Справа № 482/368/21
Номер провадження 4-с/482/2/2022
У Х В А Л А

Іменем України

01 червня 2022 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Сергієнка С.А., за участю секретаря Мазанової Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса Миколаївської області скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Новоодеського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), шо полягають у накладенні арешту на рухоме, нерухоме майно боржника та кошти боржника, що містяться на банківських рахунках , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Новоодеського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), шо полягають у накладенні арешту на рухоме, нерухоме майно боржника та кошти боржника, що містяться на банківських рахунках у виконавчому провадженні №67582806, у якому вона є боржником.

У своїй скарзі ОСОБА_1 вказує, що 05.02.2022 року вона через додаток "Дія" дізналась, що головним державним виконавцем Новоодеського відділу державної виконавчої служби в Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - Притуляк Каріною Артурівною 21.01.2022 було винесено постанову про арешт майна (рухомого та нерухомого) боржника в рамках виконавчого провадження №67582806.

До 05.02.2022 року ніяких виконавчих документів мені надіслано не було. Хоча відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Вказана Постанова, була винесена при примусовому виконанні виконавчого листа №482/368/21 від 15.11.2021 року, виданого Новоодеським районним судом Миколаївської області про стягнення з неї коштів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

09.02.2022 року божником під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, було самостійно зроблено фотофіксацію постанови головного державного виконавця від 21.01.2022 року.

ОСОБА_1 посилається на те, що вказана постанова, винесена головним державним виконавцем завідомо незаконно та всупереч Закону України «Про виконавче провадження». Так у володінні божника, відповідно до свідоцтва про право власності, знаходиться житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та який є єдиним її житлом.

Відповідно до ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов`язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір мінімальної зарплати у 2022 році складає: у місячному розмірі - 6500,00 грн. Тому при винесені постанови головним державним виконавцем Притуляк К.А. мінімальна сума заборгованості повинна була становити не менше 130000,00 грн.

Також у постанові вказано, що борг становить 32159,36 грн., хоча станом на 21.01.2022 сума боргу становила 30159,36. Що підтверджується копіями квитанцій АТ КБ "Приватбанк" від 15.12.2021 про сплату на користь стягувача 1000 грн. та від 19.01.2022 про сплату на користь стягувача 1000 грн.

Вказані дії з боку боржника прямо вказують на те, що вона не ухиляється від сплати заборгованості та не вчиняє будь-яких дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, відповідно до ст.19 ЗУ "Про виконавче провадження".

Однак, сплатити повну суму заборгованості одразу вона не може, так як не має постійного джерела доходу та має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, але докладає усі можливі зусилля з метою виплати боргу на користь стягувача, що підтверджується копіями квитанцій.

Крім того, 09.02.2022 року, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, боржник дізналась, що головним державним виконавцем Притуляк К.А. 18.11.2021 року було винесено. постанову про арешт коштів боржника , що містяться на банківських рахунках в рамках виконавчого провадження №67582806. До 09.02.2022 року боржник вказану постанову не отримувала. Хоча відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Банківський рахунок за № НОМЕР_2 , банку АТ КБ "Приватбанк" використовується нею щомісяця для отримання аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2017 року, відповідно до судового наказу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 18.09.2017 року (справа №482/1482/17), що підтверджується виписками по банківському рахунку.

13.02.2022 року на вказаний банківський рахунок надійшли аліменти на утримання сина в сумі 1302 гри, але отримати дані кошти ОСОБА_1 не змогла, так як рахунок заблоковано. Скаржник вказує, що вона не має постійного джерела доходів, а аліменти є основним джерелом доходу на утримання сина. Через блокування рахунку фактично вона не має змоги забезпечити сина всім необхідним, (одягом, шкільним приладдям та іншим).

Посилаючись на вищевикладене ОСОБА_1 просила суд:

-визнати незаконною та скасувати постанову про арешт майна (рухомого та нерухомого) боржника у ВП №67582806, яка була винесена 21.01.2022 року головним державним виконавцем Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - Притуляк К.А.;

-зобов`язати головного державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Притуляк Каріну Артурівну зняти арешт з майна (рухомого та нерухомого);

-зобов`язати головного державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Притуляк Каріну Артурівну зняти арешт з банківського рахунку № НОМЕР_2 , банку АТ КБ "Приватбанк".

ОСОБА_1 , головний державний виконавець Новоодеського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Притуляк К.А. та стягувач у судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом у провадженні головний державний виконавець Новоодеського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Притуляк К.А. знаходиться ВП № 67582806 із примусового виконання виконавчого листа №482/368/21 від 15.11.2021 року, виданого Новоодеським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), майнової шкоди 23452,36грн., моральної шкоди 5000грн., а також судових витрат 556,15грн. Загальна сума боргу яка підлягала стягненню за вищевказаним виконавчим документом складала 29 008,51?грн.

18.11.2021 року державним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні було винесено постанову про арешт коштів божника, що містяться на банківських рахунках.

21.01.2022 року державним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні було винесено постанову про накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно боржника.

Так вищевказаною постановою від 21.01.2022 року зокрема було арештовано житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить божнику ОСОБА_1 і є її єдиним житлом, що підтверджується копією витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір мінімальної зарплати у 2022 році складає: у місячному розмірі - 6500,00 грн.

Таким чином мінімальна сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, яка дозволяє звернути стягнення на єдине житло боржника становить 130000 грн.

Згідно ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

З наведеного видно, що накладений головним державним виконавцем 21.01.2022 року арешт на єдине житло боржника ОСОБА_1 , а саме житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не може переслідувати ціль реального виконання рішення суду, оскільки звернення стягнення на це майно з урахуванням суми, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням не допускається законом.

За таких обставин суд приходить до висновку що вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання головного державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Притуляк Каріну Артурівну зняти арешт саме із вищевказаного житлового будинку підлягають задоволенню, а у частині зобов`язання зняти арешт із іншого рухомого та нерухомого майна боржника слід відмовити, оскільки така вимога не обґрунтована скаржником.

Щодо вимог ОСОБА_1 зобов`язати головного державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Притуляк Каріну Артурівну зняти арешт з банківського рахунку № НОМЕР_2 , банку АТ КБ "Приватбанк" з підстав того що на це рахунок вона отримує аліменти на дитину, суд виходить із наступного.

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Усупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України будь-яких даних відносно того, що рахунок боржника, на який перераховується заробітна плата, є рахунком із спеціальним режимом використання або іншим рахунок, звернення стягнення на які заборонено законом, боржником суду не надано.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що державний виконавець визначив банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику.

АТ КБ "Приватбанк" на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку виконало, зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Згідно правового висновку, що міститься в постанові Верховного Суду України від 24.06.2015 у справі № 6-535цс15, кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 03.02.2021 року у справі № 756/1927/16-ц, у якій окрім іншого зазначено, що арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним (а у даному випадку аліментів) у інший спосіб.

За таких обставин суд приходить до висновку, що рахунок боржника не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, аліментів тощо), та набули статусу вкладу, а отже у задоволенні її вимог про зобов`язання державного виконавця зняти з нього арешт слід відмовити.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищевказане, визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця не входить до компетенції суду при розгляді скарг на дії (бездіяльність) державного виконавця у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, а відтак у задоволенні такої вимоги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Новоодеського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), шо полягають у накладенні арешту на рухоме, нерухоме майно боржника та кошти боржника, що містяться на банківських рахунках задовольнити частково.

Зобов`язати головного державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Притуляк Каріну Артурівну зняти арешт із житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248 і належить на праві власності божнику ОСОБА_1 .

У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили після підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко