Провадження № 2/127/4311/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Обертун Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном.

Позов мотивований тим, що позивачу як співвласнику житлового будинку здійснюються перешкоди у користуванні мережею каналізації іншим співвласником будинку відповідачем у справі, що змусило її звернутись з позовом до суду, в якому вона просить усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні власністю 23/50 частками будинковолодіння по АДРЕСА_1 (складовою частиною речі мережею водовідведення) шляхом її розблокування та зобов`язання ОСОБА_2 не чинити будь-яких перешкод у проведенні вказаних робіт.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях.

Відповідач та його представник заперечили щодо задоволення позову, посилаючись на те, що робочий проект водопостачання та водовідведення житлового будинку АДРЕСА_2 не містить всіх необхідних елементів та погоджень. В поясненнях представник відповідача зазначає про невідповідність проекту СНІП та ДБН, для підтвердження цього надає витяг з технічного паспорту, виготовленого КП ВООБТІ 19.03.1997р. та матеріали генерального плану, виготовлені МКП «ВМЦ МІА» в серпні 2014 року, вважаючи, що наявністю каналізаційної мережі, що проходить під частиною житлового будинку відповідача порушуються його права як співвласника житлового будинку.

Від третьої особи до суду надійшла заява, в якій вона зазначила про те, що її безпідставно було залучено до участі у цій справі, рішення суду не впливає на її права та інтереси і вона не може прийняти участь у розгляді справи.

Допитаний в судовому засіданні як спеціаліст представник КП «Вінницяводоканал» зазначив про те, що розроблений підприємством проект «Водопостачання та водовідведення житлового будинку АДРЕСА_2 » погоджений у встановленому порядку, в ньому наявні необхідні креслення та текстова частина. Проект виготовлений на підставі технічних умов.

Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили факт складання ними актів і обставин, зазначених у вказаних актах щодо тампування відповідачем каналізаційної мережі позивача.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України про право вимоги на усунення перешкод у користуванні власним майном.

ОСОБА_1 є власником 23/50 частин будинковолодіння АДРЕСА_3 на підставі договору міни від 07.03.2014р. та витягу з державного реєстру речових прав від 07.03.2014р. (а.с. 7,8).

Згідно із ст. 186,187 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, кадастровий номер :02:048:0209 площею 0,0131га, розташованої по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07.03.2014р. та витягу з державного реєстру речових прав від 07.03.2014р. (а.с. 6,9).

Іншими співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що вбачається з технічного паспорту на будинковолодіння від 10.05.2010р. (а.с. 10-15, а.с. 80).

20.07.2010р. колишньому власнику частки будинковолодіння ОСОБА_4 (згодом вказану частку придбала ОСОБА_1 ) Вінницькою міською санітарно-епідеміологічною станцією було узгоджено розміщення та експлуатація вигрібної ями (а.с. 16).

12.08.2010р. ОСОБА_4 були також видані КП «Вінницяводоканал» технічні умови на проектування мереж до житлового будинку АДРЕСА_5 (а.с. 17) у вказаних технічних умовах зазначено водовідведення житлового будинку передбачити на вигріб згідно довідки СЕС.

На підставі вказаних технічних умов КП «Вінницяводоканал» був розроблений на замовлення ОСОБА_4 робочий проект водопостачання та водовідведення житлового будинку АДРЕСА_5 (а.с. 18,24-26). На а.с. 25 графічно відображено проходження мереж (генплан М 1:500) і міститься розміщення мережі водопроводу та каналізації (зазначено існуючий каналізаційний випуск та існуюча вигрібна яма та міститься посилання на довідку СЕС від 20.07.2010р. №02-02/5684, якою було узгоджено розміщення та експлуатацію вигрібної ями).Також на вказаному проекті міститься погодження КП «Вінницяводоканал» від 27.08.2010р. №34593.

Щодо доводів відповідача про те, що проект не містить всіх необхідних елементів та погоджень, то вони спростовуються поясненнями спеціаліста КП «Вінницяводоканал», які були надані ним в судовому засіданні, також відповідачем не заявлялось до суду клопотань щодо призначення судової будівельно-технічної експертизи на підтвердження його доводів щодо невідповідності розробленого проекту вимогам нормативно-правових актів.

Також судом звернуто увагу на те, що з технічного паспорту, наданого відповідачем та виготовленого КП ВООБТІ 19.03.1997р. вбачається, що приміщення 3-1, 3-2 (під якими за поясненнями сторін проходить каналізаційна мережа) самочинно побудовані.

З витягу з державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності від 17.12.2018р. (а.с. 80) вбачається, що реєстрація права власності на частку відповідача здійснювалась на підставі свідоцтва про право власності, виданого 02.07.2014р. та декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 11.02.2016р.

Доказів про те, що вказані приміщення були прийняті в експлуатацію в 1997році, на чому наполягав представник відповідача суду подано не було.

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов.

Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

Велика палата Верховного суду в постанові від 23.06.2020р. по справі №680/214/16 (п. 55 ) звертала увагу на те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. Зміст приписів статті 376 ЦК України підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного (дивитись постанову від 07.04.2020 року у справі № 916/2791/13 (пункти 6.31-6.33)).

З оцінки зазначених доказів можливо зробити висновок про те, що мережа каналізації була побудована ОСОБА_4 в 2010 році до прийняття в експлуатацію та оформлення права власності на кімнату 3-1 та кухню 3-2, належні відповідачу.

Після придбання вказаної частки будинковолодіння 14.12.2015р. між позивачем та КП «Вінницяводоканал» було складено акт розмежування балансової приналежності водопровідних, каналізаційних мереж і меж технічного обслуговування (а.с.20), згідно з яким на балансі позивача знаходиться водопровід Д-25 мм від місця підключення до мережі водопроводу Д-50 мм, по 1-му проїзду Константиновича з водовідведенням у вигріб. Вказані мережі є власністю абонента, ним експлуатуються та ремонтуються.

Аналогічне підтверджується «Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства житлово-комунального господарства від 27.06.2008р. №190, згідно з якими акт розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін акт, який додається до технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення та вирішує питання, пов`язані з межею майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін; межа майнової належності лінія розподілу елементів систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення і споруд на них між виконавцем послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення та споживачем; мережа водовідведення споживача система трубопроводів, каналів та/або лотків і споруд на них для збирання та відведення стічних вод споживача, що перебуває на балансі або території споживача і ним обслуговується; Мережа водопостачання споживача система трубопроводів для питного водопостачання споживача, що перебуває на балансі або території споживача і ним обслуговується.

Надані відповідачем матеріали генерального плану виготовлені МКП «ВМЦ МІА» в серпні 2014 року (а.с. 77) суперечать в частині проходження мереж водопроводу та каналізації як розробленому КП «Вінницяводоканал» проекту (а.с. 18,24-26), так і акту розмежування балансової приналежності, виготовленого КП «Вінницяводоканал» 04.12.2015р., на якому також нанесені вказані мережі та розмежовано право власності на них, який відповідає розробленому проекту, тому такий доказ оцінюється судом критично.

14.09.2021р. комісією у складі голови квартального комітету «Слов`янка» (а.с. 21) та секретаря квартального комітету було встановлено, що під час обстеження з майстром по вигрібних ямах та при здійсненні відеозйомки в трубі на відстані 5,83м від початку труби, яка виступає з фундамента чітко видно предмет у виді ганчірки, що підтверджує перекриття зливної мережі власника ОСОБА_1 і заблокована ОСОБА_2 (з її слів бетонним розчином і ганчіркою). Витягнути цей предмет майстру не вдалося.

Аналогічне вбачається із акту обстеження житлових умов №2 від 11.08.2021р., наданого як доказ відповідачем «в ході проведення будівельних робіт зливова мережа заблокована ОСОБА_2 » (а.с. 78-79). Суд звертає увагу на те, що в цьому акті не встановлено причини виникнення в кімнатах відповідача надмірної вологості, отже доводи відповідача, що зазначене було спричинено наявністю мережі зливної каналізації, наслідком чого є порушення її права власності на майно (частину будинковолодіння) не підтверджено належними та допустимими доказами.

Отже, внаслідок вказаного заблокування каналізаційної труби відповідачем користуватись часткою будинковолодіння ОСОБА_1 (здійснити відведення до вигрібної ями побутових відходів) позивач не має можливості.

Положеннями ч.1 ст. 316, ч.1 ст.317, ч.1,2 ст. 319 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до норм статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

З врахуванням вищевикладеного та поданих доказів вбачається, що до ОСОБА_1 перейшло право власності не лише на частку будинковолодіння, а й на приналежність речі (системи водопостачанння, водовідведення до вказаної частки будинковолодіння) з огляду на те, що власникам забезпечуються рівні умови щодо користування власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. ОСОБА_2 недотрималась вказаних положень закону, обмеживши вказане право позивачу.

Також відповідачем не підтверджено належними і допустимими доказами те, що наявність вказаної мережі водовідведення призвела до порушення її прав як власника майна.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Судові витрати позивача складаються із сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

На пітвердження обставин понесення витрат на правову допомогу представником позивача було надано належним чином засвідчену копію договору, детальний опис робіт, квитанцію до прибуткового касового ордеру. Заяв про зменшення судових витрат відповідачем подано не було.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 186, 187, 316 ч. 1, 317 ч. 1, 319 ч. ч. 1,2, 321 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користуванні власністю 23/50 частками будинковолодіння по АДРЕСА_1 (складовою частиною речі мережею водовідведення) шляхом її розблокування та зобов`язання ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) не чинити будь-яких перешкод у проведенні вказаних робіт.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у відшкодування витрат з судового збору 908 грн., на правову допомогу 5950 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення су ду складено 03.06.2022 р.

Суддя