Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2022 р.

м. Київ

справа № 755/11302/22

провадження № 2/755/6490/22

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат та оплати житлово-комунальних послуг, -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача ОСОБА_2 коштів, сплачених позивачем за житлово-комунальні послуги по утриманню квартири АДРЕСА_1 у розмірі 17 540,65 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . На даний час позивач самостійно здійснює утримання квартири. Відповідач з 05.02.2016 року за вказаною адресою не проживає, не бере участі в утриманні житла, тягар по утриманню квартири несе лише позивач. Згідно Довідки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» за послуги утримання будинку і прибудинкової території за період з 01.02.2016 року по 30.09.2022 року нараховано 13 903,29 грн., за Довідкою КП «Київтеплоенерго» за послуги з централізованого опалення в період з 01.05.2018 року по 30.09.2022 року нараховано 21 178,00 грн. Позивачем здійснено оплату житлово-комунальних послуг, наданих за адресою АДРЕСА_1 у розмірі 35 053,48 грн., тому позивач звертається до відповідача з даним позовом до суду, з огляду на солідарний обов`язок утримання квартири її власниками.

08 листопада 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат та оплати житлово-комунальних послуг, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_2 не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 08 листопада 2022 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приймаючи до уваги письмові заяви сторін щодо предмета спору, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Як убачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належить в рівних частках на праві власності ОСОБА_1 та з 05.06.2016 року ОСОБА_2 , що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с. 10-13, 14, 15)

Згідно Листа та Акту КП «Київтеплоенерго» від 07.10.2022 року № 30/3/2/ НОМЕР_1 , за період з 01.05.2018 року по 30.09.2022 року нараховано з послуг централізованого опалення та постачання гарячої води - 21 178,00 грн.; станом на 01.10.2022 року заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води по особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_1 немає. (а.с. 20-21, 22)

Згідно Листа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» за послуги утримання будинку і прибудинкової території за період з 01.02.2016 року по 30.09.2022 року нараховано 13 903,61 грн., сплачено за надані послуги - 13 903,29 грн. (а.с. 23)

У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (Постанова Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц)

Статтею 360 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18) та у постанові від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц (провадження № 61-7289св20).

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями діючого законодавства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів, сплачених позивачем за житлово-комунальні послуги по утриманню квартири АДРЕСА_1 у розмірі 17 540,65 грн., що становить Ѕ частину сплачених позивачем витрат за послуги з утримання будинку і прибудинкової території за період з 01.02.2016 року по 30.09.2022 року у розмірі 13 903,29 грн., та за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в період з 01.05.2018 року по 30.09.2022 року у розмірі 21 178,00 грн., - з огляду на виконання позивачем як співвласником квартири солідарного обов`язку по платі зазначених житлово-комунальних послуг та його право регресної вимоги по оплаті Ѕ частини такої оплати до відповідача як іншого співвласника квартири, яка також наділена обов`язком утримання майна, що належить їй на праві власності.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат та оплати житлово-комунальних послуг є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням повного задоволення позову та звільнення позивача від сплати судового збору як особи з інвалідністю ІІ групи, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 322, 509, 526, 544 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат та оплати житлово-комунальних послуг - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) кошти, сплачені за житлово-комунальні послуги по утриманню квартири у розмірі 17 540 (сімнадцять тисяч п`ятсот сорок) гривень 65 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення складено 19 грудня 202 2 року.

Суддя: В.І. Галаган