ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16071/22

Провадження № 22-ц/4820/1805/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Цугель А.О.

за участю: позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/16071/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2022 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди (суддя Павловська А.А.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та його представника, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Хмельницької міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначала, що вона з 2001 року працювала в органах місцевого самоврядування. 27 лютого 2022 року її звільнено з посади головного спеціаліста державного соціального інспектора відділу державних соціальних інспекторів управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, у зв`язку з виходом на пенсію.

04 січня 2022 позивачем, відповідно до графіка відпусток, подана заява відповідачу про надання основної та додаткової відпусток терміном на 45 календарних днів з 17 січня 2022 року.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про відпустки», заробітна плата працівникам за весь час відпустки виплачується до початку відпустки, якщо інше не передбачено законодавством, трудовим або колективним договором. Однак відповідачем було порушено приписи вказаної норми права, заробітна плата за час відпустки була виплачена тільки 11 лютого 2022 року за 23 календарних дні, замість 45 календарних днів, тобто, не в повному розмірі, що підтверджується розрахунковим листом за лютий 2022 року.

Відповідач не здійснив з нею повний розрахунок при звільненні, який мав би бути проведений не пізніше 27 лютого 2022 року, недоплата за 22 календарні дні становить 12384,46 грн

Крім того, позивач зазначала, що має право, відповідно до статті 117 КЗпП, на виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, що становить 56855,96 грн, та, відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці», на компенсацію працівникам втратити частини заробітної плати у зв`язку з порушення строків її виплати в розмірі 1743,55 грн.

Вказувала, що внаслідок невиплати заробітної плати та несвоєчасного розрахунку після звільнення, їй завдана моральна шкода, яка полягає у моральних та фізичних стражданнях внаслідок порушення законного права на заробітну плату, приниження честі, гідності. У зв`язку затримкою виплати заробітної плати у позивачки виникли фінансові проблеми, вона була змушена економити на ліках та продуктах харчування.

Таким чином, позивачка просила суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 12 384 грн 46 коп, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 1743 грн 55 коп, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 56 855 грн 96 коп та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

02 вересня 2022 року Хмельницька міська рада подала до суду першої інстанції клопотання про закриття провадження у справі № 686/16071/22.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2022 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що питання щодо закриття провадження у справі суд повинен був вирішити на стадії відкриття провадження у справі, разом з тим, при отриманні 02.09.2022 клопотання відповідача про закриття провадження у справі суддя ще місяць бездіяла, а процесуальна процедура ще тривала, таким чином суд надав можливість відповідачу виправити свої численні процесуальні помилки. Крім того, суд проігнорував її заяву про повідомлення про час і дату судового засідання, не надіслав у визначений процесуальний строк копію постановленої ухвали.

А тому, скаржник вважає, що суд першої інстанції не мав жодної законної підстави закривати провадження у справі, оскільки він був наділений повноваженнями щодо розгляду даного трудового спору.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції правильно виходив з того, що спір є публічно-правовим та виник з приводу проходження та припинення публічної служби позивачем та отримання нею виплат при звільненні з публічної служби, та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу начальника відділу субсидій управління соціального захисту населення міськвиконкому №64-к від 28.11.1996 була прийнята на роботу на посаду спеціаліста 1 категорії по наданню населенню субсидій (а.с.40).

Розпорядженням голови Хмельницької міської Ради народних депутатів від 06.12.1996 № 3168-р ОСОБА_1 з 28.11.1996 був присвоєний 13 ранг державного службовця. Позивачкою було прийнято присягу державного службовця (а.с. 42-43).

Розпорядженням Хмельницького міського голови від 12.05.2003 № 302-р ОСОБА_1 з 05.05.2003 переведена з посади спеціаліста 1 категорії відділу субсидій на посаду головного спеціаліста відділу субсидій (а.с.46-47).

Відповідно до розпорядження Хмельницького міського голови від 03.10.2005 №193/А-к ОСОБА_1 переведена з 03.10.2005 з посади головного спеціаліста відділу субсидій на посаду головного спеціаліста відділу субсидій управління праці та соціального захисту населення (а.с.48-49).

Розпорядженням міського голови від 04.02.2022 № 66-к ОСОБА_1 надано невикористану частину додаткової відпустки за вислугу років за 2021 рік на 7 календарних днів з 5 по 11 лютого 2022 року включно та щорічну відпустку на 7 календарних днів - з 12 по 18 лютого 2022 року включно за період роботи з 28.11.2021 по 18.02.2022 з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення. Цим же розпорядженням ОСОБА_1 була звільнена з посади головного спеціаліста-державного соціального інспектора відділу державних соціальних інспекторів управління праці та соціального захисту населення за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (ст. 38 КЗпП України) (а.с. 62).

Розпорядженням міського голови від 09.02.2022 №71-к «Про внесення змін в розпорядження від 04.02.2022 №66-к «Про надання відпустки з наступним звільненням ОСОБА_1 » було змінено дату перебування у відпустці та дату звільнення у зв?язку з наданням ОСОБА_1 листків непрацездатності, отриманих в листопаді 2021 року під час додаткової відпустки за вислугу років. Датою звільнення позивача визначено 27.02.2022 (а.с. 63-64).

Вказане підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За правилом пункту 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, зміст поняття «публічна служба» охоплює поняття служби в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (частина 1 статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 22 серпня 2018 року у справі № 766/10783/16-ц (провадження № 14-278цс18) та від 05 червня 2019 року у справі № 754/15544/17-ц (провадження № 14-202цс19) висловила правову позицію про те, що оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, то правовідносини, пов?язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Предметом позову у даній справі є вимога про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, які заявлені разом з вимогою про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки позивач була посадовою особою органу місцевого самоврядування, тобто проходила публічну службу, спір виник з приводу проходження та припинення публічної служби, а саме стягнення коштів, що підлягали виплаті при звільненні з публічної служби, тому суд першої інстанції правильно виходив з того, що даний спір є публічно-правовим і підлягає вирішенню в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд не врахував клопотання позивача про повідомлення про день і час слухання справи, з огляду на те, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 08.08.2022 відкрито провадження у даній справі і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення сторін. При цьому, позивач чи її представник не були позбавлені можливості отримати відкриту інформацію щодо розгляду даної справи через офіційний вебпортал судової влади України, через систему «Електронний суд» та ознайомлюючись з матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального законодавства і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай