Справа №639/48/22
Провадження №2/639/1001/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Баркової Н.В.,

за участю секретарів Кролівець П.О., Карбовської М.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного постійного проживання, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулись позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з позовом до ОСОБА_4 , третьою особою зазначивши Другу Харківську міську державну нотаріальну контору, і просять суд визнати факт постійного проживання ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою АДРЕСА_1 разом із його батьками-спадкодавцами: ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) станом на момент смерті батьків, 06.02.1980 р. та 19.04.2011 р.; Визнати факт постійного проживання ОСОБА_2 19.04.1965 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 станом на момент смерті її чоловіка-спадкодавця ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ); визнати факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1 станом на момент смерті його батька-спадкодавця ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , батько позивача ОСОБА_3 , чоловік позивача ОСОБА_2 . Позивачі вказують, що за життя вони всі разом та ОСОБА_5 разом із матір`ю ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкали за адресою: АДРЕСА_1 ., а раніше також із з батьком ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Останні роки перед смертю ОСОБА_5 сильно хворів, через що не зміг своєчасно звернутися до нотаріуса за прийняттям спадщини після своєї матері. Тим не менш, постійно, всі ці роки, з народження і до смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_5 жив та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 разом зі своїми батьками - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , у тому числі і на момент смерті останніх, 06.02.1980 року та 19.04.2011 року відповідно. Крім того, він також приймав участь у похованні своїх батьків та у зв`язку з постійним проживанням у їх будинку користувався їх речами. Крім того, на ім`я ОСОБА_5 його мати - ОСОБА_6 склала заповіт. Даним заповітом вона заповіла все належне їй майно сину - ОСОБА_5 . Наразі, є необхідність оформлення права на спадщину за померлим ОСОБА_5 на будинок, який є спадковим майном за адресою: АДРЕСА_1 , але це не виявляється можливим. Документи щодо реєстрації (копія паспорту, відомості щодо місця реєстрації з Єдиного державного демографічного реєстру, Департаменту реєстрації Харківської міської ради, чи КП «Жилкомсервіс») відсутні. Нотаріальний орган за даних обставин відмовляє позивачам у відкритті спадкової справи та оформленні спадщини.

Крім того, місце постійного проживання позивачів є відмінним від місця реєстрації, що також потребує встановлення. Факт спільного постійного проживання ОСОБА_5 з його батьками станом на 06.02.1980 року та 19.04.2011 року підтверджується копією домової книги, із якої вбачається, що ОСОБА_6 була зареєстрована у будинку за адресою АДРЕСА_1 з 30.06.1965 року, ОСОБА_7 був зареєстрований у даному будинку з 30.06.1965 року та ОСОБА_5 був зареєстрований у цьому ж будинку з 16.07.1979 року. Також із копії заповіту ОСОБА_6 вбачається, що станом на момент оформлення заповіту остання також мешкала за адресою: АДРЕСА_1 та заповідала своє майно сину ОСОБА_5 . Крім того, у витязі про реєстрацію з Єдиного реєстру довіреностей нотаріусом зазначено місце реєстрації ОСОБА_5 - АДРЕСА_1 . Факт родинних відносин сина з батьками підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 . Із відмітки у паспорті (штамп) вбачається, що ОСОБА_2 взяла шлюб з ОСОБА_5 14.09.1985 року і була з ним у шлюбних відносинах до моменту його смерті. Від цього шлюбу у неї народилося двоє синів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Станом на момент смерті чоловіка та батька ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно проживали за адресою АДРЕСА_1 . Мешкають вони за цією адресою і дотепер. За відсутності підтвердження даних фактів нотаріальний орган відмовляє у відкритті спадкових справ (Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.12.2021 року Другої Харківської міської держнотконтори). ОСОБА_5 є спадкоємцем першої черги, як син ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та батька ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ). ОСОБА_5 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, бо постійно мешкав за адресою АДРЕСА_1 ., разом із батьками ( ОСОБА_5 був також і зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , але первісні документи про реєстрацію відсутні). Так само і ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно мешкали станом на момент смерті ОСОБА_5 (батька і чоловіка) за адресою АДРЕСА_1 станом на 13.01.2012 року, хоча і є зареєстрованими за іншою адресою. Тож, факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідним встановити з метою спадкування за ОСОБА_5 . Зважаючи на те, що первісні документи про реєстрацію ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 відсутні, - нотаріус відмовляє позивачам у відкритті спадкової справи за померлим. Крім того ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , постійно на момент смерті мешкали із ОСОБА_5 , але їх місце реєстрації є відмінним від місця постійного проживання, у зв`язку з чим данні факти потребують встановлення у судовому порядку.

У зв`язку з викладеним, позивачі, вимушені звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.01.2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного постійного проживання. Призначено підготовче засідання.

Разом з тим, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.08.2022 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного постійного проживання закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. Клопотання позивача ОСОБА_8 про виклик свідків задоволено. Викликано в судове засідання свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник адвокат Горлач О.С. надали вступне слово, в якому просили позовні вимоги задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини, в подальшому представник позивачів надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність та у відсутність позивачів.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав, в подальшому надав письмову заяву, в якій просив розглянути дану справу в його відсутність.

Представник третьої особи Другої Харківської міської державної нотаріальної контори надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та прийняти рішення на розсуд суду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, заслухавши думку учасників справи, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено відповідний актовий запис та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 28.03.1962 року. Батьками зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.21).

Рішенням народного суду Жовтневого району м. Харкова від 07.05.1974 року шлюб, зареєстрований 27.08.1954 року Жовтневим рай ЗАГС м. Харкова під №3505/605 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано. Розділено майно, в тому числі, за ОСОБА_6 визнано право власності на 1/2 частину будинку, розташованого в АДРЕСА_1 (а.с.31,32).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 08.02.1980 року, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що зроблено відповідний актовий запис №1251 (а.с. 18).

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 14.09.1985 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уклав шлюб з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_13 » (а.с.22).

ІНФОРМАЦІЯ_9 народився ОСОБА_3 , про що зроблено відповідний актовий запис та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 15.08.1991 року. Його батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.23).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №5412 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 (а.с.19).

З копії заповіту ОСОБА_6 вбачається, що станом на момент оформлення заповіту остання мешкала за адресою АДРЕСА_1 та заповідала все своє майно, що належатиме їй на день смерті своєму сину (а.с.33).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №643 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 (а.с.20).

Згідно з даними листа, надісланого у відповідь на заяву ОСОБА_2 від 05.07.2021 року, за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрованим/знятим з реєстраційного обліку на території Харківської області не значиться, заявнику рекомендовано звернутись до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (а.с.39).

В свою чергу Департамент реєстрації Харківської міської ради листом від 18.08.2021 року надав відповідь про те, що картотека з питань реєстрації фізичних осіб за адресою: АДРЕСА_1 не передана до Департаменту реєстрації Харківської міської ради, в реєстрі територіальної громади міста Харкова відсутні відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 . Рекомендовано з метою отримання архівних відомостей щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_5 звернутись до комунального підприємства «Жилкомсервіс» (а.с.40).

КП «Жилкомсервіс» у відповідь на звернення від 14.09.2021 року повідомило, що житловий будинок АДРЕСА_1 на балансі підприємства не значиться, у зв`язку з чим надати інформацію щодо реєстрації ОСОБА_5 за вищезазначеною адресою не надається можливим (а.с.41).

Між тим факт проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, виданому 29.03.2011 року приватним нотаріусом Гаража Н.П. (а.с.37).

Крім того, з копії домової книги за адресою: АДРЕСА_1 , оригінал якої досліджувався судом в судовому засіданні, вбачається:

-згідно запису №7 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , прописаний постійно ІНФОРМАЦІЯ_12 , помер в 1980 році;

-згідно запису №6 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , прописана постійно 30.06.1965 року, змінила паспорт ІНФОРМАЦІЯ_14 ;

-згідно запису №12 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , прописаний 16.07.1974 року (а.с. 25-30).

Дані перевірок станом на 2011-2012 роки в домовій книзі не фіксувались.

З копії постанови Другої Харківської міської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.12.2021 року вбачається, що позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії, як видача Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті їх чоловіка та батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю факту прийняття ними спадщини. При цьому в тексті постанови зазначено, що другою Харківською міською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №741П/2021 після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в матеріалах справи знаходяться заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , інші заяви про прийняття або про відмову від прийняття спадщини в матеріалах спадкової справи відсутні, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.24).

03.12.2021 року мешканці АДРЕСА_2 Махно ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 склали акт про те, що по АДРЕСА_1 фактично мешкають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є дружиною та сином ОСОБА_5 , який їм відомий, як колишній сусід, який помер у 2012 році. ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 з 1985 року та станом на момент смерті ОСОБА_5 проживала із своїм чоловіком. ОСОБА_3 проживав по АДРЕСА_1 з 1991 року та станом на момент смерті ОСОБА_5 проживав із своїм батьком (а.с.42).

09.11.2019 року позивачем ОСОБА_3 укладено договір на виготовлення меблів, які необхідно доставити за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.38).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , хрещена матір позивача ОСОБА_3 , надала показання про те, що ОСОБА_17 вона не знала, однак з сім`єю позивача спілкується дуже давно, з дитинства знає ОСОБА_2 . Свідок приходила в гості до позивачів за адресою по АДРЕСА_1 , оскільки є ще й медичною сестрою і допомагала, коли хворів чоловік ОСОБА_18 та його матір ОСОБА_19 . Остання розповідала свідкові, що її чоловік також раніше помер.

Свідок ОСОБА_10 повідомив суду, що був знайомий з ОСОБА_20 з 18 років, був свідком на його весіллі, приходив на свята до його родини за адресою: АДРЕСА_1 . Батьки ОСОБА_21 весь час жили за вказаною адресою в одному будинку, однак батька свідок не бачив, той помер, матір померла пізніше. На момент смерті ОСОБА_21 його дружина та її сини проживали також за вказаною адресою.

Свідок ОСОБА_11 повідомила суду, що доводиться подругою позивачу ОСОБА_2 , і пояснила, що ОСОБА_22 після весілля у 1985 році стала проживала за адресою: АДРЕСА_1 з чоловіком, а потім і з синами. При цьому батька ОСОБА_23 свідок не бачила, а приходила в гості і знає, що ОСОБА_21 з ОСОБА_22 та їх двоє дітей проживали в одній половині вказаного будинку, а матір ОСОБА_24 , в іншій половині. ОСОБА_22 не проживала з синами за своїм місцем реєстрації у зв`язку з тим, що там мешкають її родичі. На момент смерті чоловіка ОСОБА_22 та її сини мешкали за адресою: АДРЕСА_1 і це відомо свідкові у зв`язку з тим, що до смерті ОСОБА_21 вона часто приходила в гості до подруги, а зараз частіше навпаки ОСОБА_22 приходить у гості до свідка.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Також, ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, про те можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що спадкування є однією з підстав набуття права власності.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Разом з тим, ст.ст. 1216, 1220-1221 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують права на спадкування почергово.

Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Нотаріусом відмовлено позивачам у оформленні спадкових прав після смерті ОСОБА_5 і рекомендовано звернутись до суду.

В даному випадку з огляду на досліджені судом письмові докази, показання свідків, з яких вбачається, що позивачі дійсно мешкали тривалий час за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі і станом на 13.01.2012 року - момент смерті ОСОБА_5 , мали спільний побут, разом виконували обов`язки по домогосподарству, спільно харчувались і мешкали на одній території і в одному домоволодінні, отже суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання факту постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за адресою АДРЕСА_1 станом на момент смерті її чоловіка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також для визнання факту постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , за адресою АДРЕСА_1 станом на момент смерті його батька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи, що вказані факти мають юридичне значення для прийняття спадщини, а також визнані відповідачем, який також є спадкоємцем.

Разом з тим суд вважає недостатніми надані суду докази для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 разом із його батьками-спадкодавцами: ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , однак в позові вказана його дата смерті як ІНФОРМАЦІЯ_3 ), які були розлучені, саме станом на момент смерті батьків, оскільки єдиним наданим суду доказом з цього приводу є дані будинкової книги, які тривалий час не поновлювались, а покази свідків щодо часу проживання батьків носять абстрактний характер. Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 82, 89, 133, 206, 263- 265, ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 321, 328, 1216, 1218, 1220, 1221, 1258, 1264, 1270, 1297 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного постійного проживання задовольнити частково.

Визнати факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за адресою АДРЕСА_1 станом на момент смерті її чоловіка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , за адресою АДРЕСА_1 станом на момент смерті його батька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі:

-ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт серії НОМЕР_9 виданий 1 МВМ Жовтневого РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 13.08.1999 року, РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

-ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , паспорт серії НОМЕР_10 виданий Жовтневим РВ ГУ МВС України в Харківській області 21.11.2007 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , паспорт серії НОМЕР_11 виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 25.10.2002 року, РНОКПП: НОМЕР_12 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

Третя особа: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, , місцезнаходження: м. Харків, вул. Озерянська, буд. 6.

Повне рішення складено 09.01.2023 року.

Суддя Н.В. Баркова