Справа № 752/5658/22
Провадження № 2-з/752/273/22
У Х В А Л А

Іменем України

02.06.2022 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, третя особа Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова Віталіна Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, третя особа Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова Віталіна Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заявник просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., зареєстрований в реєстрі за №7865 від 21.09.2021 року, за виконавчим провадженням №67022811, яке відкрито Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кісельовою В.В.

Також заявником подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, з посиланням на те, що рівень його доходу не дозволяє забезпечити належим чином життя і, як наслідок, сплатити судовий збір.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 та заяви про звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову заявнику, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціну позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 частини 2 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову судовий збір сплачується у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2022 році з 1 січня становить 2 481,00 грн.

Отже, виходячи з наведених вище норм Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік», за подачу заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Заявник зазначає, що у нього відсутня можливість сплатити судовий збір, так як у зв`язку з воєнним станом в Україні рівень його доходу не дозволяє забезпечити належним чином життя, а також сплатити судовий збір.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначний строк у порядку, встановленому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові Пленуму №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначив, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Пунктом 29 Постанови Пленуму №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" передбачено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однієї з засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Заявник зазначає, що рівень його доходу не дає можливості сплатити судовий збір за подання заяви про забезпечення позову. Разом з тим, заявником не надано обгрунтованих та беззаперечних доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, які б свідчили про неможливість сплати судового збору, а тому в задоволенні даного клопотання необхідно відмовити.

Додатково суд звертає увагу заявника, що в п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що оскільки передбачені Законом пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред`явлення певних позовів.

У відповідності до п. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 151, 153, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

2. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, третя особа Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова Віталіна Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернути заявнику.

3. Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 02.06.2022р.

Суддя І.О. Ольшевська