Справа №462/3700/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

26 грудня 2022 року місто Львів Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА»

(03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 25, )

представник позивача ? Мисюкевич Катерина Володимирівна

(02156, м. Київ, вул. Кіото, 25, офіс 203)

до

відповідач ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановив:

Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА», в особі представника Мисюкевич Катерини Володимирівни, звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Згідно прохальної частини позовної заяви, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь 24905 грн. 66 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу, а також суму понесених судових витрат у розмірі 2481 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликаються на те, що 13.09.2017 року ПрАТ «СК«ПРОВІДНА» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/6720842 (поліс). Забезпеченим транспортним засобом за полісом є автомобіль марки «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_2 .

23.11.2017 року у м. Львові по вулиці Костя Левицького, 76, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпечуваного автомобіля марки «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача, та транспортного засобу марки «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_3 . Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 07.02.2018 року (права № 462/252/18) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та встановлено факт залишення ним місця ДТП. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб марки «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_3 . Враховуючи наявність у потерпілого договору добровільного страхування наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК«ПЗУ Україна», власник пошкодженого транспортного засобу марки «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_3 , звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. Компанія, на підставі акту огляду та звіту № 600 про оцінку вартості заподіяних збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, виплатила потерпілому страхове відшкодування у розмірі 27695 грн. 46 коп. Враховуючи наявність у винуватця полісу, ПрАТ «СК«ПЗУ Україна» після виплати звернулося до ПрАТ «СК«ПРОВІДНА» із заявою про страхове відшкодування. На підставі зібраних документів ПрАТ «СК«ПРОВІДНА» складено страховий акт 1001/39/7234/Р на суму 24905 грн. 66 коп., виплату якої здійснено на користь ПрАТ «СК«ПЗУ Україна», відповідно до платіжного доручення №005480 від 07.02.2019 року. У зв`язку з тим, що відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до положень чинного законодавства, він зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду у порядку регресу у розмірі 24905 грн. 66 коп.

Ухвалою суду від 03.10.2022 року відкрито провадження у вищезазначеній справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. 28.10.2022 року Мисюк К.В., яка діє в інтересах позивача, подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без участі позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції та оголошеннями, в порядку ст.128 ЦПК України. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що відповідач неодноразово не з`являвся в судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Отже, з врахуванням тривалості провадження, з метою забезпечення розумних строків розгляду у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим розглядати справу з ухваленням заочного рішення.

При цьому, суд виходить з того, що Законом України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено наступне.

Стаття 10. Неприпустимість припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану

1. У період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Стаття 12-2. Діяльність судів, органів та установ системи право суддя в умовах воєнного стану

1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Стаття 26. Правосуддя в умовах воєнного стану

1. Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

2. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

3. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

4. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Наведені положення покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.09.2017 року ПрАТ «СК«ПРОВІДНА» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/6720842 (поліс). Забезпеченим транспортним засобом за полісом є автомобіль марки «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_2 .

23.11.2017 року у м. Львові на вулиці Костя Левицького, 76, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпечуваного автомобіля марки «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_3 .

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 07.02.2018 року (справа № 462/252/18) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та встановлено факт залишення ним місця ДТП. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб марки «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_3 .

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом . Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, вказано, що з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає повторному доведенню, як і факт залишення останнім місця пригоди.

23.11.2017 року страхувальник та власник автомобіля «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 звернувся, на підставі укладеного договору добровільного страхування наземних транспортних засобів укладеного з ПрАТ «СК«ПЗУ Україна», до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування.

Механічні ушкодження автомобіля марки «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 , зафіксовані та відображені у протоколі технічного огляду від 29.11.2017 року; звіті №SOS-600 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Регіонального партнера СОС Україна; довідці №122008 про дорожньо-транспортну пригоду від 19.10.2018 року вих. №2752зн/41/12-2018 Управління патрульної поліції у Львівській області.

Згідно страхового акту № UA040/L02/01 від 05.01.2018 р., розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № UA040/L02/01 від 05.01.2018 р. та платіжного доручення № 010358 від 05.01.2018 року, ПрАТ «СК«ПЗУ Україна» відшкодувала ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 27695 грн. 46 коп.

Враховуючи наявність у винуватця ДТП ОСОБА_1 полісу, ПрАТ «СК«ПЗУ Україна» після виплати страхового відшкодування, звернулося до ПрАТ «СК«ПРОВІДНА» із заявою про страхове відшкодування.

ПрАТ «СК«ПРОВІДНА» складено страховий акт №1001/39/7234/Р на суму 24905 грн. 66 коп., виплату якої здійснено на користь ПрАТ «СК«ПЗУ Україна», відповідно до платіжного доручення №005480 від 07.02.2019 року.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове стразування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та 993 ЦК України, встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно статті 29 Закону України «Про обов`язкове стразування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Абзацом «в» п.п.38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З досліджених та перевірених судом письмових доказів наданих позивачем на підтвердження заявлених ним вимог, вбачається, що такі отримані у порядку встановленому Законом, мають безпосереднє відношення до обставин справи та доводять покликання позивача на зазначені вище встановлені судом обставини, а тому зазначені вище докази беруться судом до уваги, як належні та допустимі.

В свою чергу, відповідач в судове засідання не з`явився та не подав суду жодних доказів на спростування вимог позивача.

Виходячи з вищенаведених доводів та мотивів, оцінюючи в цілому докази по справі, беручи до уваги наведені встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги звернені до відповідача є обґрунтованими та підтверджуються належними і допустимими доказами у справі, оскільки обов`язок виплати відшкодування за наслідками ДТП, яка мала місце 23.11.2017 року покладений саме на відповідача, а тому наявні законні підстави для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 24905 грн. 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 2481 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА»

(03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 25, )

представник позивача ? Мисюкевич Катерина Володимирівна

(02156, м. Київ, вул. Кіото, 25, офіс 203)

відповідач ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

Повний текст рішення складено 26 грудня 2022 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.