Справа № 138/313/22
Провадження № 22-ц/801/1059/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Київська Т. Б.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 рокуСправа № 138/313/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Медвецького С. К.,

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу №138/313/22 за апеляційною адвоката Горбового В. А. в інтересах ОСОБА_2 на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 квітня 2022 року, ухвалене у складі судді Київської Т. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання жінки, яка народила дитину.

Позов мотивований тим, що сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з нею. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Указує, що на даний час перебуває у скрутному матеріальному становищі та потребує допомоги.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника, щомісяця, починаючи з дати звернення до суду з позовом до досягнення дитиною трирічного віку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 квітня 2022 року позов задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів з 14 лютого 2022 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач є працездатною особою, відомостей про наявність тяжких захворювань або інших вад здоров`я у нього чи інших утриманців не надано, тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання позивачки у визначеному судом розмірі

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

У травні 2022 року адвокат Горбовий В. А., діючи в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 17 травня 2022 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий - суддя Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 травня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано позивачці строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2022 року справу призначено до розгляду на 06 червня 2022 року в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції задовольняючи позов не надав оцінки факту відсутності перебування сторін у зареєстрованих шлюбних відносинах та не надання позивачкою доказів такого проживання.

Указує, що суд першої інстанції не встановив наявності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу (наявність джерел доходу та відсутність інших утриманців). Відповідач офіційно не працює та має на утриманні вагітну дружину.

Також зазначає, що суд першої інстанції неправомірно розглянув справу без його участі.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

25 травня 2022 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу у якому зазначає, що відповідач є батьком спільної дитини сторін, а тому відповідно до положень ч. 2 ст. 91 СК України вона має право на отримання матеріальної допомоги від відповідача до досягнення сином трирічного віку.

Указує, що відповідач працездатного віку, неофіційно працює, має дохід та має можливість надавати допомогу на її утримання. Доводи апеляційної скарги є надуманими та не відповідають дійсності.

ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У свідоцтві про народження дитини серії НОМЕР_1 від 08 грудня 2021 року батьком дитини записаний ОСОБА_2 .

Малолітня дитина проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 8 «Лісний» від 09 лютого 2022 року № 32.

З 31 січня 2022 року по 22 листопада 2024 року позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 25 травня 2021 року.

Судовим наказом Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 січня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісяця починаючи з 04 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з відомостями Державного реєстру фізичних осіб платників податків за період з першого по четвертий квартал 2021 року відсутня інформація про доходи ОСОБА_2 .

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності, згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає, з огляду на таке.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У статті 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно до частини другої статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища.

Крім цього, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів на утримання ОСОБА_1 суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача ј від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку.

Проте з таким висновком суду щодо визначення розміру аліментів не можна погодитись.

Ураховуючи майновий та сімейний відповідача (перебування на його утриманні вагітної дружини, стягнення аліментів на утримання дитини), колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_1 , зменшивши розмір аліментів з 1/4 до 1/6 всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у відповідача обов`язку утримувати жінку з якою він не перебував у офіційно зареєстрованому шлюбі є безпідставними, оскільки суперечать змісту ст. 91 СК України.

Також не заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу.

Суд звертає увагу на те, що відповідач є фізично здоровим, працездатним та має можливість отримувати дохід та сплачувати аліменти.

Небажання відповідача офіційно працевлаштуватись не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Посилання відповідача на те, що суд розглянув справу без його участі є безпідставними. Указана справа є малозначною та відповідно до положень ч. 4 ст. 274 ЦПК України розглядалась судом без участі сторін. Відповідачу забезпечено право на апеляційне оскарження судового рішення, яке ним і було реалізовано.

Вагомих аргументів та доводів, які залишились поза увагою суду першої інстанції та могли б призвести до ухвалення іншого рішення у справі апеляційна скарга не містить.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки при вирішенні справи суд допустив порушення матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення суду в частині визначення розміру аліментів .

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки часткове задоволення апеляційної скарги не призвело до відмови в задоволенні позовних вимог, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції слід залишити за відповідачем.

Керуючись ст. ст. 375, 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Горбового В. А. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 квітня 2022 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів з 14 лютого 2022 року до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити за відповідачем.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач С. К. Медвецький

судді: С. Г. Копаничук

В. В. Оніщук