УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 361/5753/20

провадження № 61-12413ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича на постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича про повернення безпідставно набутих коштів та відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М. М. на свою користь безпідставно набуті в якості основної винагороди приватного виконавця грошові кошти у розмірі 427 189,20 грн, інфляційні втрати за період з 28 листопада 2019 року по 27 серпня 2021 року у розмірі 49 352,45 грн, 3% річних за період з 28 листопада 2019 року по 27 серпня 2021 року у розмірі 22 401,10 грн, 4 000,00 грн матеріальної шкоди, завданої незаконними діями, 100 000,00 грн моральної шкоди, завданої незаконними діями; а також понесені судові витрати.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Справа переглядалася судами неодноразово.

Останньою постановою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М. М. на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в якості основної винагороди приватного виконавця грошові кошти у розмірі 427 189,20 грн, інфляційні втрати за період з 28 листопада 2019 року по 08 вересня 2022 року у розмірі 134 733,52 грн, 3% річних за період з 28 листопада 2019 року по 08 вересня 2022 року у розмірі 35 638,10 грн, 10 000,00 грн на відшкодування завданої моральної шкоди. В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У листопаді 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименка М. М. надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у відкритті касаційного провадження відмовлено, оскільки касаційну скаргу було подано на судові рішення у справі, ціна позову в якій не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

12 грудня 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко М. М. вдруге засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року.

Вивчивши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Процесуальний закон не передбачає можливості повторного розгляду касаційної скарги особи, за зверненням якої Верховний Суд вже постановив ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, приватний виконавець Трофименко М. М. скористався передбаченим законом правом на касаційне оскарження судового рішення у цій справі та є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження, після чого повторно подає касаційну скаргу на те ж судове рішення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження в контексті вимог пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись статтями 261, 394 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича на постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича про повернення безпідставно набутих коштів та відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров