Справа № 299/3628/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 листопада 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Кондор Р.Ю.,

з участю секретаря: Терпай С.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюАТ КБ «Приват Банк» на заочне рішення Виноградівського районного суду від 26 квітня 2021 року у справі № 29*9/3628/19 (Головуючий: Левко Т.Ю.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до АТ КБ «Приват Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Біловар Ірина Олексіївна про скасування державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотеко тримачем.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 28 січня 2008 року між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № МКVOGA у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 16822,00 доларів США (тіло 15000 доларів США) з кінцевим терміном повернення 26 січня 2018 року.

У якості забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором 30.01.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки, згідно якого у заставу було передано будинок з надвірними спорудами загальною площею 160,3 кв.м., житловою площею 47,4 кв.м. - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав позивачу на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 12 грудня 2007 року Малокопанською сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету від 24.07.2007 року за №31-2. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського нотаріального округу Матієм А.В. та накладено заборону на відчуження вказаного нерухомого майна за №270 та запис про «Іпотеку». Зобов`язання за договором позивач виконував належним чином до 2013 року і коли курс валют значно виріс, у нього виникла заборгованість, яка мала місце до 09.10.2019 року. Цього ж дня позивач уклав з відповідачем додаткову угоду до кредитного договору, згідно якої погасив наявну заборгованість по кредиту одним платежем у розмірі 13447,60 доларів США , а банк натомість зробив прощення решти заборгованості по кредиту та видав позивачу довідку про відсутність будь-якої заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» від 10.10.2019 року за №О3GPIJRH2IEKJ2E3, чим банк підтвердив виконання позивачем умов кредитного договору.

24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з проханням видати оригінали правовстановчих документів на предмет застави, які передав у банк при оформленні кредиту, та з проханням вилучити запис про «заборону» та «Іпотеку» з Державного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру Іпотек у зв`язку з погашенням заборгованості по кредиту в повному обсязі, однак отримав відповідь про те, що видати оригінали документів неможливо оскільки предмет застави - житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 , 30.01.2018 року банком було взято на баланс через наявність простроченої заборгованості по кредиту. Цього ж дня позивачем було отримано витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження о0єктів нерухомого майна як щодо суб`єкта (позивача як власника будинку) так і щодо об`єкта (будинку як нерухомості). Позивач з`ясував, що 11.01.2018 року приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу - Біловар І.О., діючи як державний реєстратор згідно п. 2 ч.1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснив реєстрацію права власності на вищевказаний предмет застави за іпотекотримачем - AT КБ «ПриватБанк». Дану реєстрацію позивач вважає такою, що здійснена з порушенням норм діючого законодавства посилаючись на те, що жодного повідомлення (письмової вимоги) застереження про усунення порушень та про намір звернути стягнення на предмет застави позивач не отримував, оцінки будинку суб`єктом оціночної діяльності проведено не було, жодна сума від звернення стягнення на предмет застави не була зарахована на погашення кредиту. Добровільно скасувати державну реєстрацію та повернути право власності в попередній стан AT КБ «ПриватБанк» відмовляється. Позивач вказує, що як видно з кредитного договору та договору іпотеки кредит валютний та підпадає під дію мораторію - відтак будь-який перехід права власності в період дії мораторію є таким, що здійснений з порушенням норм діючого законодавства, оскільки за ним, позивачем, більше немає іншого зареєстрованого житлового майна.

У зв`язку з наведеним позивач просив суд скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 160,3 м кв., житловою площею 47,4 м кв. - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом реєстрації права власності на такий житловий будинок за попереднім власником - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний податковий код НОМЕР_1 .

Заочним рішенням Виноградівського районного суду від 26 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 160.3 м.кв., житловою площею 47.4 м.кв. - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 212, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за АТ КБ «Приват Банк» вчинену 11.01.2018 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Біловар Іриною Олександрівною.

Стягнуто із АТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний податковий код НОМЕР_1 , сплачену суму судового збору у розмірі 384,20 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

08 червня 2021 року АТ КБ «Приват Банк» подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Виноградівського районного суду від 26 квітня 2021 року і ухвалою суду від 14 липня 2021 року заяву залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приват Банк» ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як станом на сьогоднішній день кредитний договір від 28.01.2018 року та іпотечний договір від 30.01.2018 року є дійсними, а тому у разі не спростування презумпції правомірності даних договорів всі права набуті сторонами правочину за ними, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті не поширюється на випадки звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку» на підставі договору про задоволення вимог іпотеко держателя (відповідного застереження в іпотечному договорі). Перелік необхідних документів був наданий банком реєстратору і як наслідок ним було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за банком. Вказані документи знаходяться в реєстровій справі і позивачем не спростовані. Позивач не заперечує та визнає, що у нього була заборгованість за кредитним договором від 28.01.2008 року перед АТ КБ «Приват Банк» станом на 11.01.2018 року, тобто на день державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотеко тримачем. Отже, станом на сьогоднішній день позивач не довів наявність порушеного свого права і відповідно позовні вимоги є безпідставними.

Заслухавши пояснення представника АТ КБ «Приват Банк» - Дурдинець Р.Ю. яка підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи представник позивача був належним чином повідомлений, про що свідчить довідка про доставку SMS і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що 28 січня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є АТ КБ «Приват Банк» було укладено кредитний договір у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі у розмірі 16822,00 доларів США (тіло 15000 доларів США) з кінцевим терміном повернення 26.01.2018 року.

У якості забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором 30 січня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено Іпотечний договір, предметом якого є надання Іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, а саме: будинок з надвірними спорудами загальною площею 160,3 м кв., житловою площею 47,4 м. кв. - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, що розташований за

адресою: АДРЕСА_1 , що належав позивачу на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 12 грудня 2007 року Малокопанською сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету від 24.07.2007 року за №31-2, в забезпечення виконання зобов`язань позивача ОСОБА_1 перед Іпотекодержателем (Банком), в силу чого Іпотекодержатель має право, в разі невиконання позичальником зобов`язань забезпечених іпотекою, одержати задоволення своїх вимог в рахунок переданого в іпотеку Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами позичальника.

Статтями 1, 7, 12, 33 Закону України «Про іпотеку», передбачено чіткі визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки належить іпотеко держателю.

Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до положень ч.3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 цього Закону.

Згідно з ч.ч. 1 та 4 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку»).

У пункті 24 Договору іпотеки від 30 січня 2008 року сторони передбачили, що у випадку порушення кредитного договору Іпотекодавцем або цього договору Іпотекодержатель направляє Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцятиденного строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п.п. 18.8.1, 18.8.2, 18.9 цього договору, відповідно до розділу V ЗУ «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що містяться в цьому договорі .

Згідно п.29 вищезазначеного Договору іпотеки, який містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя відповідно до ст. 36 Закоу України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що Іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити Іпотекодавця, або продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», для чого Іпотекодавець надає право Іпотекодержателю укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд Іпотекодержателя, і здійснювати всі необхідні дії від імені Іпотекодавця.

АТ КБ «Приват Банк» всупереч вказаних положень Іпотечного договору та положень Закону України «Про іпотеку» не надіслав позивачу письмову вимогу про усунення порушень умов Кредитного договору із зауваженням, що після спливу тридцятиденного строку з дня отримання вимоги Іпотекодержатель розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.

Законодавством передбачений порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, як шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса (у примусовому порядку) так і позасудове (добровільне) врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, зокрема й шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Можливість реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У січні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень /щодо права власності/ на підставі якої 11 січня 2018 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Біловар І.О. було зареєстровано право власності на предмет іпотеки - будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Суд першої інстанції встановив та не заперечувалося сторонами, що банком письмова вимога до ОСОБА_1 про повернення заборгованості не надсилалась взагалі, і реєстрація права власності на предмет іпотеки за Банком проведена з порушенням вимог Закону.

Разом з тим, рішенням Виноградівського районного суду від 30.07.2009 року у справі № 2-465/10 позовні вимоги ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення задоволено частково і в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № MKV0GA від 28.01.2008 року, у розмірі 15105,77 доларів США, що становить 116314,46 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки будинок, загальною площею 160,3 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ЗАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, а також надання банку всіх повноважень необхідних для здійснення продажу вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду набрало законної сили 06.09.2010 року.

Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» ще у 2009 році використав своє право передбачене п. 24 Договору іпотеки та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, а саме - звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення боргу за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, використавши судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

При проведенні приватним нотаріусом державної реєстрації права власності на предмет іпотеки станом на 11 січня 2008 року, права іпотеко держателя вже були захищені, оскільки було наявне рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які виникли між сторонами із посиланням на вимоги ст.ст. 1, 7, 12, 35, 36, 37, 38 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 3, 10, 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, із посиланням на докази мА мотивами їх оцінки наведені у рішенні, суд обґрунтовано задовольнив заявлені позовні вимоги у частині скасування державної реєстрації права власності на будинковолодіння за АТ КБ «Приват Банк» вчинену приватним нотаріусом 11.01.2018 року та відмовив у задоволенні решти заявлених позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що 09 жовтня 2019 року між сторонами укладено додаткову угоду по кредитному договору, згідно якої позивач погасив наявну заборгованість по кредиту одним платежем у розмірі 13447,60 доларів США, про що позивачу видано довідку від 10 жовтня 2019 року про відсутність заборгованості перед АТ КБ «Приват Банк».

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підств для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги,судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу АТ КБ «Приват Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Виноградівського районного суду від 26 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 18 листопада 2022 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой