Справа № 346/5011/18
Провадження № 2/346/282/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Онутчак В.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Васильковського В.М.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Гори Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Гори Н.Ю. про відвід судді Калинюка О.П. в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю після розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину цього майна,-

ВСТАНОВИВ:

01.06.2022 року вищевказаною представником відповідача подано заяву про відвід головуючого судді Калинюка О.П., оскільки 09.08.2019 року цей суддя подав заяву про самовідвід в зв`язку з тим, що він особисто знайомий з представником позивача, адвокатом Васильковським В.М. та його сином ОСОБА_4 , який також працює на посаді судді цього ж суду. Ухвалою суду від 09.08.2019 року, постановленою під головуванням судді Калинюка О.П., вказану заяву про самовідвід задоволено. Однак, після повторного автоматизовного розподілу даної справи судді Калинюку О.П. цим суддею не заявлено із тих же підстав самовідводу, 26.04.2022 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Тому 20.05.2022 року стороною відповідача подано скаргу до Вищої ради правосуддя, а 24.05.2022 року - заяву до Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України про вчинення суддею ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

В судовому засіданні сторона відповідача підтримала заяву про відвід судді із зазначених підстав.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти заяви відповідача та вказали, що вони довіряють вказаному складу суду. Крім того, позивач вказав, що близько 4-х років дана справа не знаходить свого вирішення в судових органах, чим грубо порушуються її права.

Заслухавши вказаних учасників, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У вищевказаній ухвалі суду від 09.08.2019 року зазначено, що з представником позивача, адвокатом Васильковським В.М. суддя Калинюк О.П. знайомий особисто. Крім того, його син ОСОБА_6 також працює на посаді судді Коломийського міськрайонного суду, вони із суддею Калинюком О.П. призначені на посади одночасно, а саме 24.04.2012 року, і з того часу перебувають у дружніх стосунках ( т.3, а.с. 63,64).

Крім того, суддями Коломийського міськрайонного суду Івано - Франківської області

П`ятковським В.І. та ОСОБА_7 05.08.2019 року та 07.08.2019 року відповідно заявлено самовідводи та ухвалами від 05.08.2019 року та 07.08.2019 року відповідно задоволено ці заяви з тих підстав, що вказані судді перебувають з адвокатом (раніше - суддею) Васильковським В.М. у дружніх стосунках та вони раніше разом працювали в цьому суді (т.3. а.с.79-82, 85-89).

В зв`язку з цим 13.08.2019 року дана справа передана на розгляд до Косівського районного суду Івано-Франківської області (т.3, а.с.100).

Однак, ухвалою вказаного суду, постановленою під головуванням судді Крилюк М.І. 04.10.2021 року, справу передано на розгляд Коломийського міськрайонного суду Івано - Франківської області (т.4, а.с.117-119).

При автоматизованому розподілі даної справи її розподілено судді Яремин М.П. (т.4, а.с.123), яка призначена на посаду судді Коломийського міськрайонного суду 02.07.2020 року, тобто під час перебування даної справи в провадженні Косівського районного суду Івано-Франківської області.

Однак, 10.02.2022 року вказаній судді відповідачем заявлено відвід, оскільки ця суддя є заінтересованою вирішити дану справу на користь позивача (т.4, а.с.152-154).

Ухвалою вказаного суду, постановленою під головуванням судді Яремин М.П. 16.02.2022 року, заяву про відвід з метою уникнення сумнівів в її неупередженості задоволено (т.4, а.с.161-163).

Тому 17.02.2022 року дану справу розподілено судді Коломийського міськрайонного суду Васильковському В.В. (т.4, а.с.166).

Проте, ухвалою, постановленою під головуванням вказаного судді 28.02.2022 року, задоволено заяву про самовідвід, оскільки зазначений представник позивача є батьком цього судді (т.4, а.с.167, 168).

28.02.2022 року дану справу розподілено судді Калинюку О.П. (т.4, а.с.172).

04.04.2022 року відповідачем заявлено відвід цьому судді з підстав, аналогічних тим, які зазначені вище у розглядуваній заяві від 01.06.2022 року (т.4, а.с.191-193).

Ухвалою вказаного суду, постановленою під головуванням судді Беркещук Б.Б. 11.04.2022 року, в задоволенні заяви про відвід судді Калинюка О.П. відмовлено, оскільки фактично дана заява зводиться до не обґрунтованих припущень щодо упередженості та необ`єктивності головуючого судді Калинюка О.П., оскільки не доведено на час розгляду згаданої справи та заяви про відвід від 04.04.2022р. наявності та актуальності вказаних підстав, які були зазначені у заяві судді Калинюка про самовідвід від 09.08.2019 р.

Згідно з ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст.3 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

П.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

У відповідності до п.п. 49-54 рішення Європейського Суду з прав людини в справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 09.11.2006 року, «Мироненко та Мартенко проти України» від 10.12.2009 року № N 4785/02, які є остаточними відповідно до умов, зазначених у п. 2 статті 44 Конвенції, відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Враховуючи, що стороною відповідача неодноразово заявляються відводи головуючому судді Калинюку О.П. з підстав, вказаних у вищезазначених заяві цього судді про самовідвід та ухвалі від 09.08.2019 року, беручи до уваги, що хоча перебування у товариських стосунках із суддею цього суду Васильковським В.В. не може вплинути на неупередженість судді Калинюка О.П. у прийнятті рішення в даній справі, однак, суддею Калинюком О.П. в заяві про самовідвід від 09.08.2019 року заявлено протилежне лише з метою дотримання послідовності щодо позицій інших, вищевказаних суддів, які 05 та 07 серпня 2019 року (тобто раніше, ніж суддя Калинюк О.П.) заявили про самовідвід, слід дійти висновку, що сторона відповідача має підстави сумніватися в неупередженості судді Калинюка О.П. при розгляді даної справи по суті, вважаючи актуальними вказані в його заяві від 09.08.2019 року обставини як підстави для самовідводу протягом всього розгляду даної справи. Вказані сумніви сторони відповідача також можуть поглибитися, враховуючи, що з 11.06.2020 року суддя Васильковський В.В. обіймає посаду голови Коломийського міськрайонного суду.

Тому для забезпечення умов, за яких у сторони відповідача не виникало б таких сумнівів та уникнення будь-якого конфлікту інтересів заяву про відвід головуючого Калинюка О.П. від 01.06.2022 року слід задовольнити.

Враховуючи вищевикладене та, керуючись ст.126 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Рішенням Конституційного Суду України № 19-рп/2004 від 01.12.2004 року, ст.ст. 36, 39, 40, 41 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішеннями Європейського Суду з прав людини в справах "Білуха проти України" (заява №33949/02) від 09.11.2006 року, «Мироненко та Мартенко проти України» від 10.12.2009 року № 4785/02,-

у х в а л и в:

заяву про відвід головуючого судді Калинюка Олександра Петровича, подану 01.06.2022 року представником відповідача, адвокатом Горою Н.Ю., в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю після розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та права власності на 1/2 частину майна, задовольнити.

Справу передати до канцелярії Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області на повторний автоматизований розподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Калинюк О. П.