Номер провадження по справі 2-о/387/47/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстера І.П.

за участю секретаря судового засідання Ірхи Т.О.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області про встановлення юридичного факту проживання на території України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання на території України, в якій зазначив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кіровоград Кіровоградської області. 18.05.1988 року йому видано паспорт громадянина Союзу Радянських Соціалістичних Республік де зазначено, що він українець, дата проживання з 18.05.1988 до 18.08.1989 було прописане в селищі Пантаївка м.Олександрія Олександрійського району Кіровоградської області. З 18.08.1988 по день проголошення незалежності України 24.08.1991 він проживав без прописки в м.Кіровград Кіровоградської області. З 24.08.1991 по теперішній час він проживає безперервно на території України ( без прописки, без реєстрації). З 24.08.1991 по січень 1996 він проживав в АДРЕСА_1 разом з матрі`ю ОСОБА_2 . З січня 1996 проживає в селі Перчунове Новоукраїнського району Кіровоградської області. Для встановлення його належності до громадянства України та отримання паспорта він звертався до Добровеличківського сектору міграційної служби, де було роз`яснено, що у зв`язку з тим, що в нього відсутні документи на пітвердження його проживання станом на 24 серпня та 13 листопада 1991 року на території України йому необхідно встановити факт, тому вимушений звернутися до суду з відповідною заявою.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2022 відкрито провадження у справі.

Заявник подану заяву підтримав з викладених в ній підстав, просив суд її задовольнити. Також додав, що з народження весь час проживає на території України і протягом свого життя нікуди за межі країни не виїжджав. Навчався у Пантаївській школі інтернаті Олександрійського району Кіровоградської області так як батька не було, а мати зловживала спиртними напоями. Тому прописка в паспорті СРСР є саме Пантаївської школи інтернат. Після закінчення школи проживав разом із матір`ю та з рідним братом з 1991 по 1995 роки в АДРЕСА_1 .

Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській областіу судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений вчасно, належним чином.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані у справі докази у їх сукупності, доходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення з огляду на такі обставини.

Судом встановлено, що згідно з паспортом серії НОМЕР_1 громадянина СССР ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кіровограді, національність українець, паспорт виданий відділом внутрішніх справ Олександрійського міськвиконкому Кіровоградської області 18.05.1988 року ( а.с.5-6).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04.02.1985 встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кіровограді, його батьками є ОСОБА_3 та мати ОСОБА_2 ( а.с.7).

З довідки Піщанобрідської сільської ради села Перчунове Новоукраїнського району Кіровоградської області від 16.08.2022 №18-17-346 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно прибув на територію села Перчунове Добровеличківського району Кіровоградської області разом з матір`ю ОСОБА_2 , яка зареєструвала своє місце проживання 29.01.1996 року (прибула з м.Кіровограда), та постійно проживає без паспортної реєстрації в с.Перчунове по теперішній час ( а.с.8).

Також, судом встановлено, що при зверненні до Добровеличківського сектору міграційної служби ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні та видачі паспорта, оскільки ним не в повному обсязі подані документи, необхідні для цього, а тому рекомендовано звернутися до суду для отримання рішення щодо підтвердження факту його проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13.11.1991 року.

Свідок ОСОБА_4 , який є рідним братом заявника в судовому засіданні надав показання, що його брат ОСОБА_1 з народження весь час проживає на території України і з 1991 по 1995 роки проживали з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому він одружився та переїхав.

Свідок ОСОБА_5 надав показання, що з дитинства проживає за адресою АДРЕСА_2 та з дитинства дружить з ОСОБА_1 , який постійно проживав в АДРЕСА_1 . В 1995-1996 роках родина заявника з кваритири виїхала за іншим місцем проживання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч.2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, встановлення факту, що має юридичне значення залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, створювати для заявника будь-які правові наслідки.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України" та Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215/2001, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 чи 13.11.1991.

Виходячи із змісту п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215), громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Встановивши всі обставини справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності Закону України "Про громадянство України" станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, беручи до уваги, що рішення суду про встановлення такого факту є підставою для встановлення належності заявника до громадянства України та документування паспортом.

З урахуванням вищевикладеного, суд, встановивши також те, що, встановлення факту постійного проживання заявника на території України за станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, дійшов висновку про те, що, дана заява є обгрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню, оскільки спосіб захисту прав та інтересів, обраний заявником, є єдиним способом для відновлення прав останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11-13, 80, 81, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, Закону України «Про громадянство України», суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області про встановлення факту проживання на території України- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України станом на 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності Закону України "Про громадянство України" станом на 13 листопада 1991 року.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кіровоград, житель с.Перчунове Новоукраїнського району Кіровоградської області, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній;

заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області(25000, місто Кропивницький вулиця Єгорова,25-а м.Кропивницький).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.