РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

02 грудня 2022 року

м. Рівне

Справа № 570/1465/18

Провадження № 22-ц/4815/1416/22

Рівненський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого Майданіка В.В,

суддів: Гордійчук С.О.,

Хилевича С.В.

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2021 року позов було задоволено частково. Суд вирішив:

--- збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 15.11.2010 р. у цивільній справі №2-1250;

--- стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття;

--- сягнути з ОСОБА_1 на користь держави державного бюджету судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На вказане рішення відповідачем подана рівно через один рік, тобто 21 жовтня 2022 року, апеляційна скарга, в якій ставиться питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в позові, призначивши щомісячні виплати для позивачки на утримання дитини з Державного бюджету України у розмірі, не меншому, ніж передбачено законом.

При цьому із тексту апеляційної скарги вбачається, що скаржник просить поновити строк на оскарження рішення, мотивуючи своє прохання тим, що у нього були обставини непереборної сили у вигляді карантинних заходів уряду та введення воєнного стану на території держави, втрати постійного доходу. Також вказав, що суд відмовив у задоволенні його клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, у матеріалах справи відсутні докази належного його повідомлення про час і місце судового розгляду та отримання ним рішення по справі, що було підставами, які перешкоджали подання апеляційної скарги.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 04.11.2022 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху, заявнику було надано строк в 10 днів для подачі заяви з зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

При цьому апеляційний суд встановив, що скарга подана після закінчення 30-денного строку, установленого ч.1 ст.354 ЦПК України (оскільки повний текст рішення було оголошено 21 жовтня 2021 року, то останнім днем подачі скарги, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України, є перший робочий день після вихідних понеділок 22 листопада 2021 року), однак скаргу подано 21 жовтня 2022 року.

Апеляційний суд виходив з того, що підстави вказані скаржником на підтвердження поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення (запровадження на всій території України воєнного стану та запровадження карантинних заходів; відмова в ознайомленні з матеріалами справи; відсутність доказів належного його повідомлення про час і місце судового розгляду та отримання ним рішення по справі), визнані неповажними, адже:

--- по-перше, не підтверджений належними доказами той факт, що запровадження карантинних заходів та воєнного стану унеможливило для відповідача подати апеляційну скаргу у визначений строк, а також враховуючи тривалість розгляду справи (з 2018 року по 2021 рік) та присутність відповідача на деяких судових засіданнях (останній раз - 27.09.2021 року), а також враховуючи, що протягом усього розгляду справи відповідач неодноразово подавав заяви та клопотання, зокрема і після винесення рішення по суті подав дві заяви в один день (11.11.2021р);

--- по-друге, відсутні докази відмови у задоволенні заяви про ознайомлення зі справою;

--- по-третє, саме зазначену адресу ( АДРЕСА_1 ), на яку прийшла судова кореспонденція, неодноразово зазначав у своїх заявах та клопотаннях відповідач; однак, відповідач знав про те, що справа розглядається, оскільки останній раз він був присутнім у судовому засіданні 27.09.2021 року, відповідно до аудіозапису судового засідання.

Крім того, апеляційний суд вважав, що відповідачем ОСОБА_1 належними і допустимими доказами не доведено того факту, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (1057,20 грн), адже, як вказав суд, відповідачем не подано, зокрема, довідки з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за попередній календарний рік про суми виплачених доходів та утриманих податків, довідки про склад сім`ї, довідки про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідки про наявність (відсутність) транспортних засобів чи нерухомого майна, з яких можна було б дійти відповідного висновку про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору.

25 листопада 2022 року скаржником подана Заява, в якій він просить поновити скаржнику строк на апеляційне оскарження вказаного рішення суду першої інстанції та звільнити його від сплати судового збору. При цьому він послався на таке:

--- він навів неспростовні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та без сплати судового збору;

--- відповідач не був повідомлений про розгляд справи й не був у судовому засіданні 06, 20 та 21 жовтня 2021 року;

--- карантинні заходи та воєнний стан визнані судом форс-мажорними обставинами, під час яких відповідач втратив свій єдиний дохід;

--- відповідач не має змоги надати витребувані судом апеляційної інстанції довідки.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, суд апеляційної інстанції враховує таке.

Відповідно до положень ст.354 ЦПК України: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів, а на ухвалу суду протягом 15 днів з дня його (її) проголошення (абз.1 ч.1); якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (абз.2 ч.1); учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч.2); строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу (ч.3).

За положеннями ст.357 ЦПК України: апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом 10 днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (ч.3); якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.358 цього Кодексу (ч.4).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

У справі встановлено, що апеляційна скарга була подана після закінчення 30-денного строку, установленого ч.1 ст.354 ЦПК України, виходячи з наступного: оскільки повний текст рішення було складено 21 жовтня 2021 року, то останнім днем подачі скарги, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України, є перший робочий день після вихідних понеділок 22 листопада 2021 року. Відтак, скаржник має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду. Скаргу ж подано 21 жовтня 2022 року

Отже, у цій справі актуальними є два питання.

З одного боку, скаржник не довів належними доказами день вручення йому повного тексту оскаржуваного рішення. Він вказав про те, що рішення йому вручено не було.

З іншого боку, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скаргу подано протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані відповідачем (скаржником) підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали є неповажними через відсутність відповідних доказів.

Скаржник по суті повторив підстави для поновлення строку, вказані ним у своїй апеляційній скарзі (запровадження на всій території України воєнного стану та запровадження карантинних заходів; відмова в ознайомленні з матеріалами справи; відсутність доказів належного його повідомлення про час і місце судового розгляду та отримання ним рішення по справі), і суд апеляційної інстанції дав їм належну оцінку, визнавши їх неповажними.

Як вказувалось в ухвалі суду апеляційної інстанції від 04.11.2022 року, на повторну заяву відповідача до суду першої інстанції (11.11.2021р) про зазначення причини відмови в ознайомленні та викопіюванні матеріалів справи (а.с.176) наявний лист-відповідь від 12.11.2021р в.о. керівника апарату суду про можливість ознайомлення із вказаною справою у приміщенні цього ж суду (а.с.177). Тобто, у справі відсутні докази відмови у задоволенні заяви про ознайомлення зі справою.

При цьому окремо слід відзначити те, що з часу ухвалення оскаржуваного рішення до запровадження воєнного стану пройшло більше 4 місяців і скаржник, який зосередив свою увагу на введенні воєнного стану, не довів належними доказами поважність причин неоскарження рішення в зазначений проміжок часу (в час до запровадження воєнного стану).

У параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення відповідач не зазначив.

За таких обставин задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення може призвести до того, що інша сторона може мати обґрунтовані сумніви у безсторонності та неупередженості суду.

Конструкція ст.357 ЦПК України передбачає можливість для скаржника надання інших підстав для поновлення строку у випадку, якщо вказані ним підстави визнані неповажними. І скаржник мав би відповідально віднестись до викладення інших підстав для поновлення строку з наданням відповідних доказів.

Однак цього ним не зроблено, вказані ним підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду визнані неповажними.

Скаржник також не довів наявність інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України, для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, як зазначено в ч.3 ст.354 ЦПК України.

Крім того, слід зазначити й таке.

Як вже зазначалось в ухвалі суду апеляційної інстанції від 04.11.2022 року про залишення скарги без руху, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на порушення, які допускали українські суди внаслідок необґрунтованості причин втручання у принцип res judicata (правова доктрина, що походить із римського права і означає остаточність рішення суду, яке набрало законної сил). Окрему увагу ним було приділено випадкам, коли судді поновлювали строк без надання будь-яких додаткових пояснень про "поважні причини".

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 13 червня 2018 року у справі № 2-24/10 та в інших постановах.

За таких обставин, слід дійти висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою, оскільки причини пропуску строку є неповажними та такими, що не підтверджені відповідними доказами, спростовуються матеріалами справи та порушують принцип res judicata.

З урахуванням наведеного, у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити.

Враховуючи зазначене, є неактуальним питання про сплату/несплату скаржником судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.354, 357, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Майданік В. В.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.