Справа № 369/2081/21
Провадження № 2/366/105/22
У Х В А Л А

17 серпня 2022 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Ткаченка Ю.В., при секретарі Морозовій Я.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в особі Генерального директора Іжаковського Олега Валерійовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

До Іванківського районного суду Київської області за підсудністю з Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла справа про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» кредитної заборгованості в розмірі 98821,95 грн. (дев`яносто вісім тисяч вісімсот двадцять одна гривня дев`яносто п`ять копійок); судового збору у розмірі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень; та витрати на правову допомогу в розмірі 20000 грн. (двадцять тисяч гривень).

В обгрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що ОСОБА_1 (далі Позичальник, Боржник, Відповідач) та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі Позивач, Банк) уклали Кредитний договір № 014/9967/73/60978 (далі Кредитний договір).

За умовами Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 78 615,00 грн. (сімдесят вісім тисяч шістсот п`ятнадцять гривень 00 копійок) зі сплатою 13,5% річних, а Позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з метою погашення заборгованості за виданим Кредитом та нарахованими процентами (п. 4 Кредитного договору).

З метою забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банк та ОСОБА_2 (далі Поручитель, Відповідач 2) уклали Договір поруки №22287/9967/322904 від 19.09.2007 року, за умовами якого Поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі зобов`язань за Кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом (стаття 1 Договору Поруки).

18.12.2019 року між AT «Райфайзен Банк Аваль» та AT «Оксі Банк» було укладено Договір про відступлення права вимоги №114/2-28, відповідно до якого AT «Райфайзен Банк Аваль» відступило AT «Оксі Банк», а AT «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №014/9967/73/60978 від 19.09.2007 року та Договором поруки №22287/9967/322904 від 19.09.2007 року.

18.12.2019 року між AT «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/2-28-1, відповідно до якого AT «Оксі Банк» відступило ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №014/9967/73/60978 від 19.09.2007 року та Договором поруки №22287/9967/322904 від 19.09.2007 року.

26.12.2019 року між «ФК «Профіт Капітал» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 2612-01, відповідно до якого ТОВ «Профіт Капітал» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №014/9967/73/60978 від 19.09.2007 року та Договором поруки №22287/9967/322904 від 19.09.2007 року.

За період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов Кредитного договору, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 23.12.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 366 099,28 дол.США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2020 року становить 10 342 780,59 грн. (Десять мільйонів триста сорок дві тисячі сімсот з сімдесят гривень 59 копійок), з яких:

Заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 38 830,00 дол.США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2020 року становить 1 096 997,98 грн.,

Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 49 337,14 дол.США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2020 року становить 1 393 838,34 грн.

Заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 5 299,84 дол.США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2020 року становить 149 727,37 грн.

Заборгованість по пеням та штрафам - 272 632,30 дол.США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2020 року становить 7 702 216,90 грн.

З огляду на те, що Позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню Кредитних коштів отриманих на підставі Кредитного договору № 014/9967/73/60978 від 19.09.2007 року, у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Унаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор дістає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням. Тому право подати позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню станом на 23.12.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 98 821,95 грн. (дев`яносто вісім тисяч вісімсот двадцять одна гривня 95 копійок).

Нарахування трьох відсотків річних проведено на суму 38 830,00 дол.США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2020 року становить 1 096 997,98 грн. (Один мільйон дев`яносто шість тисяч дев`ятсот дев`яносто сім гривень 98 копійок) (сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту)) за період із 23.12.2017 - 23.12.2020 р. і складає 98 821, 95 грн. (Дев`яносто вісім тисяч вісімсот двадцять одна гривня 95 копійок). Відсоткова ставка: 3% річних. Розраховується за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів].

У зв`язку з наведеними вище обставниками позивач звертається до суду з даним позовом та просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором № 014/9967/73/60978 від 19.09.2007 року у розмірі 98 821,95 грн.; судовий збір 2270 грн.; витрати на правову допомогу: 20 000 грн.

28 вересня 2021 року до Іванківського районного суду Київської області за підсудністю з Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла справа про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» кредитної заборгованості в розмірі 98821,95 грн. (дев`яносто вісім тисяч вісімсот двадцять одна гривня дев`яносто п`ять копійок); судового збору у розмірі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) та витрати на правову допомогу в розмірі 20000 грн. (двадцять тисяч гривень).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2021 року дана справа передана для розгляду до судді Ткаченку Ю.В /а.с. 114/.

З матеріалів справи слідує, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін /а.с. 73-74/.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року задоволено клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Левківського М.А. про передачу цивільної справи до Іванківського районного суду Київської області за підсудністю /а.с. 104-105/.

Ухвалою суду від 30.09.2021 року суддя Ткаченко Ю.В. дану справу прийняв до свого провадження та призначив до судового засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін на 09 листопада 2021 року на 14 год. /а.с. 116-117/.

09 листопада 2021 року у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін та відсутністю відомостей про отримання ними повідомлення, - розгляд справи було відкладено на 02.02.2022 року /а.с. 118/.

02.02.2022 року на електронну пошту суда надійшло клопотання генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В. про розгляд справи без представника позивача /а.с. 123-128/.

02 лютого 2022 року за клопотання відповідача ОСОБА_1 розгляд справи відкладено на 20 квітня 2022 року /а.с. 121-122, 129/.

24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України, рішенням зборів суддів Іванківського районного суду Київської області № 3 було тимчасово зупинено здійснення судочинства /а.с. 132/.

06.03.2022 року розпорядженням Голови Верховного суду України № 1/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Іванківського районного суду до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

22.04.2022 року підсудність судових справ Іванківського районного суду було відновлено на підставі розпорядження Голови Верховного суду України № 18/0/9-22 від 21.04.2022 року /а.с. 133/.

Після відновлення судочинства, розгляд справи призначено на 05 липня 2022 року на 14 год.

22.04.2022 року та 06.06.2022 року на електронну пошту суду надійшло клопотання генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В. про відкладення розгляду справи та клопотання про прийняття по справі заочного рішення, позовні вимоги підтримують /а.с. 135-137, 141-142, 143-147/.

01.07.2022 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про вступ у справу як представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Орлова Олександра Олеговича /а.с. 148-155/.

04 липня 2022 року від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Орлова О.О. надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 255 ЦПК України. В обґрунтування даного клопотання представник відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 адвокат Орлов О.О. посилається на те, що 14 квітня 2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було винесено заочне рішення у цивільній справі № 2-1703/10 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/9967/73/60978 від 19 вересня 2007 року на суму 78 615,00 грн. з терміном повернення до 19 вересня 2013 року. Також, адвокат просить суд звернути уваги на те, що 26.12.2019 року між «ФК «Профіт Капітал» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 2612-01, відповідно до якого ТОВ «Профіт Капітал» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №014/9967/73/60978 від 19.09.2007 року та Договором поруки №22287/9967/322904 від 19.09.2007 року. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.04.2021 року було замінено сторону у виконавчому листі, шляхом заміни стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія Капітал». З наведених підстав, адвокат просить закрити провадження у даній справі, оскільки є рішення суду, між тими самими сторонами і з тих самих підстав, що набрало законної сили за тими самими вимогами /а.с. 156-159/.

04 липня 2022 року від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Орлова О.О. надійшов Відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_4 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог Позивача, як безпідставних, оскільки 14 квітня 2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було винесено заочне рішення у цивільній справі № 2-1703/10 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/9967/73/60978 від 19 вересня 2007 року на суму 78 615,00 грн. /а.с. 160-202/.

05 липня 2022 року розгляд справи за клопотанням представника відповідачів відкладено на 17 серпня 2022 року на 14 год. 30 хв.

У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені вчасно, заяв та клопотань не надіслали.

Враховуючи вимог частини 2 статті 247 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється».

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклали Кредитний договір № 014/9967/73/60978, за умовами Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 78 615,00 грн. (сімдесят вісім тисяч шістсот п`ятнадцять гривень 00 копійок) зі сплатою 13,5% річних, а Позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з метою погашення заборгованості за виданим Кредитом та нарахованими процентами (п. 4 Кредитного договору) /а.с. 9-12, 13/.

З метою забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банк та ОСОБА_2 уклали Договір поруки №22287/9967/322904 від 19.09.2007 року, за умовами якого Поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі зобов`язань за Кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом (стаття 1 Договору Поруки) /а.с. 17-20/.

18.12.2019 року між AT «Райфайзен Банк Аваль» та AT «Оксі Банк» було укладено Договір про відступлення права вимоги №114/2-28, відповідно до якого AT «Райфайзен Банк Аваль» відступило AT «Оксі Банк», а AT «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №014/9967/73/60978 від 19.09.2007 року та Договором поруки №22287/9967/322904 від 19.09.2007 року /а.с. 25-31/.

18.12.2019 року між AT «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/2-28-1, відповідно до якого AT «Оксі Банк» відступило ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №014/9967/73/60978 від 19.09.2007 року та Договором поруки №22287/9967/322904 від 19.09.2007 року /а.с. 32-37/.

26.12.2019 року між «ФК «Профіт Капітал» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 2612-01, відповідно до якого ТОВ «Профіт Капітал» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №014/9967/73/60978 від 19.09.2007 року та Договором поруки №22287/9967/322904 від 19.09.2007 року /а.с. 38-44/.

Заочним рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2010 року (справа № 2-1703/10) задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі регіональної дирекції «Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалено: «Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму боргу зі сплати за договором кредиту від 19.09.2009 року № 014/9967/73/60978 в розмірі 55742,18 грн. , з них: заборгованість за кредитом у розмірі 21544,96 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 12027,95 грн.; пеня за прострочення кредиту 4313,89 грн.; пеня за прострочення відсотків 17855,38 грн.; судові витрати, що складаються з судового збору (судового мита) у розмірі 57,42 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., загальна сума становить 56419,6 грн. /а.с. 168-170/.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.04.2021 року замінено стягувача Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» у виконавчому листі № 2-1703/2010 від 11 червня 2010 року Києво-Святошинського районного суду Київської області виданого на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2010 року у цивільній справі № 2-1703/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі регіональної дирекції «Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором /а.с. 172-175/.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення змісту пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та, яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Відповідно до частини третьої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначила, що …[Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі (пункти 26, 27)].

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що …[необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір].

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що …[предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу].

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим, не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/9380/19 (провадження № 61-6741св21), від 15 листопада 2021 року у справі № 428/9280/20 (провадження № 61-12194св21), від 21 грудня 2021 року у справі № 295/983/21 (провадження № 61-13906св21).

Отже, суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

З огляду на зазначене, суд вважає, що провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в особі Генерального директора Іжаковського Олега Валерійовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає закриттю.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд прийшов до наступного.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (чч. 1-3 ст. 134 ЦПК України).

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

За змістом ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України.

Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку , що встановлені договором.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях чч. 5 та 6 ст. 137 ЦПК України відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

На підтвердження витрат, понесених на правову допомогу, представником відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокатом Орловим О.О. було надано:

?Свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000674 /а.с. 176/;

?Договір № 060421/01-03/3 про надання правової допомоги від 06.04.2021 року, укладеного між Адвокатським бюро «Левківський та партнери» в особі керуючого бюро Левківського Миколи Анатолійовича та ОСОБА_1 та Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СВ № 1031462 (додаток до Договору) /а.с. 177, 182-186/;

?Додатком №1 до договору про надання правової допомоги № 060421/01-03/3 від 06.04.2021 року, відповідно до якого зустріч, консультація Клієнта, узгодження правової позиції по справі № 369/2081/21 становить 1000 грн. (одна тисяча гривень) за 1 год.; ознайомлення з матеріалами справи № 369/2081/21 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) за 2,5 год.; підготовка, складання та направлення до Києво-Святошинського районного суду Київської області клопотання про передачу за підсудністю цивільної справи № 369/2081/21 2000 грн. (дві тисячі гривень) за 2 год.; підготовка, складання та направлення поштою до суду (або надання через канцелярію суду) відзиву на позовну заяву про стягнення боргу за Кредитним договором по справі № 369/2081/21 4500 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень) за 4,5 год.; що разом становить 10 000 грн. (десять тисяч гривень) /а.с. 194-195/;

?Квитанцію про сплату витрат на правову допомогу ОСОБА_1 у розмірі 10000 грн. (десять тисяч гривень) /а.с. 179/;

? Договір № 060421/01-03/2 про надання правової допомоги від 06.04.2021 року, укладеного між Адвокатським бюро «Левківський та партнери» в особі керуючого бюро Левківського Миколи Анатолійовича та ОСОБА_2 та Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СВ № 1031499 (додаток до Договору) /а.с. 178, 187-193/;

?Додатком № 1 до договору про надання правової допомоги № № 060421/01-03/2 від 06.04.2021 року, відповідно до якого зустріч, консультація Клієнта, узгодження правової позиції по справі № 369/2081/21 становить 1000 грн. (одна тисяча гривень) за 1 год.; ознайомлення з матеріалами справи № 369/2081/21 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) за 2,5 год.; підготовка, складання та направлення до Києво-Святошинського районного суду Київської області клопотання про передачу за підсудністю цивільної справи № 369/2081/21 2000 грн. (дві тисячі гривень за 2 год.; підготовка, складання та направлення поштою до суду (або надання через канцелярію суду) відзиву на позовну заяву про стягнення боргу за Кредитним договором по справі № 369/2081/21 4500 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень) за 4,5 год.; що разом становить 10 000 грн. (десять тисяч гривень) /а.с. 196-197/.

?Квитанцію про сплату витрат на правову допомогу ОСОБА_2 у розмірі 10000 грн. (десять тисяч гривень) /а.с. 179/.

Одразу слід зазначати, що вид та характер правничої допомоги, що відображений в актах (додатках №1 до договору) виконаних робіт (наданих послуг) з правової допомоги від 06 квітня 2021 року, дає підстави суду стверджувати, що правнича допомога у такому виді стосується та пов`язана з цією справою, була необхідною для здійснення провадження у ній, тобто є обґрунтованою.

Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2020 року (справа № 727/4597/19) зробив висновок, що відкриття власного рахунку адвокатом не є обов`язком, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Суд у цьому додатковому рішення зазначав, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вищезазначеного, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі№ 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

У постанові Верховного Суду від 9 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20) зазначено, що «на підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги представник ОСОБА_1 - адвокат Богомазом А. П. надав до суду копію договору про надання професійної правничої допомоги від 2 червня 2020 року № 3/20, копію ордера від 16 червня 2020 року та квитанцію від2 червня 2020 року на суму 3 000 грн. Водночас представник не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги,тому немає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу».

У постанові Верховного Суду від 23 листопада 2020 року (справа № 638/7748/18) зазначено, що інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

ЦПК України не встановлює вимог до надання розрахунку (опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, у тому числі відображення у такому розрахунку часу витраченого адвокатом, а тому такий розрахунок може бути наданий у будь-якій письмовій формі, у тому числі може відображатися в акті виконаних робіт (наданих послуг).

З огляду на зазначене, враховуючи зміст поданих документів на підтвердження понесених відповідачем судових витрат, вищезазначених критеріїв, відсутності клопотання іншої сторони про зменшення судових витрат, суд вважає стягнути з позивача на користь відповідачів судові витрати на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 260, 261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в особі Генерального директора Іжаковського Олега Валерійовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - закрити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, адреса: 04053, м. Київ вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, адреса: 04053, м. Київ вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу Іванківського районного суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Іванківський районний суд Київської області.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали виготовлено 22 серпня 2022 року

Суддя Ю.В. Ткаченко