Справа № 458/1018/21
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

02.06.2022 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого-судді Кшик О.І. у цивільній справі № 458/1018/21 за позовом Державного підприємства "Боринське лісове господарство" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області, про відшкодування шкоди, заподіяної лісопорушенням,

встановив:

У провадженні Турківського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ДП "Боринське лісове господарство" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області, про відшкодування шкоди, заподіяної лісопорушенням в розмірі 16 529,97 грн.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи, оформленого відповідним протоколом від 10.12.2021, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І.

Ухвалою суду від 10.01.2022 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 28.04.2022 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №458/110/22 за позовом ОСОБА_1 до ДП "Боринське лісове господарство" про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

01.06.2022 відповідач у справі ОСОБА_1 подав заяву про відвід головуючого-судді у справі Кшик О.І., який мотивує такими обставинами.

ОСОБА_1 вказує, що ним було виявлено факти повалення конституційного ладу суддею О.І.Кшик Турківського районного суду Львівської області при розгляді судової справи № 458/1018/21, що підпадає під кримінальну відповідальність за ст. 109, 111 КК України. Зазначає, що суд в даному складі не взмозі забезпечити реалізацію його права на справедливий суд, оскільки розгляд справи і винесення рішення суддями, які у відповідності до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не приймали присяги та були призначені з порушенням процедури (ст. 71 Конституції України), а фактично купили посади, порушує гарантії справедливого суду. Суд є некомпетентним в даній галузі права та правовідносин держави Україна з корінним народом споконвічними українцями, підпадають під дію п. 3 та 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України та викликають в нього глибокий сумнів в неупередженості та об`єктивності суддів. Суд має заявити собі самовідвід для забезпечення принципу безсторонності. Вважає, що рішення, прийняті юридичною особою з назвою суддею О.І. Кшик Турківського районного суду Львівської області є незаконним, бо практично не створений у визначений законодавством спосіб, а від цього юридичною особою що називає себе Турківського районного суду Львівської області, міської загальної юрисдикції відбувається привласнення функцій, які є виключним правом незалежних та безсторонніх судів, утворених згідно із законом.

Ухвалою суду від 02.06.2022 відновлено провадження в справі для вирішення питання відводу судді.

Вирішуючи заявлений відвід, суд виходить з таких мотивів та норм закону.

Порядок вирішення відводу визначено положеннями ст. 40 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість ( ч. 2 ст. 40 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду ( ч. 4 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 40 ЦПК України якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Беручи до уваги те, що в Турківському районному суді Львівської області правосуддя здійснює двоє суддів, відтак, з урахуванням вимог ч. 5 ст. 40 ЦПК України, вирішення питання про відвід здійснює суддя, який розглядає цю справу в нарадчій кімнаті.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладено. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання розглядається у порядку письмового провадження.

Водночас, враховуючи положення ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про відвід судді, оцінивши доводи та її обґрунтування суд дійшов такого висновку.

У відповідності до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Підстави для відводу визначені ст. 36 ЦПК України, зокрема, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, на який покликається ОСОБА_1 , суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як видно з заяви про відвід, підґрунтям для відводу судді є твердження заявника про те, що суддя Кшик О.І. була призначена суддею з порушенням процедури, визначеної ст. 71 Конституції України, без складання присяги судді, що свідчить про нелегітимність суду та, що такий суд не є справедливим судом, створеним згідно з законодавством, а отже не є «незалежним та неупередженим судом». Рішення прийняті в цій справі є незаконними.

Оцінюючи такі підстави заявленого відводу судді, суд дійшов висновку, про безпідставність таких доводів заявника.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд має завжди бути «встановленим законом».

Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини (Рішення по справі «Сокуренко і Стригун проти України») термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (п. 23). Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

Суддя Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. здійснює правосуддя в межах наданих законом повноважень, і зворотнього заявник не довів, покликання на порушення процедури призначення судді є безпідставними та голослівними.

У своїх доводах на обґрунтування відводу судді Кшик О.І., заявник не довів жодного факту упередженості, необ`єктивності судді при розгляді цивільної справи № 458/1018/21, зокрема, що суддя зацікавлена в результаті справи або ж з об`єктивної точки зору не надає досить гарантій для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно своєї безсторонності.

Твердження заявника про незаконність судових рішень судді, прийнятих під час розгляду цивільної справи № 458/1018/21 є неприйнятними, оскільки такі набрали законної сили.

Інших підстав для відводу не встановлено.

Відтак, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Кшик О.І. є невмотивованою, обставини, на які вказує заявник як на підставу відводу за п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України не знайшли свого об`єктивного підтвердження, а тому в задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

При цьому, суд зазначає, що за відсутності підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, суд не вправі задовольняти необґрунтовану, безпідставну заяву про відвід, оскільки це суперечитиме основним засадам цивільно-процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексі суддівської етики, Бангалорських принципах поведінки судді.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого-судді Кшик О.І. у цивільній справі № 458/1018/21 за позовом Державного підприємства "Боринське лісове господарство" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області, про відшкодування шкоди, заподіяної лісопорушенням - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Кшик