У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2022 Справа №607/1114/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савчук Анастасії Олександрівни, заінтересована особа ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернувся в суд із скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савчук А.О., заінтересована особа ОСОБА_2 , у якій просить: визнати протиправними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савчук А.О. щодо відмови відновити виконавче провадження на виконання виконавчого листа №607/1114/17 від 09.01.2019 року; зобов`язати державного виконавця відновити виконавче провадження га виконання виконавчого листа №607/1114/17 від 09.01.2019 року.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник вказує на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2018 року, у справі №607/1114/17, що набрало законної сили 22.12.2018 року, суд визначив спосіб його участі у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3 , встановивши, що батько проводить з сином час за наступним графіком: щопонеділка із 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв.; кожну другу та четверту суботу місяця із 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; другу половину щорічних літніх канікул та 09.01.2019 року видав виконавчий лист №607/1114/17. На виконання вказаного судового рішення державним виконавцем відкрито виконавче провадження №60524801, а згодом виконавче провадження №63212358. Після повернення виконавчого листа стягувачу, останній 01.11.2021 року звернувся до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження в порядку частини шостої статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», однак йому було відмовлено у цьому. Тому, вважає, такі дії державного виконавця протиправними.

ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся судом про місце та час розгляду скарги, проте в судове засідання повторно не з`явився, заяв клопотань про відкладення розгляду скарги з поважних причин не подавав.

Зацікавлена особа боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату та час його проведення.

В силу вимог ч.2 ст.450 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності стягувача та боржника, оскільки неявка останніх не перешкоджає розгляду скарги.

Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савчук А.О. в судове засідання не з`явилась, попередньо подавши суду письмові заперечення, у яких вважає, що скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення. Зазначила, що на виконанні у вказаному відділі ДВС перебувало виконавче провадження №60524801. 22.06.2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Підставою для прийняття зазначеної постанови слугувало те, що 25.05.2020, 01.06.2020, 15.06.2020 державним виконавцем здійснено вихід за місцем побачення стягувача з дитиною та встановлено, що побачення з сином ОСОБА_3 не відбулося через неявку батька, про що складено акти державного виконавця. 04.06.2020 р. та 16.06.2020 на адресу стягувача направлено лист яким стягувача повідомлено, що в разі повторної неявки на побачення з сином ОСОБА_3 згідно графіку встановленого судом, виконавчий документ буде повернуто згідно п. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 16.06.2020 р. на адресу сторін виконавчого провадження направлено вимогу згідно якої боржнику та стягувачу необхідно з`явитися на місце проведення побачення згідно графіку встановленого судом 22.06.2020 р. 22.06.2020 державним виконавцем здійснено вихід за місцем побачення стягувача з дитиною, реєстраційний номер виконавчого провадження: 60524801, та встановлено, що боржником рішення суду виконано, однак побачення з сином ОСОБА_3 не відбулося через неявку стягувача, про що складено акт державного виконавця. Стягувач ОСОБА_1 вимогу державного виконавця від 16.06.2020 р. не виконав, на місце проведення виконавчих дій не з`явився, про причини неявки не повідомив. 05.10.2021 року на адресу відділу надійшла заява стягувача про пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа №607/1114/17 від 09.01.2018 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. 05.10.2021 року, державним виконавцем відкрито виконавче провадження згідно виконавчого листа №607/1114/17 від 09.01.2018 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. Згідно бази АСВП виконавчому провадженню присвоєно автоматично номер 63212358. 02.08.2021 р., 09.08.2021 р., 16.08.2021 р. державним виконавцем здійснено вихід за місцем проведення виконавчих дій. Побачення з дитиною ОСОБА_3 не відбулися у зв`язку із неявкою стягувача. 27.08.2021 р. на адресу стягувача направлено лист у якому зазначено про завершення виконавчого провадження у разі неявки стягувача за місцем проведення виконавчих дій. 30.08.2021 державним виконавцем здійснено вихід за місцем проведення виконавчих дій, проте стягувач не з`явився, та причину неявки не повідомив. На підставі наведеного, керуючись п.4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. 02.11.2021 року на адресу відділу надійшла заява стягувача про відновлення ВП №60524801. 12.11.2021 року на адресу стягувача направлено відповідь у якій зазначалось про неможливість відновлення ВП №60524801. Також, 06.12.2021 року на адресу відділу надійшла заява стягувача про відновлення виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №607/1114/17 від 09.01.2018 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. 10.12.2021 року на адресу стягувача направлено відповідь про неможливість відновлення виконавчих проваджень з наведених вище підстав. В разі завершення виконавчого провадження згідно п.9 ст.39 Закону за рішенням суду, щодо виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, підлягає відновленню в разі завершення виконавчого провадження на підставі п.5 ст.64-1 зазначеного Закону у разі виконання рішення боржником. Оскільки, виконавчі провадження №60524801 та №63212358 завершені в порядку п.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тому вважає, що дані виконавчі провадження не підлягають відновленню. Також зазначає, що виконавче провадження №60524801 завершено 22.06.2020 р. Згодом, стягувач повторно пред`явив виконавчий лист до примусового виконання. Відкрито нове виконавче провадження №63212358. Вважає, що скаржником не доведено факту протиправності дій державного виконавця, щодо відмови у відновленні виконавчого провадження.На підставі наведеного, вважає скаргу ОСОБА_1 безпідставною та у її задоволенні просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну з основних засад судочинства - обов`язковість виконання рішень суду.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

07.11.2019 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60524801 з приводу виконання виконавчого листа №607/1114/17 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 09.01.2019 року яким визначено спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким визначено, що батько проводить з сином час за наступним графіком: щопонеділка, з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв; кожну другу та четверту суботу місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; другу частину щорічних літніх канікул.

22 червня 2020 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Н.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із зазначеної постанови державного виконавця, 25.05.2020, 01.06.2020, 15.06.2020 державним виконавцем здійснено вихід за місцем побачення стягувача з дитиною та встановлено, що побачення з сином ОСОБА_3 не відбулося через неявку батька, про що складено акти державного виконавця. 04.06.2020 р. та 16.06.2020 на адресу стягувача направлено лист яким повідомлено стягувача, що в разі повторної неявки на побачення з сином ОСОБА_3 згідно графіку встановленого судом, виконавчий документ буде повернуто згідно п. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 16.06.2020 р. на адресу сторін виконавчого провадження направлено вимогу згідно якої боржнику та стягувачу необхідно з`явитися на місце проведення побачення згідно графіку встановленого судом 22.06.2020 р. на 10.00 год. 22.06.2020 державним виконавцем здійснено вихід за місцем побачення стягувача з дитиною, реєстраційний номер виконавчого провадження: 60524801, та встановлено, що боржником рішення суду виконано, однак побачення з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 не відбулося через неявку батька, про що складено акт державного виконавця. Стягувач ОСОБА_1 вимогу державного виконавця від 16.06.2020 р. не виконав, на місце проведення виконавчих дій не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Також, 05.10.2021 року на адресу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшла заява стягувача про пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа №607/1114/17 від 09.01.2018 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

05 жовтня 2020 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Савчук А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63212358 з приводу виконання зазначеного виконавчого листа.

02.08.2021 р., 09.08.2021 р., 16.08.2021 р. державним виконавцем здійснено вихід за місцем проведення виконавчих дій, та встановлено, що побачення з сином ОСОБА_3 не відбулося через неявку батька, про що складено акти державного виконавця.

27.08.2021 р. на адресу стягувача державним виконавцем направлено лист у якому державний виконавець попереджував ОСОБА_1 про завершення виконавчого провадження у випадку повторної неявки за місцем проведення виконавчих дій у зазначений день та місце.

30.08.2021 р. державним виконавцем здійснено вихід за місцем проведення виконавчих дій, проте стягувач ОСОБА_1 на них не з`явився, про причину неявки не повідомив.

02.09.2021 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Савчук А.О., в рамках виконавчого провадження ВП № 63212358, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п. 4 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із зазначеної постанови державного виконавця, підставою її прийняття слугували наведені вище обставини, тобто неявка стягувача ОСОБА_1 02.08.2021 р., 09.08.2021 р., 16.08.2021 р., а також 30.08.2021 року за місцем проведення виконавчих дій, попередження його про завершення виконавчого провадження у випадку повторної неявки.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем (частини 1, 2 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно вимог п. 5 Розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 07 квітня 2021 року № 1277/5), якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Сторона виконавчого провадження у разі неможливості з`явитися на призначений час письмово повідомляє про це державного виконавця шляхом подання заяви (клопотання), в якій (якому) зазначає про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною.

Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Якщо сторона виконавчого провадження не з`явилася у визначений у виклику час до державного виконавця та письмово не повідомила державного виконавця про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною, державний виконавець визначає час та (або) місце такого побачення без врахування позиції відповідної сторони виконавчого провадження.

Згідно вимог п. 8 цього ж розділу Інструкції державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа. Частина 2 зазначеної статті Закону передбачає, що

про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт. Частина 4, 5 вказаної статті Закону регламентує, що про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», відновлення виконавчого провадження передбачено лише у виключних випадках, зокрема:

- у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (ч.1 ст.41 Закону);

- якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею (ч.6 ст. 64-1 Закону);

- у разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження (ч.6 ст.67 Закону).

Таким чином, суд, оцінивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що оскільки державним виконавцем у виконавчих провадженнях №63212358, №60524801 з приводу примусового виконання зазначеного виконавчого листа винесено постанови від 02.11.2021 року, від 22.06.2020 року про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 4 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку із перешкоджанням стягувача у проведенні виконавчих дій (неодноразова його неявка без поважних причин), тому підстав для відновлення виконавчого провадження, як того вимагав скаржник в порядку ч.6 ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження» відсутнє. При цьому, суд зазначає, що ч.6 ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає підстави для відновлення виконавчого провадження у випадку перешкоджання боржника у побаченнях стягувача із дитиною, проте матеріалами виконавчого провадження даних обставин не підтверджено, а постанову про повернення виконавчого листа державним виконавцем винесено з підстав передбачених п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтями 12, 81 ЦПК України, передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст. 451 ЦПК України встановлено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи наведене, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що матеріалами справи не встановлено порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» у частині відмови ОСОБА_1 відновити виконавче провадження №63212358, 60524801 тому суд приходить до висновку що скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , подану ним 14 грудня 2021 року на дії/бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савчук Анастасії Олександрівни, заінтересована особа ОСОБА_2 , відмовити у повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан