Справа № 454/1664/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичних осіб підприємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю третьої особи ОСОБА_5 про визнання договору оренди недійсним, усуненню перешкод в користуванні майном, зобов"язання звільнити приміщення та привести в попередній стан , відшкодування заподіяних збитків та стягнення судових витрат-,,

в с т а н о в и в:

В суд надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до фізичних осіб підприємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю третьої особи ОСОБА_5 про визнання договору оренди недійсним, усуненню перешкод в користуванні майном, зобов"язання звільнити приміщення та привести в попередній стан , відшкодування заподіяних збитків та стягнення судових витрат, Позов мотивовано наступним:

Позивач ОСОБА_1 є співвласником нежитлового приміщення 1/2 ідеальної частини вбудованих нежитлових приміщень №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 (торговий зал, кухня, три коридори, кладова, котельня) загальною площею 95,6м.хв.,що становлять 147/1000 частини будівлі, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Право власності позивачу належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 11 жовтня 2013р. приватним нотаріусом Сокальського нотаріального округу Сироїд Г.І. після смерті батька ОСОБА_6 .

Іншим співвласником майна (1/2 ідеальної частини) є мати померлого відповідач ОСОБА_5 ,

Отже розпорядження майном нежитловим приміщенням, повинно здійснюватися у відповідності до законів України та Цивільного кодексу України, а саме ст. 369 ЦК України, відповідно до якої співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Іншої домовленості ніж користування майном спільно у співвласників не було, майно в натурі між співвласниками не розділено.

В супереч встановлених домовленостей між співвласниками відповідач через свого представника ОСОБА_4 без згоди позивача та його повідомлення уклав договір оренди нежитлового приміщення від 01.05.2020р. з ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 строком до 12 травня 2021р., з істотною умовою - щомісячною орендною платою до 01 числа у розмірі 1грн..

Позивач вважає такі дії відповідача є незаконними та такими, що порушують законні права, як власника позивача.

Даний договір оренди позивач вважає недійсним, який за своєю природою є фіктивним з метою приховування прибутку та доходу від іншого співвласника. Оскільки майно є комерційним, яке знаходиться в центрі АДРЕСА_1 , яке передано представником для ведення підприємницької діяльності - торгівля не продовольчими товарами.

Представник ОСОБА_4 усвідомлюючи, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_1 , передбачаючи настання невигідних для довірителя ОСОБА_5 і позивача ОСОБА_1 наслідків та свідомо допустив їх настання, шляхом передачі в оренду спільного майна не маючи на це повноважень від всіх власників майна особам ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 на завідомо невигідних умовах фактично безкоштовно за 12 грн. на рік передав чуже майно.

Даний правочин був укладений в результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною.

Відповідачі ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 без згоди співвласника незаконно провели переобладнання приміщення, встановили перегородки в приміщення, встановили рекламу на фасаді приміщення.

Позивач зверталась до ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 про негайне звільнення приміщення та подала заяву до Сокальської поліції про вчинення злочину відносно незаконного проникнення до володіння особи, що кваліфікуються ч.1 ст. 162 КК України, відповідачі на звернення позивачки не реагують, приміщення добровільно не звільняють.

В зв`язку з чим позивачу також завдано матеріальної шкоди

Розрахунок шкоди: 150 грн. за 1 кв.м, орендованого майна в один календарний місяць,

загальна площа приміщення 95,6м.кв., 1/2 ідеальної частки становить 47,8 м.кв.,

з розрахунку 47,8 м.кв X 100грн. становить 7170,00 грн. в місяць.

оренда за один місяць 7170грн. / 30 кал. днів становить 239грн. за один кал. день.

Відповідачі займають протиправно приміщення з 01.05.2020р. по день подання позову 06.06.2020р. що становить 37 днів, розмір шкоди 239грн.в день X 37 днів, що становить 8843,00 грн.

Викладені обставини підтверджуються наступними доказами, які долучені до позовної заяви.

Позивач зазначає, що наявності у нього є всі оригінали письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви (ч.5 ст.95, п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Заходів досудового врегулювання суперечки між сторонами не вживалося, оскільки законом та домовленістю такий обов`язок не передбачено; заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не вживалися; позивачем іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав не подавалося; відсутні будь-які інші підстави, що мають наслідком відмову у відкритті провадження.

Позивач ОСОБА_1 та його представник подали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов повністю підтримують та просить задоволити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали до суду відзив які мотивовані тим, що користуються приміщенням на законних на те підставах. Окрім того хочуть повідомити суд про те, що ОСОБА_1 добре знала про те, що вони уклали договір оренди та на яких умова, а тому просять в позові повністю відмовити.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі договору Оренди ОСОБА_5 передає ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 в користування частину належного йому нежитлового приміщення, площею 23.3 кв.м., що становить близько 1/4 частини від цілого приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно до Ухвали суду від 05.11.2020 року Судом було накладено арешт (заборону відчуження майна) на приміщення (торговий зал, кухня, три коридори, кладова, котельня) загальною площею 95,6 м.кв., що становлять 147/1000 частини будівлі, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до Ухвали суду від 24.11.2020 року судом по даній справі призначено судову товарознавчу експертизу з метою визначення ринкової вартості 1 кв.м. оренди комерційного приміщення в центральній частині м.Сокаля станом на 1 півріччя 2020 року, яка не була проведена через не оплату позивачем вартості експертизи.

Згідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 належить 147/1000 частини будівлі, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.І ст.3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбаченні актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. ст. 10, 11, 60 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 369 ЦК України усі учасники спільної сумісної власності спільно володіють та користуються спільним майном, тобто за загальним правилом мають одержати реальну можливість володіти та користуватися спільним майном у натурі. Інше правило може бути встановлено за домовленістю між ними. З огляду на це, кожен із співвласників може вимагати доступу до володіння та користування усім спільним майном.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно дост. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд приходить до висновку, що даний договір оренди від 01.05.2020 року є недійсним, який за своєю природою є фіктивним з метою приховування прибутку та доходу від іншого співвласника. Оскільки майно є комерційним, яке знаходиться в центрі АДРЕСА_1 , яке передано представником відповідача для ведення підприємницької діяльності фізичним особам підприємцям для торгівлі не продовольчими товарами.

Тобто суд погоджується з позицією позивача, що представник третьої особи ОСОБА_4 усвідомлюючи, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_1 , передбачаючи настання невигідних для довірителя ОСОБА_5 і позивача ОСОБА_1 наслідків та свідомо допустив їх настання, шляхом передачі в оренду спільного майна не маючи на це повноважень від всіх власників майна особам ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 на завідомо невигідних умовах фактично безкоштовно за 12 грн. на рік передав чуже майно.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку що слід визнати договір оренди нежитлового приміщення від 01.05.2020 року укладений між ОСОБА_5 через представника ОСОБА_4 з фізичними особами підприємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строком до 12 травня 2021 року - недійсним.

Судом в судовому засіданні встановлено, що відповідачі ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 без згоди співвласника позивача ОСОБА_1 незаконно без згоди позивачки перебувають в приміщенні, незаконно провели переобладнання приміщення, встановили перегородки в приміщення, встановили рекламу на фасаді приміщення. Іншої домовленості ніж користування майном спільно у співвласників не було, майно в натурі між співвласниками не розділено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що слід усунути позивачу ОСОБА_1 перешкоди в користуванні майном - нежитловим приміщенням ( торговий зал, кухня, три коридори , кладова, котельня) загальною площею 95,6 м.кв. , що становлять 147/1000 частини будівлі , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Також слід зобов"язати фізичних осіб підприємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити нежитлове приміщення ( торговий зал, кухня, три коридори , кладова, котельня) загальною площею 95,6 м.кв. , що становлять 147/1000 частини будівлі , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та привести його в попередній стан, а тому позов слід задоволити.

В інших позовних вимогах щодо відшкодування позивачу матеріальної шкоди слід відмовити, оскільки судом встановлено, що відповідно до Ухвали суду від 24.11.2020 року судом по даній справі було призначено судову товарознавчу експертизу з метою визначення ринкової вартості 1 кв.м. оренди комерційного приміщення в центральній частині м.Сокаля станом на 1 півріччя 2020 року, яка не була проведена через не оплату позивачем вартості експертизи. За відсутності висновку цієї експертизи суд позбавлений можливості точного визначення розміру завданої матеріальної шкоди позивачу. Це не позбавляє права позивача звернутися з окремим позовом в суд про відшкодування матеріальної шкоди.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України та у зв`язку із задоволенням позовних вимог стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати в сумі 2522 грн. 40 коп. солідарно. Дата складання повного тексту рішення 01.02.2022 року.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Визнати договір оренди нежитлового приміщення від 01.05.2020 року укладений між ОСОБА_5 через представника ОСОБА_4 з фізичними особами підприємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строком до 12 травня 2021 року - недійсним.

Усунути позивачу ОСОБА_1 перешкоди в користуванні майном - нежитловим приміщенням ( торговий зал, кухня, три коридори , кладова, котельня) загальною площею 95,6 м.кв. , що становлять 147/1000 частини будівлі , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Зобов"язати фізичних осіб підприємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити нежитлове приміщення ( торговий зал, кухня, три коридори , кладова, котельня) загальною площею 95,6 м.кв. , що становлять 147/1000 частини будівлі , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та привести його в попередній стан.

Стягнути з фізичних осіб підприємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 2522 грн. 40 коп. солідарно.

В інших позовних вимогах відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Головуючий: О. А. Веремчук