Номер провадження: 22-ц/813/137/22
Справа № 2-86/11
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси 20 жовтня 2020 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2013 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа - Військова частина НОМЕР_1 , про визнання недійсним ордеру та записів в ньому, виселення, зобов`язання вчинити певні дії, визнати недійсними записи в документах реєстраційного обліку, зобов`язання привести квартиру в належний стан, вселення та стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2013 року по цивільній справі № 2-86/11 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа - Військова частина НОМЕР_1 про визнання недійсним ордеру та записів в ньому, виселення, зобов`язання вчинити певні дії, визнати недійсними записи в документах реєстраційного обліку, зобов`язання привести квартиру в належний стан, вселення та стягнення судових витрат.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 березня 2018 року заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2013 року залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Постановою Одеського апеляційного суду від 04.03.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 березня 2018 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Ухвалою від 06 квітня 2020 року прийнято самовідвід судді Шенцевої О.П. у розгляді справи (2-86/11, провадження № 8/522/26/20), справу направлено для подальшого автоматичного розподілу до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси.
Ухвалою судді Чернявської Л.М. від 09 квітня 2020 року прийнята до свого провадження справа за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2013 року та призначено проведення судового засідання.
20 жовтня 2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Чернявська Л.М.) в задоволені вимог заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2013 року відмовлено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа - Військова частина НОМЕР_1 , про визнання недійсним ордеру та записів в ньому, виселення, зобов`язання вчинити певні дії, визнати недійсними записи в документах реєстраційного обліку, зобов`язання привести квартиру в належний стан, вселення та стягнення судових витрат залишено без змін.
16 листопада 2020 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_4 на Приморського районного суду м. Одеси 20 жовтня 2020 року. Апелянт не погоджується з вказаною ухвалою, просить її скасувати через порушення норм процесуального права, через які було неправильно прийнято рішення, не в повному обсязі з`ясовані обставини, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. На думку апелянта, заяву від 29 серпня 2016 року було розглянуто неуповноваженим складом суду, оскільки ОСОБА_1 подавав вмотивоване клопотання про відвід судді Чернявській Л.Н. Також пояснює, що після того як Одеський апеляційний суд виніс судове рішення, яким скасував ухвалу суду першої інстанції від 02 березня 2018 року і направив справу до Приморського районного суду м. Одеси для продовження розгляду, однак, на його думку, суддя Єршова Л.С. повинна була на законних підставах отримати справу продовження розгляду заяви від 29.08.2016, тому вважає, що порядок визначення судді для розгляду вказаної заяви було порушено. Крім того зазначає, що розгляд зазначеної заяви проводився без участі сторін, які не були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду заяви. Апелянт вважає, що за час розгляду судової справи, відповідач ОСОБА_7 жодного разу не був в судовому засіданні в судах першої і апеляційної інстанції та не мав жодного представника, а тому апелянт вважає, що дані обставини є нововиявленими і дають основи для перегляду судового рішення. Апелянт просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року, прийняти таке, яким направити справу в суд першої інстанції для продовження розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (т. 15, а.с. 175-187).
В процесі розгляду справи з метою перевірки доводів апеляційної скарги апеляційним судом витребувалась інформація в Приморського районного суду м. Одеси щодо спеціалізації судді Єршової Л.С. на момент розподілу справи за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (т. 16, а.с. 39).
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджених суддів), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

ОСОБА_1 неодноразово подавав клопотання про перенесення розгляду справи з різних причин, зокрема, 20.10.2021, 05.04.2022, 02.11.2022 (т. 16, а.с. 19, 66, 77-78). Судові засідання в справі неодноразово відкладались, в тому числі за заявами апелянта про відкладення розгляду справи.
29.11.2022 апелянт повторно подав клопотання про відкладення розгляду справи з аналогічних причин, що і в попередньому клопотанні, а саме відсутність можливості прийняти участь в розгляді справи в режимі відеоконференції та участь в іншому судовому засіданні. При цьому апелянт посилається на обов`язковість його участі в судовому засіданні з метою дослідження судом та учасниками справи доказів, які мають істотне значення для прийняття обґрунтованого та законного рішення в справі.
Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності апелянта Одеський апеляційний суд виходить з таких підстав.
Стадія апеляційного перегляду справи має свої особливості, що в тому числі, стосується участі сторін в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Отже, справа може бути розглянута апеляційним судом без сторін за наявними матеріалами справи та за умови належного повідомлення їх про розгляд справи. При цьому, з диспозиції вказаної статті вбачається, що в такому випадку поважність або неповажність причин неявки в судове засідання не впливає на прийняття судом рішення про розгляд справи за відсутності сторін.
Апеляційний суд зауважує, що справа знаходиться в провадженні апеляційного суду тривалий час (протягом двох років).

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. Так, в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» він зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відповідно до п. 1.2.3 Правил організації ефективного цивільного судочинства (далі Правила), затверджених рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020 (https://oda.court.gov.ua/sud4813/inshe/1/) суд повідомляє сторони та їх представників шляхом надіслання судової повістки, смс-повідомлення, листом, телефоном, факсом чи електронною поштою. Крім того, суд має право визнати сторону повідомленою з використанням електронного Списку судових справ, призначених до розгляду на офіційному сайті суду у разі якщо за обставинами справи вказана сторона ініціювала відповідну стадію процесу (подавала позов, апеляційну скаргу), або була присутня в судовому засіданні, або не була присутня в судовому засіданні, проте достеменно знала про його призначення, зокрема, подавала клопотання про його відкладення. Коли суд приймає рішення щодо сповіщення учасників справи, за потреби він також встановлює, яка саме сторона повинна виконати ту чи іншу процесуальну дію, та визначає строк, у який вона повинна це зробити.
Заяви про проведення судового засідання в справі в режимі відеоконференції не подавались.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово подавав клопотання та ознайомлювався з матеріалами справи: 18.10.2021, 28.10.2022 (т. 15, а.с. 247; т. 16, а.с. 16, 75).
Отже, апелянт був в повному обсязі забезпечений процесуальними правами, в тому числі мав можливість подавати заяви, клопотання, пояснення по суті справи тощо. Разом з тим, в своїх клопотаннях про відкладення розгляду справи апелянт обмежився лише поясненням щодо відсутності можливості прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та посилався на необхідність особистої участі в судовому засіданні. Однак, апеляційний суд зауважує, що будь-яких вагомих причин, які б свідчили про необхідність особистої участі в судовому засіданні апелянт не наводив.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зважаючи на вище наведене, оскільки апелянт є ініціатором процесу на даній стадії, що покладає на нього відповідний обсяг процесуальних обов`язків та процесуальних ризиків у випадку вчинення/не вчинення відповідних процесуальних дій, враховуючи наявні матеріали справи, предмет апеляційного перегляду та положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України в контексті особливостей розгляду справи в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності апелянта.
Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились. Про час, місце, дату та порядок розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення судового засідання або про розгляд справи в режимі відеоконференції сторони не подавали.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що обставини виклику відповідача ОСОБА_7 по справі в судові засідання під час розгляду справи були відомі на час винесення рішення та перегляду рішення в апеляційному порядку. Суду не надані належні та допустимі докази того, що існують істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Тому суд вирішив відмовити в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до ч. 13 ст. 33 ЦПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною першою цієї статті.

За ч. 8 ст. 34 ЦПК України перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами здійснюється судом у такому самому кількісному складі, в якому ці рішення були ухвалені (одноособово або колегіально).

Згідно з ч. 1 ст. 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010, а саме згідно з п. 2.3.10. збори суддів відповідного суду мають право запроваджувати спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій судових справ. Спеціалізація суддів визначається із розрахунку розподілу не менше двох суддів на одну спеціалізацію.

За п. 2.3.13. збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості здійснення автоматизованого розподілу судових справ: стосовно суддів, щодо яких за рішенням зборів суддів запроваджується (змінюється) спеціалізація з розгляду конкретних категорій справ;

В відповідно до п. 2.3.20. автоматизований розподіл судових справ між суддями (колегіями суддів) здійснюється з урахуванням спеціалізації суддів, у тому числі спеціалізації зі здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх.

Як вбачається з відповіді Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2022 на запит апеляційного суду, справу № 2-86/11 не було передано раніше визначеному складу суду судді Приморського районного суду м. Одеси Єршовій Л.С. з урахуванням рішення № 1 Зборів суддів Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2019 в частині зміни спеціалізації судді на момент повернення справи з суду апеляційної інстанції та здійснення авторозподілу справи. Відповідно до вказаного рішення № 1 від 13.11.2019 суддю ОСОБА_9 було виключено зі складу суддів цивільної спеціалізації та включено до складу суддів кримінальної спеціалізації з 14.11.2019 (т. 16, а.с. 48-49, 50-51).
Отже, вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги в частині розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами неповноважним складом суду.

Також, апелянт посилається на те, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами була розглянута судом першої інстанції за відсутності учасників справи, неповідомлених належним чином про дату, місце та час судового засідання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За п. 3 ч. 3 цієї ж статті порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

В контексті наведених положень, неповідомлення учасника справи про дату, час та місце судового засідання є обов`язковою підставою для скасування судового рішення тільки в тому випадку, якщо не повідомлений учасник справи обґрунтовує свою скаргу такою підставою. В іншому випадку, суд з врахуванням обставин конкретної справи (категорії, предмету спору, фактичних обставин, доказової бази, результату розгляду справи) визначає якою мірою була необхідна участь в розгляді справи іншого учасника та чи призвело не повідомлення такого учасника справи до настання негативних наслідків (порушення його прав та законних інтересів) або ж ухвалення помилкового рішення по суті спору судом першої інстанції. Якщо таких обставин не встановлено, підстави для обов`язкового скасування судового рішення відсутні.

Крім того, неоскарження учасником справи судового рішення, яке було ухвалено в судовому засіданні за його відсутності, свідчить про відсутність його зацікавленості та згоду з таким судовим рішенням.

За обставинами даної справи ОСОБА_1 , який виступає апелянтом в даному апеляційному провадженні, був належним чином повідомлений про розгляд його заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, що підтверджується протоколом судового засідання від 01.07.2020 та його розпискою (т. 15, а.с. 153-154, 155). Інші учасники справи ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2020 не оскаржували. Будь-яких доводів, які б свідчили, що неповідомлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 призвели до ухвалення помилкового процесуального рішення, апеляційна скарга не містить. Доводи, які б підтверджували обов`язковість участі вказаних учасників справи в судовому засіданні, також апелянтом не зазначались.
За таких обставин, доводи апелянта щодо неналежного повідомлення учасників справи в контексті п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Одночасно, в контексті обставин даної справи, з врахуванням неодноразового подання ОСОБА_1 заяв про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, апеляційний суд вважає необхідним звернути увагу на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За ч. 2 цієї статті підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Велика палата Верховного Суду в своїй постанові від 25.05.2021 в справі № 752/4995/17 дійшла висновку, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для такого перегляду є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (частина перша та пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року (пункти 7.4-7.5)).

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/10129/17 від 22 січня 2019 року (пункт 26)).

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в своїй постанові № 4 від 30.03.2012 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень за нововиявленими обставинами», а саме в пункті 5 процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси 20 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький