Єдиний унікальний номер № 225/7626/21
Провадження № 2/225/248/2022
Дзержинський міський суд Донецької області
=============================================================
26 грудня 2022 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі
головуючого-судді Челюбєєва Є.В.,
за участю секретаря Панасенко Г.Ю.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника позивача - адвоката Саєнка Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи- служба у справах дітей Торецької військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, служба у справах дітей Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав,
Представник позивача- адвокат Санко О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що відповідач по справі є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 24.04.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваний.

З 2012 по теперішній час ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Батько дитини свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться його навчанням, не надає допомогу на утримання сина.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Торецьким міським відділом державної виконавчої служби 02.08.2021за №17.15-23-37698, станом на 01.08.2021 заборгованість зі сплати аліментів складає 50282,25 грн.

Провадження у справі відкрито 22.12.2021 та призначено по справі підготовче засідання.

17.02.2022 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 27.10.2022, залучено до участі у справі службу у справах дітей Новомиргородської міської ради Кіровоградської області.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву з проханням розглянути справу без їх участі, підтримали заявлені вимоги, наполягали на їх задоволенні у повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Належно повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився.

Представник третьої особи- служби у справах дітей Торецької військової адміністрації Бахмутського району Донецької області в судове засідання не прибув, надав заяву з проханням розглянути справу без їх участі.

Представник третьої особи- служби у справах дітей Новомиргородської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не прибув, надав висновок щодо розв`язання спору.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Так, відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 24.04.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваний.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Торецьким міським відділом державної виконавчої служби 02.08.2021за №17.15-23-37698, станом на 01.08.2021 заборгованість зі сплати аліментів складає 50282,25 грн.

Згідно характеристики ОСОБА_2 за місцем його проживання, затвердженої спеціалістом СРМП Торецької ВЦА, ОСОБА_2 з дитиною ніколи не бачили, участі у виховані дитини не приймає, більше року за місцем проживання відсутній.

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики учня 7-В класу ЗЗСО І-ІІІ ступенів ОСОБА_3 , батько дитини з сім`єю не проживає, не бере участі у вихованні дитини, за всі роки навчання дитини у закладі жодного разу не відвідував батьківські збори, здоров`ям, навчанням та успіхами дитини не цікавився.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 10.08.2021, яка видана відділом з питань надання адміністративних послуг Торецької ВЦА Бахмутського району, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстровані: ОСОБА_6 (чоловік), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_7 (син), ОСОБА_8 (донька), ОСОБА_9 (бабуся).

Згідно інформації Дзержинського міського суду Донецької області від 06.10.2021, відносно ОСОБА_2 в суді знаходились дві справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП; 13.01.2016 до суду надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст. 164 КК України, яке ухвалою суду від 27.01.2016 було закрито у зв`язку із відмовою від обвинувачення потерпілої ОСОБА_1 .

За інформацією Органу опіки та піклування Новомиргородської міської ради ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_6 та дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 тимчасово проживають по АДРЕСА_2 , без реєстрації, перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи.

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню своєї дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з нею, не створює умов отримання нею освіти, не цікавиться її долею, матеріально не допомагає, що підтверджується вищенаведеними дослідженими доказами.

Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

Висновок органу опіки та піклування є лише одним із доказів у справі та може бути відхилений судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні таких доказів.

З висновку Органу опіки та піклування Новомиргородської міської ради від 13.12.2022 №02-22/492/1 вбачається, що зі слів ОСОБА_1 , акту обстеження умов проживання від 21.10.2022, складеного за місцем проживання ОСОБА_2 , інших доданих до позовної заяви матеріалів встановлений факт невиконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків відносно дитини, але його думку та з`ясувати причини невиконання ним батьківських обов`язків є неможливим через не встановлення місця проживання останнього, тому вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 .

Разом з тим, суд керуючись ч. 6 ст. 19 СК України не погоджується з вказаним висновком органу опіки та піклування та відхиляє його, у зв`язку з тим, що він хоча й містить посилання на невиконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина, проте є недостатньо обґрунтованим та його виводи суперечать інтересам дитини.

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо свого сина судом не встановлено.

У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідача вплине на інтереси дитини, яка не отримує від свого батька необхідної уваги та догляду.

Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно з ст. 169 СК України, відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача - адвоката Саєнко Олександра Миколайовича (АДРЕСА_5), який діє в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ), третя особа служба у справах дітей Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області (85200, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Руднична, 27), служба у справах дітей Новомиргородської міської ради Кіровоградської області(26000, Кіровоградська область, Новомиргородський район, м.Новомиргород, вул.Соборності, буд.112) про позбавлення батьківських правзадовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач може оскаржити рішення суду до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Є.В. Челюбєєв