КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною акціонерного адвоката Курочкіна Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2022 року у складі судді Лужецької О.Р.,

у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі -АТ КБ «ПриватБанк») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач підписав анкету-заяву № б/н від 13 квітня 2010 року, в якій підтвердив свою згоду, що підписана її разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір.

При укладенні договору сторони керуватися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, відкрив кредитний рахунок, встановив початковий кредитний ліміт, видав відповідачу кредитну картку та надав можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, що у подальшому був збільшений до 50 000 грн, що вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, проте відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 21.06.2020 становить 74 351 грн 02 коп. та складається із заборгованості за кредитом у сумі 54 421 грн 93 коп. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 14 929 грн 09 коп.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2022 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 59 421 грн 93 коп. Вирішено питання судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Курочкін О.О. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, який вимоги банку задовольнити частково стягнувши з відповідача 11 624 грн 36 коп. заборгованості за тілом отриманих коштів.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що районним судом не надано оцінку та не взято розрахунок відповідача, який зроблений на підставі виписки по рахунку, де чітко викладено позицію та підстави непогодження з заявленими у позові сумами.

Вказано, що позивачем завищено тіло кредиту, оскільки було здійснено нарахування процентів та штрафних санкцій на ті кошти, що відповідач, у тому числі вносив на свій рахунок, списувалися позивачем у рахунок платежів, які він не мав права нараховувати, а тому не мав права їх списувати

У своїх поясненнях на апеляційну скаргу адвокат Гордієнко В.А. в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» зазначила, що районний суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення тіла кредиту, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

За змістом також не погоджується з доводи скаржника щодо не проведення судом самостійного розрахунку, оскільки у відповідності до ст. 81 ЦПК України обов`язок доведення своєї позиції лежить на сторонах у справі.

З оглядку на вказане представник позивача просила рішення районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторона відповідача за змістом не оскаржує рішення в частині відмови стягнення заборгованості за простроченими відсотками, тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення районного суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 13.04.2010 ОСОБА_1 підписана анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.11).

За змістом анкети-заяви відповідач виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка «Універсальна» та зазначив бажаний кредитний ліміт 500 грн (а.с. 11 на звороті).

Наведені Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold» відповідаемне підписані (а.с.12).

Згідно даних долученого до справи розрахунку заборгованості, позивач встановив наявність у ОСОБА_1 кредитної заборгованості, у сумі 74 351 грн 02 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 54 421 грн 93 коп. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 14 929 грн 09 коп. (а.с. 3-8).

Крім того у суді першої інстанції позивач надав виписку за договором № б/н ОСОБА_1 станом на 26.06.2020 (а.с. 47-85).

Також було долучено довідку про видачу кредитних карток, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 9-10).

Ухвалюючи рішення в частині задоволення вимог про стягнення тіла кредиту, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав та підстав вимагати їх захисту шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, пославшись при цьому на постановку Верховного суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження №14-131цс19).

Колегія суддів погоджується з висновками районного суду, враховуючи таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти(ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду ( ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» та заповнив і підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Підписана відповідачем анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи позичальника, зокрема повну дату його народження, РНОКПП, дівоче прізвище матері, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, сімейний стан, соціальний статус: тимчасово непрацюючий, номер мобільного телефона (а.с.11).

Наведені обставини підтверджують факт звернення відповідача до банку та отримання ним кредитних коштів, що свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит» і спростовують висновки суду про недоведеність даних обставин.

З урахуванням викладеного, вимоги банку про стягнення фактично отриманих та використаних позичальником коштів, які не повернуті в добровільному порядку, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Такі висновки узгоджуються з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, яка міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до громадянина про стягнення боргу за кредитним договором від 18 лютого 2011 року, де Велика Палата, погодившись із судовими рішеннями про стягнення із боржника непогашеного тіла кредиту, зазначила, що хоча укладений між сторонами кредитний договір від 18 лютого 2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить розміру і строку повернення кредиту, однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, і необхідність їх захисту через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Крім того, з наданої позивачем виписки з карткового рахунку відповідача, останній активно користувався кредитними коштами: розраховувався кредитною карткою, здійснював з неї платежі, а також частково погашала кредит, проте, повністю свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконав, у зв`язку з чим утворилась кредитна заборгованість.

За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим нових доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин в оскаржуваній частині рішення суду, відповідачем до апеляційної скарги не надано.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2022 року в оскаржуваній частині постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Курочкіна Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: