 ЦПК України.

Крім того, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не були та не могли бути істотними обставинами, які б тягнули за собою, зокрема відмову у задоволенні позову. Усім наведеним сторонами обставинам судом було надано відповідну оцінку в судовому рішенні.

Обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами фактично обумовлені необхідністю переоцінки доказів або ж наведенням сторонами інших мотивів з цією метою.

Як роз`яснено в п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Таким чином, нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені судом, який ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд зазначеного рішення, та стали відомими тільки після його ухвалення.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, наведене вище, узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.08.2022 року по справі №199/4585/18 (провадження № 61-6293вно22).

Отже, наведені у заяві ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими в розумінні процесуального закону, а тому не можуть бути підставою для перегляду судового рішення в даній цивільній справі.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19 лютого 2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 429 ЦПК України).

У зв`язку з вищенаведеним, оскільки відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а тому суд прийшов до висновку, що у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 263-265, 353, 429 ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 461/10158/21 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди ? відмовити.

Залишити в силі рішення Галицького районного суду міста Львова від 28 липня 2022 року у справі №461/10158/21.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 19 грудня 2022 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.