Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1381/22 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І.Г.
Категорія 45 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/1381/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Державної казначейської служби України у Житомирській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Перекупки І.Г. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом у якому просила стягнути з держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Житомирській області за рахунок коштів Державного бюджету України через Головне управління державної казначейської служби України у Житомирській області матеріальну шкоду в розмірі 11 500,00 грн, як витрати, які вона понесла для відновлення порушеного права, а саме витрати на правову допомогу, які вона сплатила за надання послуг адвокату за представництво її інтересів в суді під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності, за наслідками якого було ухвалено рішення про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення та 6000,00 грн моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона була зареєстрована та здійснювала діяльність, як фізична особа-підприємець щодо реалізації продуктів харчування у магазині АДРЕСА_1 , який орендувала у ПП «Відлуння», згідно договору оренди майна №188 від 01.01.2021 року. Зазначала, що в приміщені магазину знаходилося 16 пляшок з винним напоєм «Фраголіно Фрателі» та «Совєтське», які вона придбала для споживання своєю родиною під час прийдешніх новорічних та різдвяних свят. Вміст спирту етилового в даному напої менше 8.5 відсотки об`ємних одиниць, а тому напій не відноситься до алкогольних напоїв і не повинен маркуватися марками акцизного податку. 16 листопада 2021 року до приміщення магазину № А-26, в якому вона знаходилась, зайшли три чоловіки в цивільному одязі та одна жінка в одязі чорного кольору, схожому на форму поліцейських, пляшки з винним напоєм, були упаковані вищевказаними чоловіками в поліетиленові пакети і вилучені. У подальшому, її було притягнуто до адміністративної відповідальності. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 17.12.2021 у справі № 295/15676/21 закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення. Повернуто ОСОБА_1 вилучене в неї згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №364130 від 16.11.2021 майно. Вказувала, що неправомірними діями відповідача, їй було завдано моральну та матеріальну шкоду.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Житомирській області за рахунок коштів Державного бюджету України через Головне управління державної казначейської служби України у Житомирській області, на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 6 000,00 грн, матеріальну шкоду в розмірі 11 150,00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 5 500,00 грн. Судові витрати віднесено на рахунок Держави Україна.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Житомирській області подало апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши суму моральної, матеріальної шкоди та витрат на правничу допомогу. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції в порушення норм матеріального права, залишено поза увагою висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 15.12.2020 у справі №752/17832/14-ц де вказано, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити її до безпідставного збагачення. Враховуючи принципи розумності, виваженості і справедливості, суд першої інстанції дійшов до помилкового та необґрунтованого висновку , що розмір компенсації моральної шкоди, завданої позивачу становить 6000,00 грн. Позивачем не доведено факту завдання їй моральної шкоди у зв`язку із складанням відносно неї протоколу та його скасування. Факт закриття справи про адміністративне правопорушення, може становити достатню справедливу сатисфакцію, а задоволення позову в повному обсязі у даному випадку призводить до безпідставного збагачення позивача.

Щодо розміру понесених позивачем витрат в сумі 11150,00 грн ГУ Національної поліції України в Житомирській області зазначає наступне. Виокремлення адвокатом «підготовки та подання до суду заяви про повне фіксування з допомогою звукозаписувального технічного засобу судового процесу» як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовки до судового засідання», а тому визначення оплати на суму 250,00 грн є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги та має бути виключено із загальної вартості наданих відповідачу правничої допомоги. Аналогічними небунтованими вимогами є зазначення адвокатом, як окремо наданої адвокатської послуги, здійснення "підготовка та подання до Богунського районного суду м. Житомира клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення", не відповідає критерію співмірності витрат, зважаючи на сукупно витрачений адвокатом час на підготовку клопотання. Крім того, завищеною є вартість послуги "про підготовку та ознайомлення в суді першої інстанції зі справою про адміністративне правопорушення" яку адвокатом оцінено у 1000,00 грн, яка також не відповідає співмірності, зважаючи на сукупно витрачений адвокатом час на підготовку запиту, копія якого до матеріалів справи не долучена. Відтак, при наданні адвокатом допомоги позивачу на суму 11150,00 грн не було належним чином враховано витрачений час на вчинення дій та їх обсяг, що пов`язані з розглядом справи, а також судом першої інстанції не взято до уваги , що справа є незначної складності. Щодо вимог про стягнення з відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 5500,00 грн, то слід зазначити, що до позовної заяви на підтвердження таких витрат долучено лише копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 21.01.2022, будь яких інших доказів, які б підтверджували час витрачений на виконання відповідних робіт і послуг чи понесення додаткових витрат позивачем не подано.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору оренди майна № 188 від 01.01.2021 ФОП ОСОБА_1 отримала в тимчасове володіння та користування за плату торгівельний об`єкт № 26-А, який розташований в майновому комплексі «Ринок Тетерів» по АДРЕСА_2 , площею 23,6 кв.м. строком на один рік до 31.12.2021 з метою здійснення торгівельної діяльності.

Згідно рапорту, складеного інспектором-черговим Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Присяжнюком, 16.11.2021 о 12.55 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16.11.2021 о 12.54 год. за адресою: АДРЕСА_2 працівник поліції повідомив, що на сінному ринку в кіосках А 25 та А 26 здійснюється торгівля підакцизними товарами, заявник працівник поліції (внутрішня безпека) Гунько.

16 листопада 2021 року ДОП Житомирського РУП лейтенантом поліції Холод А.А. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 364130 стосовно ОСОБА_1 , згідно якого, остання в цей же день близько 13.50 год. за адресою: АДРЕСА_2 в приміщенні кіоску № НОМЕР_1 здійснювала продаж алкогольних напоїв, а саме шампанське « «Фраголіно Фрателі» та «Совєтське», чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Зі змісту даного протоколу вбачається, що він складений у відсутності понятих, до протоколу долучені пояснення, протокол огляду місця події, рапорт, довідка, у громадянки ОСОБА_1 за результатами огляду вилучені «FragolinoRosata» в кількості 6 бут.; «FragolinoItaliano» в кількості 2 бут.; «FragolinoBianco» в кількості 6 бут.; «Свєтскоє Ігрістоє» в кількості 2 бут. В графі «пояснення особи, що притягується до відповідальності» зазначено, що пояснення надаються на окремому аркуші, з протоколом не згодна, буду оскаржувати.

16 листопада 2021 року слідчим СВ Житомирського РУП ГУРП в Житомирській області Дев`ятком О.М. у період з 13.30 год. до 14.20 год. проведено огляд, за результатами якого складений протокол огляду місця події, згідно якого, об`єктом огляду є відкрита ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , вхід до приміщення № 25 «А», 26 «Б» «Продуктовий магазин», потрапивши до приміщення розміром 6х9 м., з правої сторони від вхідних дверей, знаходиться відділення, в якому знаходиться шампанське, а саме: «FragolinoRosata» в кількості 6 бут.; «FragolinoItaliano» в кількості 2 бут.; «FragolinoBianco» в кількості 6 бут.; «Свєтскоє Ігрістоє» в кількості 2 бут., які були опечатані та вилучені. Огляд проведений в присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Інші особи під час огляду відсутні.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 17.12.2021 закрито провадження у справі № 295/15676/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення. Повернуто ОСОБА_1 вилучене в неї згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №364130 від 16.11.2021 майно.

Вважаючи дії відповідачів неправомірними, ОСОБА_1 на підставі статей 23,1167, 1176 ЦК України просила відшкодувати їй завдану матеріальну та моральну шкоду.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми права, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені частиною сьомою статті 1176 ЦК України.

Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у випадках вчинення незаконних дій, перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Статтями 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

У статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що в наведених у статті цього Закону випадках громадянинові відшкодовується, зокрема, моральна шкода.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного та психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (частини п`ята, шоста статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»).

Звернувшись з цим позовом до суду, ОСОБА_1 зазначала, що відповідачі протиправно склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП відносно неї, який був направлений для розгляду до суду, чим завдали їй суттєвих моральних страждань, що призвело до порушення її нормальних життєвих та професійних зв`язків.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За загальним правилом, підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Встановивши, що ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів незаконності дій відповідачів, оскільки жодного адміністративного стягнення, передбаченого КУпАП, до неї застосовано не було, а складання протоколу про адміністративне правопорушення не є притягненням особи до адміністративної відповідальності, так як відповідно до статей 283, 284 КУпАП таке питання може бути вирішено лише судом, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Постанова Богунського районного суду м. Житомира від 17.12.2021 не є підтвердженням протиправності дій відповідачів оскільки вказаною постановою суду доведено лише те, що позивачка не вчиняла адміністративного правопорушення, а не протиправність дій відповідачів.

При цьому сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, то колегія суддів на підставі ч.4 ст.368 ЦПК України вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За подання апеляційної скарги, яку задоволено повністю Головне управління Національної поліції в Житомирській області сплатило судовий збір у розмірі 1 488, 00 грн.

Відповідно до п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору. Тому судові витрати Головному управлінню Національної поліції в Житомирській області за правилами ст.141 ЦПК України компенсуються за рахунок держави.

Згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Компенсувати за рахунок держави Головному управлінню Національної поліції в Житомирській області 1488,00 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Повний текст судового рішення складено 14 грудня 2022 року.

Головуючий

Судді