Справа № 932/3593/22
Провадження № 2/932/1319/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 грудня 2022 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Дубовик К.В.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади про усунення перешкод в користуванні майном шляхом позбавлення осіб права користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 06 липня 2022 року надійшов вищезазначений позов, в якому позивач просять суд усунути йому перешкоди в користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прав користування житлом будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Стислий виклад позиції позивача зазначеної у позові.

Так, позивач на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1 , в якому зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є дружиною та сином його брата. Фактично з 2005 року по теперішній час відповідачі не проживають у зазначеному будинку, за весь час вони ні разу не з`явилися в ньому, про їх місце проживання позивачеві не відомо. В свою чергу позивач, вимушений витрачати зайві кошти на оплату комунальних послуг за всіх зареєстрованих осіб, що є значними витратами. Реєстрація відповідачів у зазначеному домоволодінні не дозволяє позивачу вільно розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. З урахуванням викладеного, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - домоволодінням АДРЕСА_1 .

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , який є сусідом позивача, підтвердив обставини викладені позивачем у позовній заяві та зазначив, що відповідачі не проживають в домоволодінні позивача вже понад 13 років.

Відповідачі до судового засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала письмові пояснення у яких просила прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом №2-1052 від 16 червня 2021 року домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .

Відповідно до копії довідки про склад сім`ї, зареєстрованою, з 07.02.2022, за адресою: АДРЕСА_1 значаться ОСОБА_6 , 1959 року народження, ОСОБА_3 , 1961 р.н., ОСОБА_4 1981 р.н.

Згідно актів від 01.07.2021, 01.09.2021, 01.10.2021, 01.11.2021, 01.12.2021, 01.06.2022, що складений сусідами позивача, підтверджено факт не проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за зазначеною адресою, відсутність їх особистих речей, предметів побуту.

Обставини не проживання відповідачів у вказаному домоволодінні підтверджено свідком ОСОБА_5 у судовому засіданні.

Норми права, що застосував суд.

Частиною ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності с право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Hіхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Велика палата Верховного Суду в постанові від 13.10.2020 у справі N447/455/17 (провадження N14-64цс20) звернула увагу на те, що необхідно звернути увагу, що ЖК УРСР був прийнятий 30.06.1983 і він не відображає усіх реалій сьогодення. ЦК України є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше у часі, тому темпоральна колізія вирішується саме на користь норм ЦК України.

Право користування чужим майном передбачено у статтях 401-406 ЦК України.

У частині першій статті 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Права члена сім`ї власника житла на користування цим житлом визначено у статті 405 ЦК України, у якій зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

У статті 406 ЦК України унормовано питання припинення сервітуту. Сервітут припиняється у разі, зокрема, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Висновки суду.

З огляду на те, що відповідачі не пов`язані з позивачем спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків та не проживають у вказаній квартирі тривалий час, що свідчить про наявність іншого житла, з метою недопущення порушення прав власника на вільне розпорядження належним йому майном, заявлені вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги щодо усунення перешкод в користуванні не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів того, що відповідачі чинять йому перешкоди в користуванні його майном.

Витрати позивача пов`язані з розглядом цинвільної справи складають 992,40 грн. судовий збір.

Керуючись ст.ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади про усунення перешкод в користуванні майном шляхом позбавлення осіб права користування житлом, - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користуватися домоволодінням домоволодіння АДРЕСА_1 .

В іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі по 496,20 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду складено та підписано 27 грудня 2022 року.

Суддя: В.І.Цитульський