Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/1811/22
УХВАЛА

Іменем України

09.12.2022 рокум. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП» про стягнення коштів за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП» про стягнення коштів за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю.

Предметом позову є вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивачки 2354235,99 грн заборгованості за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП» (далі Договір).

Позов заявлений з тих підстав, що 27 листопада 2018 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП». Ціна договору становить: 2354235,99 грн.

Умовами Договору передбачено, що Покупець зобов`язаний сплатити ціну частки обумовлену в п. 2.1 цього Договору продавцю до підписання сторонами Договору, шляхом перерахування коштів на реквізити Продавця (п. 2.3 Договору).

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що у разі невиконання чи неналежного виконання своїх обов`язків за даним Договором, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Між сторонами було підписано акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП».

Однак, відповідачка протягом одного року з моменту підписання Договору не виконала покладеного обов`язку щодо сплати грошових коштів за отриману частку в статутному капіталі.

Дослідивши зміст позову та додані до нього матеріали, суддя дійшов до такого висновку.

Предметом позову є вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивачки 2354235,99 грн заборгованості за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП» (далі Договір).

Позов заявлений з тих підстав, що 27 листопада 2018 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП». Ціна договору становить: 2354235,99 грн.

Умовами Договору передбачено, що Покупець зобов`язаний сплатити ціну частки обумовлену в п. 2.1 цього Договору продавцю до підписання сторонами Договору, шляхом перерахування коштів на реквізити Продавця (п. 2.3 Договору).

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що у разі невиконання чи неналежного виконання своїх обов`язків за даним Договором, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Між сторонами було підписано акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП».

Однак, відповідачка протягом одного року з моменту підписання Договору не виконала покладеного обов`язку щодо сплати грошових коштів за отриману частку в статутному капіталі.

Статтями 124, 125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктами 3 та 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 167 ГК України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є захист цивільних прав та/або охоронюваних законом інтересів, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Цей спір виник із правочину, а саме договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП», Продавцем частки у статутному капіталі якого є позивачка, а Покупцем цієї частки у статутному капіталі відповідачка.

Те, що спір фактично виник між двома фізичними особами, не змінює його правової природи як спору з правочину щодо частки в статутному капіталі господарського товариства (юридичної особи), розгляд якого віднесено до юрисдикції господарських судів відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Для вирішення питання щодо юрисдикції таких спорів не має значення, чи набула особа, на користь якої відчужено частку, корпоративних прав в установленому законом порядку, як про це вказано в постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 352/395/19.

До цього висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 1 червня 2021 року у справі № 910/2388/20.

Подібних по суті висновків також робила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 травня 2022 року у справі № 761/3575/19.

Отже, судом установлено, що ця справа належить до юрисдикції господарських судів, тобто підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищезазначене, суд доходить до висновку, що слід відмовити у відкритті провадженні у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 186, 258-261, 353 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадженні у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП» про стягнення коштів за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що ця справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д. М. Баранський