Справа № 302/1222/22
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26.12.2022 смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Митряк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2022 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов ОСОБА_1 , поданий представником позивача адвокатом Рішко С.І., до відповідача ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який зареєстрований 09.10.2010 року виконавчим комітетом Верхньобистрянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області. Від шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.11.2012 року у справі № 706/1410/12 шлюб між ними було розірвано.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.11.2015 року у справі № 302/1064/15-ц присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн., починаючи стягнення з 02.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Підставою для звернення до суду з даним позовом позивачка посилається на ті обставини, що сума, яка стягується з відповідача на утримання 11-річної дочки є недостатньою для належного утримання малолітньої дитини та забезпечення її нормального розвитку. На даний час дочка потребує значно більших матеріальних витрат на придбання одягу, харчування, навчання, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки і стягувати аліменти у розмірі 1/4 частці всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення даного позову та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.11.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) сторін.

Відповідачу ОСОБА_2 в ухвалі суду від 11.11.2022 року запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі з позовом та долученими до нього матеріалами надіслана відповідачу ОСОБА_2 за фактичним його місцем проживання: АДРЕСА_1 та отримано відповідачем особисто 24.11.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке є в матеріалах справи.

Тому, відповідно до положень ст.281 ЦПК України суд постановив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

Повно та всебічно дослідивши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 09.10.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.11.2012 року (справа № 706/1410/12) було розірвано (а.с.9).

Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини та у якому батьком записаний ОСОБА_2 , відповідач у справі, а матір`ю у свідоцтві про народження дитини записана ОСОБА_1 , позивачка у справі (а.с.7).

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконкому Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 20.10.2022 року за № 264, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.8) та вказані обставини відповідачем не оспорені.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.11.2015 (справа № 302/1064/15-ц), яке набрало законної сили, присуджено до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 02.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Постановою старшого державного виконавця Міжгірського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Глеба В.І. від 03 грудня 2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 49550553 про примусове виконання виконавчого листа № 302/1064/15-ц, виданого Міжгірським районним судом 23.11.2015 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно, в твердій грошовій сумі 600 грн., починаючи з 02.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).

Оцінивши зміст позовних вимог, подані по справі докази на їх обґрунтування, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Сімейного кодексу України.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (стаття 150 Сімейного кодексу України).

За частинами 1 та 2 статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки).

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З моменту постановлення Міжгірським районним судом рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 неодноразово змінювався прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, та у зв`язку з ростом та розвитком дитини відповідно і збільшились витрати на її утримання.

Відповідно до Правової позиції, яка викладена у постанові по справі №143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні (постанова Верховного Суду по справі № 303/369/20 (провадження № 61-17250 св 20) від 29 січня 2021 року).

Аналогічна позиція викладена в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки розмір аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач, при цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року), тому суд вважає можливим змінити розмір стягуваних на неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів, привівши їх у відповідність до положень частини 5 статті 183 СК України.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та приходить до висновку про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в частці, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, при цьому суд бере до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», а також те, що обов`язок утримувати неповнолітню доньку покладено на обох батьків (ст.180 СК України) та даний розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Крім того, у відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати у виді судового збору в сумі 992,40 грн. на користь держави покласти на відповідача, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору по даній категорії справ, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.7,10,11,265-268,279,280-282 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 180-184, 192 Сімейного кодексу України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.

Змінити спосіб та розмір стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, визначений рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2015 року у справі № 302/1064/15-ц (провадження № 2/302/437/15).

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в дохід держави - в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Міжгірським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: Ю. В. Сидоренко