Справа № 314/58/18
Провадження № 6/333/105/22
У Х В А Л А

Іменем України

01 червня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Варнавської Ю.Л.

за участю секретаря: Іщенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Запоріжжя, заявупредставника заявника Гриценка Олександра Юрійовича про поновлення строку до пред`явлення виконавчого документа по справі № 314/58/18, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява представника заявника Гриценка Олександра Юрійовича про поновлення строку до пред`явлення виконавчого документа по справі № 314/58/18 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В обґрунтування заяви зазначено, що 11 червня 2018 року суддею Комунарського районного суду м.Запоріжжя Варнавською Л.О. винесено рішення у цивільній справі № 314/58/18 за позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" яким частково задоволено позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до матеріалів справи № 314/58/18 виконавчий документ на адресу АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку не направлявся, особисто співробітниками банку в канцелярії суду не отримувався. Відповідно до органів та установ виконавчої служби на виконання виконавчий документ, також, не надавався. Заява на отримання виконавчих документів повинна направлятись співробітниками банку, проте не була направлена через велику завантаженість та кількість судових проваджень в роботі.

З підстав зазначених вище просять суд визнати поважними причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У судове засіданні представник заявника Гриценко О.Ю. не з?явився, про розгляд повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

ОСОБА_2 у судове засідання не з?явилась, про розгляд заяви повідомлялась судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши заяву про поновлення строку, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2018 позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнутj з ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 3468 гривень 95 копійок - заборгованості за кредитом, 9773 (дев`ять тисяч сімсот сімдесят три) гривні 37 копійок - заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом, 5683 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 49 копійок - нараховану пеню, а разом 18925 гривень 81 копійку заборгованості по кредитному договору №б/н від 25.02.2008 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 1504 гривні 88 копійок витрат по сплаті позивачем судового збору. В іншій частині позову - відмовлено.

Рішення набрало законної сили 12.07.2018, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання 12.07.2021 р.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно ст. 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

В заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, представником банку Гриценком О.Ю., зазначено про те, що виконавчий документ на адресу АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку не направлявся, особисто співробітниками банку в канцелярії суду не отримувався. Відповідно до органів та установ виконавчої служби на виконання виконавчий документ, також, не надавався. Заява на отримання виконавчих документів повинна направлятись співробітниками банку, проте не була направлена через велику завантаженість та кількість судових проваджень в роботі.

Проте, згідно інформації отриманої з автоматизованої системи документообігу суду, 11.06.2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в електронному вигляді 12.06.2018 року, було надіслано заочне рішення суду ухвалене 11.06.2018 року. Документ доставлено до електронної скриньки 12.06.2018 року о 10:24.

Представник банку звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами лише 14.09.2021 року.

Отже, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» будучи обізнаним про рішення суду ухваленого на його користь, більше 3 років з часу набрання судовим рішенням законної сили не цікавився справою, та не виявляв бажання отримати виконавчі документи по справі.

Само по собі зазначення банком «великого навантаження» не може розцінюватися судом як поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Банк, який є юридичною особою зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав суду.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд враховує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В даному випадку, ПАТ «Приват Банк» не було вжито всіх заходів для вчасного пред`явлення виконавчого листа до виконання, внаслідок чого допущено значний пропуск строку пред`явлення його до виконання.

Відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного Суду у справі № 166/1472/18 від 23.10.2019, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду зробленого у постанові по справі № 2-461/09 від 02.06.2020, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Разом з тим, заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, які могли б встановити поважність причини пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та не наведено обґрунтованих аргументів тих обставин, що унеможливлюють вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Так, рішенням від 27.11.2008 у справі «Крутько проти України» (№2), Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (no.1) (GC), no. 36813/97, п.197 ЄСПЛ 2006). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «ДжоржЕстіма проти Португалії» (EstimaJorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998*II, п. 35, та «Сіка проти Словакії» (Sica v. Slovakia), №2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Європейський суд неодноразово зазначав в свої рішеннях, що якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Розглянувши матеріали справи, даючи оцінку поважності причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів, відсутністю будь-яких доказів на підтвердження поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд приходить до обґрунтованого висновку, що у задоволенні заяви представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання необхідно відмовити в повному обсязі, оскільки поновлення строку зі спливом значного періоду часу в даному випадку буде порушувати принцип правової визначеності та баланс інтересів стягувача і боржника.

Керуючись ст.ст. 260, 353, 354, 433 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені заяви представника заявника Гриценка Олександра Юрійовича про поновлення строку до пред`явлення виконавчого документа по справі № 314/58/18.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання, апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення даної ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська