Постанова

Іменем України

12 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 361/3079/19

провадження № 61-9132св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-ЖК»,

відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант», ОСОБА_1 ,

третя особа - виконавчий комітет Броварської міської ради Броварського району Київської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-ЖК», подану адвокатом Беженцевим Федором Володимировичем, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2021 року у складі судді Радзівіл А. Г. та постанову Київського апеляційного суду від 27 липня 2022 року у складі колегії суддів: Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О., Яворського М. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-ЖК» (далі - ОСББ «Наш Дім-ЖК», об`єднання співвласників) звернулося

до суду з уточненим у липні 2021 року позовом до Приватного акціонерного товариства «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» (далі -

ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант»), ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації на об`єкт нерухомого майна.

Обґрунтовуючи позов, ОСББ «Наш Дім-ЖК» вказувало, що у 2014 році

ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» побудувало та ввело

в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 .

У січні 2015 року між ПрАТ «Виробничо проектно-будівельна фірма «Атлант»

і Товариством з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Т» (далі -

ТОВ «Комфорт-Т») було складено акти приймання-передачі житлового будинку,

в яких було вказано основні показники будинку, зокрема те, що нежитлових приміщень в будинку немає.

У 2016 році у будинку було створено ОСББ «Наш Дім-ЖК», яке розпочало свою фактичну діяльність із серпня 2016 року.

Згідно з проєктною документацією нежитлове підвальне приміщення № 15 будинку відноситься до допоміжних приміщень і призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, оскільки в цьому приміщенні розташовані внутрішньобудинкові мережі та запірна арматура.

У процесі здійснення господарської діяльності об`єднання співвласників було встановлено, що вказане підвальне приміщення

АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , право власності зареєстроване 27 березня 2015 року Реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Власник спірного приміщення ОСОБА_1 ігнорує звернення позивача про допуск до приміщення з метою обстеження внутрішньобудинкових мереж для підготовки до опалювального сезону.

З метою з`ясування законності відчуження підвального приміщення, представник ОСББ «Наш Дім-ЖК» 19 лютого 2018 року звернувся і запитом

до ПрАТ «Виробничо проектно-будівельна фірма «Атлант» та отримав лист,

зі змісту якого вбачається, що така інформація розголошенню не підлягає

та у наданні копій документів, на підставі яких було зареєстровано право власності на спірне приміщення, а саме: копії договору купівлі-продажу майнових прав, копії витягу зі списку інвесторів будинку, копії довідки про повну сплату грошових коштів за таким договором та витяг з технічного паспорта будинку, відмовлено.

Таким чином, ОСББ «Наш Дім-ЖК» не має відомостей про те, з ким саме було укладено первісний договір, на підставі якого було зареєстровано право власності на спірні приміщення, а також, чи були сплачені грошові кошти за цим договором.

Посилаючись на те, що про незаконне відчуження спірного приміщення позивач дізнався лише 31 липня 2016 року після підписання актів приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс та після передачі технічної документації, спірне підвальне приміщення № 15 є допоміжним, тому ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» не мало права на його відчуження, позивач просив вважати поважними причини пропущення позовної давності та поновити строк для звернення до суду, і, уточнивши позовні вимоги, просив визнати недійсним правочин щодо купівлі-продажу нежитлового приміщення АДРЕСА_2 ; скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна

№ 06 - нежитлового приміщення № 15 в будинку за вказаною адресою та стягнути з відповідача судові витрати.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду

від 27 липня 2022 року, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову про визнання правочину недійсним

та скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів факт укладення такого правочину.

Апеляційний суд погодився з цим висновком та зазначив, що суд першої інстанції встановив, що правочини купівлі-продажу щодо спірного нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , який позивач просив визнати недійсним, оскільки згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно такий договір не укладався, а підставою для державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 було свідоцтво про право власності

на нерухоме майно, видане 28 березня 2015 року Реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. Отже, доказів вчинення правочину, який оспорюється, позивач не надано.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що порушене право не підлягає захисту у заявлений ОСББ «Наш Дім-ЖК» спосіб.

Апеляційний суд також взяв до уваги, що позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , які

є похідними від вимог про визнання недійсним правочину купівлі-продажу,

не конкретизовані, позивач не зазначив необхідних для ідентифікації реквізитів, зокрема дати і часу здійснення державної реєстрації, підстав внесення запису, відомостей про державного реєстратора, який прийняв відповідне рішення,

та відносно якої особи, що унеможливлює задоволення таких вимог.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У вересні 2022 року ОСББ «Наш Дім-ЖК», від імені якого діє адвокат

Беженцев Ф. В., подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області

від 21 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 липня 2022 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначає, що суди не з`ясували належним чином фактичні обставини справи,

що мають суттєве значення для вирішення спору, а саме, на думку заявника, суд не надав оцінку технічній документації, яка свідчить про належність спірного нежитлового приміщення до допоміжних приміщень будинку, та не витребував копії матеріалів реєстраційної справи і не дослідив свідоцтво про право власності на спірне приміщення.

Заявник вважає, що право власності ОСОБА_1 на спірне нежитлове приміщення набуте неправомірно.

У касаційній скарзі вказує на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права

і посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах

від 15 жовтня 2020 року у справі № 148/2383/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 715/316/18, щодо обов`язку суду витребувати докази для дотримання права особи на справедливий суд.

Доводи інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що прийняті у справі судові рішення є законними і обґрунтованими та підлягають залишенню без змін, висновків про відмову в позові суди дійшли, належним чином встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі доказах, а доводи касаційної скарги про те, що суд не витребував копії матеріалів реєстраційної справи та не дослідив свідоцтво про право власності на спірне приміщення,

є безпідставними.

Вказує, що вона є належним власником спірного нежитлового приміщення

та внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про її право власності це підтверджує, тобто держава підтвердила її право шляхом вчинення державним реєстратором відповідних дій.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано справу з Броварського міськрайонного суду Київської області.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд встановив, що у 2014 році введено в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок

АДРЕСА_1 , генеральним підрядником під час будівництва якого було

ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант».

Згідно з актом у січні 2015 року вказаний будинок передано на баланс

ТОВ «Комфорт -Т».

В акті вказано, що на баланс передано «0» квадратних метрів нежитлових приміщень.

21 березня 2016 року проведено реєстрацію ОСББ «Наш Дім-ЖК»,

що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

31 липня 2016 року будинок передано на баланс ОСББ «Наш Дім-ЖК», у тому числі допоміжні приміщення площею 3 232,2 кв. м, до яких віднесені сходові клітини, вестибюлі, позаквартирні коридори, колясочні, сміттєкамери, горища

і підвали, електрощитові.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 27 березня 2015 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності

на приміщення в підвалі площею 42,1 кв. м, що знаходиться за адресою

АДРЕСА_3 .

Підставою виникнення права власності вказано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер НОМЕР_1 , видане 28 березня 2015 року Реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області.

У відзиві на позовну заяву ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» стверджувало, що правочинів купівлі-продажу нежитлового приміщення № 15

за адресою: АДРЕСА_1 воно

не укладало.

Згідно з довідкою від 18 квітня 2019 року № 8 Комунального підприємства Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації», приміщення № 15, загальною площею 42,1 кв. м, в підвалі багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є нежитловим приміщенням, як самостійний об`єкт цивільно-правових відносин.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним правочин щодо купівлі-продажу нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , а також просив скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування оригіналів банківської квитанції, що підтверджує сплату грошових коштів

на банківський рахунок ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант»

за договором купівлі-продажу майнових прав на спірне приміщення, копії договору купівлі-продажу майнових прав на спірне приміщення, копії витягу

зі списку інвесторів будинку з тих підстав, що при зверненні до суду позивач зазначав та оскаржував лише договір купівлі-продажу спірного приміщення, будь-який інший договір не оспорювався, тобто документи, які позивач просив витребувати, по своїй правовій природі не відносяться до предмета заявлених позовних вимог та не сприяють доказуванню тих обставин, які викладені

в позовній заяві.

13 січня 2020 року позивачем подано заяву про витребування копій документів реєстраційної справи на спірне нерухоме майно.

30 вересня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області призначив у справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлені питання: яке функціональне призначення приміщення № 15,

що розташоване у будинку за адресою:

АДРЕСА_1 ? чи належить вказане приміщення до допоміжних приміщень будинку?

Проведення експертизи доручено експертам ТОВ «Судова незалежна експертиза України», проте справа повернулась до суду без проведення експертизи через ненадання додаткових матеріалів.

Відповідач подав заяву про застосування позовної давності, оскільки про те,

що ОСОБА_1 є власником спірного приміщення, позивачу було відомо

з часу прийняття будинку на баланс ОСББ.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції

в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від вказано, що касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Предметом позову у цій справі, уточненого під час судового розгляду, є визнання недійсним правочину щодо купівлі-продажу нежитлового приміщення № 15

в будинку та скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

За загальним правилом, визначеним статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 3 ЦПК України завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод

чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Згідно з вимогами цивільного процесуального закону кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати предмет позову або його правову підставу.

Касаційний суд погоджується з тим, що позивач, звернувшись до суду з позовом, предметом якого визначено визнання правочину недійсним, не надав доказів укладення правочину щодо спірного нежитлового приміщення, при цьому суд встановив, що підставою для державної реєстрації права власності

за ОСОБА_1 на спірне приміщення було свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про відмову в позові,

з яким погодився апеляційний суд, є обґрунтованим.

Касаційний суд вважає, що суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення у цій справі, дотримались норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги про те, що суди не надали оцінки технічній документації, яка свідчить про належність спірного нежитлового приміщення

до допоміжних приміщень будинку, та не витребували копії матеріалів реєстраційної справи, не дослідили свідоцтво про право власності на спірне приміщення та не дали оцінки тому, що право власності відповідача ОСОБА_1 на спірне нежитлове приміщення набуте неправомірно,

до уваги судом касаційної інстанції не беруться з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи

не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,

в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами першою та шостою статі 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини,

що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення

для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга цієї статті).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Позов судом першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, розглянуто у межах заявлених позовних вимог. Суд належним чином дослідив всі надані позивачем докази, які стосувались предмета доказування, та дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність заявлених ОСББ «Наш Дім-ЖК» позовних вимог.

Щодо доводів касаційної скарги про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із посиланням на висновки Верховного Суду, викладені

у постановах від 15 жовтня 2020 року у справі № 148/2383/19, від 28 квітня

2021 року у справі № 715/316/18, слід зазначити, що ці висновки стосуються обов`язку суду витребувати докази для дотримання права особи

на справедливий суд й висновки судів у цій справі не суперечать висновкам, викладеним у вказаних вище постановах Верховного Суду.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у цій справі, суди попередніх інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин

та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно

та всебічно дослідили наявні у справі докази і дали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального закону.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки такі судові рішення

є законними та обґрунтованими, прийняті з дотриманням вимог процесуального та матеріального закону, а доводи касаційної скарги висновків судів

не спростовують.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної

чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. З огляду

на те що суд касаційної інстанції рішення не змінює та не ухвалює нове, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених

у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-ЖК», подану адвокатом Беженцевим Федіром Володимировичем, залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня

2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:С. Ю. Бурлаков
В. М. Коротун
М. Є. Червинська