ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

08 грудня 2022 року

м. Валки

справа №641/9442/20

провадження №22-ц/818/777/22; № 22-ц/818/800/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря Гармаш К.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,

треті особи: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Валки цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», третя особа: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», в особі представника КП «Харківські теплові мережі» Ващенко Тетяни Денисівни, на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 травня 2021 року та додаткове рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 липня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

26 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона є власником квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер № НОМЕР_1 від 06.03.2015 та № НОМЕР_2 від 06.03.2015, виданого Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області.

22.10.2020 близько о 21-45 годині трапилося залиття гарячою водою двох двокімнатних квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Факт залиття зафіксовано актами №72 та №73 комісії дільниці №7 КП «Жилкомсервіс» від 26.10.2020 року, згідно яких 22.10.2020 року сталося залиття квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 гарячою водою внаслідок витоку теплоносія із системи центрального опалення, яка проходить на горищі даного будинку, що сталося в результаті несвоєчасного усунення КП «Харківські теплові мережі» аварійної ситуації. Внаслідок залиття квартир позивачу було завдано матеріальну та моральну шкоду, яка відповідно до висновків спеціаліста від 10.11.2020, становить: 255 300 грн., в тому числі ПДВ 42550 грн. та 35 881 грн., в тому числі ПДВ 5980 грн. Крім того, відповідно до довідки спеціаліста від 16.11.2020 про найбільш вірогідну суму грошей, яку міг би отримати власник рухомого майна, згідно переліку, яке постраждало внаслідок залиття квартир становить 51400 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 342581,00 грн., відшкодувати завдану їй моральну шкоду у розмірі 10000 грн., а також понесені судові витрати.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», третя особа: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено частково.

Стягнуто з комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 242 651,00 грн., на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., а також судові витрати в розмірі 2505,45 грн., всього 255 156,45 (двісті п`ятдесят п`ять сто п`ятдесят шість) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

03 червня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду щодо відшкодування витрат позивача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири в розмірі 30 000 грн.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», третя особа: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задоволено.

Стягнуто з комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 суму судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

У серпні 2021 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» подало апеляційну скаргу на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 травня 2021 року та на додаткове рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 липня 2021 року.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 травня 2021 року та додаткове рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 липня 2021 року у справі № 641/9442/20 і ухвалити нове, яким у задоволенні позову щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого неправильно застосовані норми матеріального права. Згідно з актами обстеження №72, 73 від 26.10.2020 року залиття квартир позивачки АДРЕСА_4 трапилось 22.10.2020 року внаслідок витікання теплоносія із системи централізованого опалення на горищі житлового будинку АДРЕСА_5 , тобто внаслідок прориву трубопроводу централізованого опалення .Будинок АДРЕСА_6 року забудови. З моменту вводу його в експлуатацію трубопроводи системи централізованого опалення не були замінені, хоча строк їх ефективної експлуатації давно закінчився. Крім того, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186 (зі змінами, внесеними рішенням від 22.07.2007 року № 188) житловий фонд територіальної громади м. Харкова буд переданий у господарське відання КП «Жилкомсервіс». Тому з моменту передачі житлового фонду у господарське відання КП «Жилкомсервіс», останній є не тільки управителем, а й балансоутримувачем житлового фонду територіальної громади м. Харкова.

Між КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківські теплові мережі» був укладений договір №15/1 від 13.02.2012 року, яким передбачено обов`язок КП «Харківські теплові мережі» надавати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій тільки в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень у цих системах. У даному договорі п.15, 28 додатку 1 до договору №15/1 від 13.02.2012 року передбачено часткову заміну ділянок трубопроводу та запірної арматури у разі необхідності, у випадку аварійних ситуацій, але проведення поточного та капітального ремонту, тобто заміну трубопроводів після спливу їх експлуатації даним договором не передбачено. А навпроти, забезпечення ремонтів внутрішньобудинкових систем покладено та балансоутримувача та управителя житлового фонду чинним законодавством та публічним договором, укладеним між КП «Харківські теплові мережі» та власниками житлових та нежитлових приміщень житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Підготовка житлових будинків до наступного опалювального сезону здійснюється раз на рік у міжопалювальний сезон на підставі узгодженого сторонами договору № 15/1 графіку з підготовки житлового фонду до опалювального сезону, згідно якого роботи з підготовки до опалювального сезону по цьому будинку були заплановані на 28.05.2020 р. КП «Харківські теплові мережі» в рамках договору № 15/1 від 13.02.2012 року виконало роботи з підготовки до опалювального сезону 2020 -2021 р.р. житлового будинку АДРЕСА_5 , включаючи промивання та гідравлічне випробування системи централізованого опалення, про що свідчить акт від 28.05.2020 року, що міститься в матеріалах справи. Під час випробування систем під тиском ніяких дефектів виявлено не було. Однак внаслідок довготривалої експлуатації трубопроводу понад встановлений строк експлуатації, через внутрішню корозію прорив трубопроводу стався 22.10.2020 року.

Тому відповідно до вищезазначеного відповідальність за матеріальну шкоду, завдану позивачеві внаслідок залиття її квартири, повинно нести відповідальність КП «Жилкомсервіс» як управитель та балансоутримувач даного житлового будинку.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга КП «Харківські теплові мережі» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що власником квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 є позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, серія та номер № НОМЕР_1 від 06.03.2015 та № 34632400 від 06.03.2015, виданого Реєстраціною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області.

Факт залиття встановлено актами № 72, № 73 від 26.10.2020 р., затверджених начальником дільниці № 7 КП «Жилкомсервіс», про обстеження квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 у складі комісії: інженера дільниці № 7 Мигуля Е.А., майстра дільниці № 7 ОСОБА_3 , власника квартири ОСОБА_1 . Як зазначено в актах, комісією встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_5 , кирпичний, 5-ти поверховий, 5-ти під`їздний, 1956 року будування. Квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 розташовані на 5-му поверсі 5-го під`їзду. 22.10.2020 року сталося залиття квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 гарячою водою внаслідок витоку теплоносія із системи центрального опалення, яка проходить на горищі даного будинку, що сталося в результаті несвоєчасного усунення КП «Харківські теплові мережі» аварійної ситуації. В результаті аварії сталося залиття квартир, а саме сліди злиття стель, стін, підлоги із руйнуванням напільного покриття, в квартирі АДРЕСА_1 деформовані дерев`яні конструкції стелі, а також лопнула підвісна стеля, з якої видніються сліди витоку води.

Вартість матеріального збитку внаслідок залиття квартири АДРЕСА_7 , визначена відповідно до висновку суб?єкта оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_4 від 10.11.2020 року, проведеного за заявою ОСОБА_1 , та складає 255 300,00 грн.

Вартість матеріального збитку внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 , визначена відповідно до висновку суб?єкта оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_4 від 10.11.2020 року, проведеного за заявою ОСОБА_1 , та складає 35881,00 грн.

Згідно довідки про найбільш вірогідну суму компенсації матеріального збитку, а саме рухомого майна, згідно переліку, яке постраждало внаслідок залиття квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , наданої суб?єктом оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_4 від 10.11.2020 року, станом на 16.11.2020 року складає 51400,00 грн.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пунктами 8, 9 частини другої статті 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до частин другої, четвертої, шостої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Рішенням Харківської міської ради від 20 грудня 2006 № 1186 визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова: з управління будинком, спорудою або групою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зокрема, КП «Харківські теплові мережі».

13 лютого 2012 року між КП «Жилкомсервіс» (управитель) та КП «Харківські теплові мережі» (виконавець) було укладено договір, відповідно до пункту 1.1 якого управитель доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання: мережі, арматура на них прилади та обладнання, які розміщені в межах будинку та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень на внутрішньобудинкових системах, управитель зобов`язується прийняти та оплатити виконавцю надані послуги.

Статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Управитель зобов`язаний: забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; здійснювати огляд основних конструктивних елементів, огороджуючих конструкцій будинків і споруд, інженерних мереж, об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях (зовнішніх та внутрішньобудинкових систем, під`їзних шляхів і тротуарів), і складати відповідні акти; забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів (пункти 1, 7, 8 частини другої статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

На виконання положень статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з метою забезпечення послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, керуючись статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», 13 лютого 2012 року між КП «Жилкомсервіс» (управитель) та КП «Харківські теплові мережі» (виконавець) укладений договір № 15/1, відповідно до умов якого управитель доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання: мережі, арматура на них прилади та обладнання, які розміщені в межах будинку та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень на внутрішньобудинкових системах, а управитель зобов`язується прийняти та оплатити виконавцю надані послуги.

Пунктами 2.3.2 та 2.3.5 вказаного договору сторони передбачили, що виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені цим договором.

Згідно з пунктом 5.4 договору № 15/1 виконавець несе відповідальність, перед споживачами, які мешкають або розташовані в житлових будинках комунальної власності територіальної громади м. Харкова, за ненадання або неналежне надання виконавцем послуг, внаслідок яких було заподіяно шкоду життю, здоров`ю, майну споживача або третіх осіб, майну управителя, майну територіальної громади, яке передано на обслуговування управителю, або навколишньому природному середовищу згідно діючого законодавства.

Отже, обов`язок КП «Жилкомсервіс» щодо обслуговування внутрішньоквартирних систем теплопостачання вказаним договором не передбачений.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обов`язок щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж та вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій покладено на КП «Харківські теплові мережі», отже заподіяна позивачу майнова шкода внаслідок залиття квартир підлягає стягненню з відповідача КП «Харківські теплові мережі».

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріального збитку у розмірі 212750,00 грн. та 29901 грн. , виходячи з наступного.

Ставка ПДВ встановлюються від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

У разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку, якщо понесення витрат із сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Між тим, доказів проведення та здійснення оплати ремонту з ПДВ позивачем надано не було.

Також вірним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 51400 грн., оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження завдання позивачу матеріальної шкоди внаслідок залиття рухомого майна (меблів, матраців) по АДРЕСА_8 , АДРЕСА_3 суду не надано.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки судом встановлено безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та шкодою нанесеною позивачу, наявні правові підстави для відшкодування останній завданої моральної шкоди.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. з відповідача.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, обґрунтованого виходив із того, що залиття квартир позивача сталося внаслідок протиправної бездіяльності КП «Харківські теплові мережі», а тому, враховуючи обставини, за яких сталося залиття квартири, а також умови укладеного між відповідачами договору, саме з КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню на користь позивача сума завданої майнової та моральної шкоди.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги КП «Харківські теплові мережі» про те, що чинним законодавством України та будь-якими іншими актами чи договорами на нього не покладено обов`язків, невиконання яких мало наслідком залиття кватири позивача, є безпідставними.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач зазначає про незгоду з додатковим рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 липня 2021 року.

Так, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено частково.

Додатковим рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 липня 2021 року стягнуто з КП «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 суму судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом в розмірі 30 000 грн.

За змістом п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Зі змісту статті 58 ЦПК України убачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ст. ст. 15,60 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно достатті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»договір про надання правової допомогице домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьоїстатті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зістаттею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Задовольняючи заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, не доведено неспівмірності понесених позивачем витрат на правничу допомогу, не подано клопотання щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої та другоїстатті 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмоюстатті 141 ЦПК Українивизначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьоюстатті 137 ЦПК Українидля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК Українипри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, представником позивача надано копію договору № 23/10-ПД від 23 жовтня 2020 року, копію додаткової угоди № 1 до Договору №23/10-ПД від 24 листопада 2020 року, копію акту виконаних робіт №1 до Договору №23/10-ПД від 27 травня 2021 року.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди №1 до Договору №23/10-ПД від 23 жовтня 2020 року укладеної 24 листопада 2020 року сторони погодили, що гонорар Адвокатського бюро за ведення справи у суді першої інстанції становить 30 000,00(тридцять тисяч) гривень у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь Клієнта або ухвалення рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.5 Додаткової угоди №1 до Договору №23/10-ПД від 23 жовтня 2020 року укладеної 24 листопада 2020 року сторони погодили, що Клієнт сплачує кошти, визначені у п.2 цієї Додаткової угоди протягом 60 календарних днів з моменту ухвалення рішення судом першої інстанції.

Згідно Акту виконаних робіт №1 до Договору №23/10-ПД від 23 жовтня 2020 року, який підписаний 27 травня 2021 року сторони не мають претензій щодо обсягу та якості наданої правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції стосовно стягнення витрат на правничу допомогу обгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду та додаткове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального та матеріального права, отже, відсутні підстави для скасування рішення та додаткового рішення за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 травня 2021 року та додаткове рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 липня 2021 року залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 травня 2021 року та додаткове рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення виготовлено 13 грудня 2022 року.