РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ВУСО», Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «СК ВУСО», АТ «СК «Країна», в якому просять стягнути: на їх користь з ОСОБА_3 майнову шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 45 110 грн. 96 коп.; на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. 00 коп.; на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги мотивують тим, що 08 липня 2022 року в м. Рівне на перехресті вулиць Соборна-Чорновола трапилася дорожньо-транспортна пригода внаслідок зіткнення транспортного засобу «Renault Megane», яким керував водій ОСОБА_3 , з транспортним засобом «Audi A3», під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 205996.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/10256/22 від 29 липня 2022 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Оскільки шкоду було завдано позивачу, а винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача, то відшкодування мала б здійснювати АТ «СК «Країна», яка є страховиком ОСОБА_3 згідно з полісом АР 6589012. Проте між страховиками позивача і відповідача наявна угода, згідно з якою страхову виплату здійснювала ПрАТ «СК «ВУСО», яка є страховиком позивача з подальшими взаєморозрахунками. Згідно з відповіддю ПрАТ «СК «ВУСО» № 1999/2245119 від 29 липня 2022 року загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Audi A3» склала 70 807 грн. 73 коп. В подальшому ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило страхове відшкодування в розмірі 23 906 грн. 77 коп. Різниця між реальною шкодою та страховою виплатою становить 47 710 грн. 96 коп. Майже відразу після дорожньо-транспортної пригоди відповідач сплатив позивачам вартість франшизи в сумі 2 600 грн. 00 коп. за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відтак, з відповідача має бути стягнута завдана матеріальна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 45 110 грн. 96 коп., яка не відшкодована страховою компанією.

Окрім того, позивачам було нанесено значну моральну шкоду, яка полягає, перш за все у тому, що ОСОБА_1 пережив стрес через порушення Правил дорожнього руху відповідачем, а ОСОБА_2 довелося переживати за своє життя та здоров`я, повністю збилися плани, які були побудовані на цей день та подальші місяці. Моральна шкода також завдана у зв`язку із пошкодженням їх спільного майна та отриманням психологічних і душевних страждань, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ремонт транспортного засобу, пошук деталей, пошук майстрів забирає чимало часу та психологічного здоров`я. Крім того, вказаний транспорт використовувався для роботи, адже ОСОБА_1 надає послуги з ремонту побутової техніки і використовував автомобіль для здійснення цієї діяльності. До того ж, автомобіль використовувався для потреб сім`ї, на авто позивач відвозив дитину на гуртки, а дружину на роботу. Відсутність автомобіля спричинила значні складнощі та незручності для позивачів. Моральну шкоду завдану ОСОБА_1 оцінюють в розмірі 15 000 грн. 00 коп., а ОСОБА_2 - 10 000 грн. 00 коп.

27 жовтня 2022 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачам в задоволенні вимог.

У відзиві зазначає, що за домовленістю між страховиками позивача та відповідача, страховик позивача ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату коштів за завдану шкоду. Як убачається з доданих до позовної заяви документів, а саме відповіді ПрАТ «СК «ВУСО», останньою було здійснено страхове відшкодування у розмірі 23 096 грн. 77 коп. Разом з тим, майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Таким чином, враховуючи також домовленість між страховиками сторін до ПрАТ «СК «ВУСО» перейшов обов`язок відшкодувати шкоду, завдану з вини відповідача. Звернувшись до ПрАТ «СК «ВУСО» позивач отримав лише частину відшкодування. При цьому, факт зменшення розміру страхового відшкодування позивач не оскаржив, а відтак погодився зі зменшенням розміру страхового відшкодування. При цьому, обов`язок особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність з відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) виникає у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування). Попри це, позивачем не надано доказів перевищення ліміту страхового відшкодування, передбаченого страховим полісом серії АМ № 3567601.

В свою чергу позивач помилково вважає, що законом передбачено перехід до страховика права страхувальника, у разі виплати йому страхового відшкодування, вимагати відшкодування понесених витрат від особи, винної у заподіянні шкоди, та не передбачає альтернативи таких вимог до страховика завдавача шкоди. В той же час, покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, саме з ПрАТ «СК «ВУСО», як страховика, підлягала б стягненню сума виплаченого позивачем страхового відшкодування. У зв`язку з чим позовна заява в частині стягнення майнової шкоди в розмірі 54 110 грн. 96 коп. задоволенню не підлягає.

Щодо моральної шкоди вказує на те, що позивачами не надано жодного доказу, яким би обґрунтовувався розмір заявленої моральної шкоди. Нічим не підтверджується, що ОСОБА_1 працює і його робота безпосередньо пов`язана з використанням транспортного засобу, або завдяки наявності транспортного засобу він отримує регулярний дохід. Тому позовна вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню також не підлягає.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали повністю та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з підстав викладених у відзиві. Суду пояснив, що позов є безпідставним, відповідальність відповідача застрахована, а тому звертатися за відшкодування збитків слід до страхової. Окрім того, ліміт відповідальності за страховим полісом не перевищує суму завданих збитків. Моральна шкода не обґрунтована, тому в її задоволенні слід відмовити.

Представники ПрАТ «СК «ВУСО» та АТ «СК «Країна» в судове засідання не з`явилися жодного разу, хоча належним чином повідомлялися про час, дату і місце проведення судових засідань, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштових відправлень. Про причини неявки суд не повідомили, пояснення третіх осіб не подали.

Заслухавши позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено є свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого відділом ЗАГС м. Рівне 08 серпня 1992 року, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1992 року.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 слідує, що власником автомобіля марки «Audi», комерційний опис А3, номерний знак НОМЕР_3 , з 02 липня 2022 року є ОСОБА_2 .

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 205996 та постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 29 липня 2022 року в справі №569/10256/22, яка набрала законної сили 09 серпня 2022 року, 08 липня 2022 року в м. Рівне на перехресті вулиць Соборна-Чорновола, а саме біля будинку номер 19, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_4 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Audi A3», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 здійснював рух на зелену секцію світлофора, яка дозволяє рух.

Відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 29 липня 2022 року в справі №569/10256/22, яка набрала законної сили 09 серпня 2022 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Частиною 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, встановлений постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 липня 2022 року факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль «Audi A3», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , зазнав механічних пошкоджень, вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди водія транспортного засобу «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , водія транспортного засобу «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_5 , застрахована АТ «СК «Країна», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/6589012.

За умовами поліса обов`язкового страхування АР/6589012 встановлено ліміт за шкоду завдану майну 130 000 грн. та франшизу 2 600 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Audi A3», номерний знак НОМЕР_3 , застрахована ПрАТ «СК «ВУСО», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209867661.

Між страховиками АТ «СК «Країна» та ПрАТ «СК «ВУСО» наявна угода, згідно з якою страхову виплату здійснила страхова компанія ПрАТ «СК «ВУСО», яка є страховиком позивача з подальшими взаєморозрахунками. Вказана обставинами сторонами не заперечується.

Як слідує з акта огляду колісного транспортного засобу від 12 липня 2022 року, проведеного представником страхової компанії ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_1 , транспортний засіб Audi A3», номерний знак НОМЕР_3 , отримав наступні пошкодження: передній бампер з площею деформації 100%; переднє праве крило з площею деформації 100%; капот з площею деформації 100%; фара передня права (розбита); підкрилок передній правий; накладка переднього бампера нижня структура; направляюча переднього бампера правого; кріплення переднього правого крила; тримач радіатора; бачок склоомивача; ричаг переднього правого колеса; стойка переднього правого колеса (амортизатор); шарова опора переднього правого ричала; згин переднього правого верхнього лонжерона; підсилювач переднього бампера; згин кріплення підсилювача бампера на передньому правому лонжероні.

З відповіді ПрАТ ВУСО за вих. №1999/2245119 від 29 липня 2022 року на заяву ОСОБА_2 слідує, що розрахунок суми страхового відшкодування проводився на підставі Ремонтної калькуляції №2245119 від 19 липня 2022 року, згідно з якою вартість відновлювального ремонту склала 70 807 грн. 73 коп. Також, був розрахований коефіцієнт фізичного зносу на запчастини у розмірі 0,7. Сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті за вирахуванням вартості фізичного зносу, ПДВ і франшизи становить 23 096 грн. 77 коп. У відповіді зокрема зазначено: вартість робіт та матеріалів - 13 705,45 грн.; вартість запасних частин 57 102,28 грн.; вартість фізичного зносу 39 971 грн. 60 коп.; ПДВ - 5 139 грн. 36 коп.; франшиза 2 600 грн. 00 коп.

Згідно накладної № 1608 від 16 серпня 2022 року, виданої ПП ОСОБА_6 , загальна вартість відпущених ОСОБА_2 запасних частин становить 60 550 грн. 00 коп.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

У статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Як встановлено судом відповідач є винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в якій пошкоджено транспортний засіб «Audi A3», номерний знак НОМЕР_3 . Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована АТ «СК «Країна», а цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Audi A3», номерний знак НОМЕР_3 , застрахована ПрАТ «СК «ВУСО». Між страховиками АТ «СК «Країна» та ПрАТ «СК «ВУСО» наявна угода, згідно з якою страхову виплату здійснила страхова компанія ПрАТ «СК «ВУСО», яка є страховиком позивача з подальшими взаєморозрахунками. Розрахунок суми страхового відшкодування проводився на підставі Ремонтної калькуляції №2245119 від 19 липня 2022 року, згідно з якою вартість відновлювального ремонту склала 70 807 грн. 73 коп. За вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу на запчастини у розмірі 0,7, ПДВ і франшизи сума страхового відшкодування, яка була сплачена позивачу склала 23 096 грн. 77 коп.

Відтак, вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений розмір страхового відшкодування, так як останнє була виплачено за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей та безумовної франшизи. Оскільки вартість майнового збитку перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням, так як в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Враховуючи, що позивач погодилася з розміром страхового відшкодування, визначеного ПрАТ «СК «ВУСО», відповідно і з розміром вартості відновлювального ремонту визначеного страховою компанією, без проведення оцінки чи експертизи вартості пошкодженого майна, а відповідач та представник відповідача не спростували таку вартість відновлювального ремонту, відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням в сумі 45 110 грн. 96 коп., яку страховик не відшкодовує і це є втрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як зазначають позивачі франшизу в розмірі 2 600 грн. відповідач їм сплатив.

Відповідно в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в розмірі 45 110 грн. 96 коп.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце з вини відповідача, позивачам завдано моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях, яких позивачі зазнали у зв`язку із пошкодженням їх майна. Транспортний засіб набутий позивачами у шлюбі є спільним сумісним майном подружжя відповідно до вимог ст. 368 ЦК України. Відповідно моральна шкода завдана обом позивачам.

Враховуючи наведені вище положення законодавства, характер дій відповідача, якими майну позивачів було завдано шкоду, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів в якості відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, по 1 000 грн. 00 коп. на кожного. Відповідно в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , який його сплатив, слід стягнути судовий збір в розмірі 666 грн. 84 коп. (47110,96*992,4/70110,96)

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, які понесені позивачем ОСОБА_1 , суд зазначає.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 5 000 грн. 00 коп. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати за надання правничої допомоги підтверджені належними доказами, а саме договором про надання правової допомоги від 01 вересня 2022 року, актом здачі-приймання виконаних робіт від 01 вересня 2022 року, у якому здійснено детальний опис робіт, виконаних для надання правничої допомоги.

Оскільки понесення позивачем зазначених витрат підтверджено належними доказами вони підлягають до стягнення з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 3 359 грн. 74 коп. (47110,96*5000/70110,96)

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ВУСО», Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану майнову шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 45 110 (сорок п`ять тисяч сто десять) гривень 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень 58 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Позивач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», місцезнаходження: вул. Казимира Малевича, буд. 31, м. Київ, код ЄДРПОУ 31650052.

Третя особа Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», місцезнаходження: вул. Електриків, буд. 29А, м. Київ, код ЄДРПОУ 20842474.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2022 року.

Суддя О.О. Першко