Номер провадження: 22-ц/813/4405/22
Справа № 523/8545/19
Головуючий у першій інстанції Шепітко І. Г.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 липня 2019 року у складі судді Шепітко І.Г.,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , а також встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що була рідною племінницею ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були рідними сестрами та проживали разом, оскільки ОСОБА_5 була одинокою людиною та власних дітей не мала. Близько десяти років позивач доглядала і за ОСОБА_4 і за ОСОБА_5 , оскільки вони хворіли і потребували допомоги, а інших родичів у них не було, тітки дуже хворіли, а позивачу було важко постійно їздити із АДРЕСА_2 . Тому було вирішено про переїзд позивача проживати у квартиру, де спільно з тітками мешкала близько семи років. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Позивач за власні кошти організувала поховання та оплачувала поминальний обід. Після смерті сестри ОСОБА_5 15 травня 2017 року склала на ім`я позивача спадковий договір, відповідно до якого передала після своєї смерті у власність 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №598. Організацією та оплатою поховання також займалася позивач. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки квартири, позивачу було відмовлено, оскільки на час відкриття спадщини вона разом зі спадкодавцем не була зареєстрована у даній квартирі, а також через відсутність правовстановлюючого документу на 1/2 частки квартири, яку ОСОБА_5 мала право отримати після смерті своєї сестри, а також через недоведеність постійного проживання із померлою на час відкриття спадщини.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 липня 2019 року позовні вимоги задоволено. Встановлено факт прийняття ОСОБА_5 спадщини у вигляді Ѕ частки квартири АДРЕСА_3 , після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено факт, що має юридичне значення, визнавши, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 67,6 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., - у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 , що є правонаступником ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та просить суд заочне рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Судові витрати просить покласти на позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач жодним чином не приймала участі в приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_4 . Власниці робили це самостійно в передбаченому законодавством порядку. Жодних доказів своєї активної допомоги померлим тіткам позивач до суду не надала. Також не відповідає дійсності інформація, зазначена в підтвердженнях повідомлення відповідача про судові засідання та вручення копій документів. Суд першої інстанції не повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи; визнав встановленими недоведені позивачем обставин, що мають значення для справи; порушив норми процесуального права, а саме: справу розглянуто судом за відсутності учасника справи, завідомо не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду.

20.12.2022 від представника апелянта надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Позивач в судове засідання 20.12.2022 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не заявила.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд справи без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Позивач є племінницею ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були рідними сестрами.

05.08.2016 Департаментом міського господарства Одеської міської ради ОСОБА_4 та ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , згідно якого вони стали співвласниками квартири у рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла.

15.05.2017 ОСОБА_5 склала на ім`я позивача спадковий договір, відповідно до якого передала після своєї смерті у власність позивача Ѕ частки квартири АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла.

07.02.2019 за ОСОБА_1 зареєстровано право спільної часткової власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_3 на підставі спадкового договору.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що позивачем доведено факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_8 , а також доведено, що остання прийняла спадщину у вигляді Ѕ частини спірної квартири після смерті ОСОБА_4 . Визнаючи за позивачем право власності на Ѕ частини квартири у порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 , суд зазначив, що позивач не має можливості надати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ, зареєстрований належним чином у реєстрі прав власності на нерухоме майно, тому скористалася правом у відповідності до законодавства на подання заяви про прийняття спадщини, інших спадкоємців не встановлено.

Проте, з вказаними висновками апеляційний суд не погоджується з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать, що вирішуючи спір, суд не повідомляв належним чином відповідача про розгляд даної справи, матеріали справи не містять судових повісток про вручення йому копії ухвали про призначення справи до розгляду, у зв`язку з чим відповідач був позбавлений можливості участі у розгляді справи.

Наявне у справі кур`єрське повідомлення про надсилання на адресу відповідача ухвали суду з позначкою «від отримання відмовився» не є належним повідомленням останнього про дату, час та місце розгляду справи, що є порушенням норми процесуального права та безумовною підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового.

Вбачається, що відповідно до свідоцтва про одруження 18.02.1999 між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) було укладено шлюб.

27.05.2019 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси обрано щодо обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 помер.

12.08.2021 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси було допущено у даній цивільній справі процесуальне правонаступництво та замість померлого відповідача ОСОБА_2 залучено правонаступника ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки від 15.06.2017 ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_4 разом та вели спільне господарство зі своєю дружиною ОСОБА_4 по день її смерті.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Він не заявляв про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. ОСОБА_1 не входить до кола спадкоємців першої черги, тому за умов прийняття спадщини відповідачем до спадкування не закликається.

Отже, враховуючи, що довідкою стверджується факт постійного проживання відповідача з дружиною ОСОБА_4 по день її смерті та дані обставини не спростовані позивачем, жодні доводи з цього приводу не наведені, відповідач, як спадкоємець першої черги, правонаступником якого є апелянт, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї дружини.

Крім того, визначення ОСОБА_4 відповідачем у справі ОСОБА_2 є також підтвердженням визнання його прав як спадкоємця на спадкове майно.

Суд вказані обставини не досліджував, коло спадкоємців ОСОБА_4 не встановлював, у зв`язку з чим дійшовши помилкового висновку про наявність підстав для встановлення факту прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Суд також не звернув увагу на те, що в обґрунтування позову в частині визнання факту постійного проживання позивача з ОСОБА_8 не надано будь-яких доказів, які б свідчили про даний факт, рішення в цій частині ґрунтується на припущеннях.

З огляду на те, що відсутні правові підстави для встановлення факту прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті ОСОБА_4 , також постійного проживання позивача з ОСОБА_5 , не спростування факту існування спадкоємця першої черги, вимоги про визнання права власності на частину спадкової квартири не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 липня 2019 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (правонаступник ОСОБА_3 ) про встановлення фактів прийняття спадщини, проживання однією сім`єю, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 09.01.2023.

Головуючий:

Судді: