Справа № 203/1745/21
Провадження № 2/204/230/22 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Самсонової В.В.
за участю секретаря Зайченко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання частини договору недійсним,-
В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги позивача підтримує і просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача. Крім цього, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Також вказав, що судові витрати складаються із судового збору у розмірі 908,00 грн.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню по наступним підставам.
01 червня 2020 року між ТОВ «ГЕТМАНГЛОБАЛ» та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 укладено договір управління майном №01/06, відповідно до якого, предметом договору є автомобілі визначені в додатку №1 до даного договору. Проте, додатку №1 до даного договору не надано.
Як вказує позивач у позовній заяві, ним, як наймач, та відповідачем, як наймодавцем, в електронній формі, за допомогою мобільного додатку Getmancar укладено публічний договір оферти на короткостроковий прокат автомобіля (каршерінг), на підставі якого позивач користувався автомобілем «Кia Rio», д.н.з. НОМЕР_1 , який належав відповідачу на праві розпорядження та користування, відповідно до договору управління №01/06 від 01.06.2020 року.
Підпунктом 3.4 п. 3 публічного договору оферти на короткостроковий прокат автомобіля (каршерінг) до якого приєднався відповідач (далі - договір) визначено, що встановлення мобільного додатку, реєстрації в якості Наймача на сайті та/або в Мобільному Додатку GetmanCar є вираженим наміром особи (Користувача/Наймача) укласти даний Договір та використовувати послуги каршерінгу, прокату автомобіля.
Підпунктом 5.1.2 п.п. 5.1 п.5 договору передбачено, що користувач та/або наймач зобов`язаний нести відповідальність за невиконання та/або неналежне виконання викладених в цьому договорі вимог і умов, а також розуміє всі наслідки своїх дій по реєстрації, користування сервісами сайту та/або в мобільному додатку GetmanCar.
Відповідно до п.п. 5.1.5 п.п. 5.1 п.5 договору користувач та/або наймач зобов`язаний компенсувати розмір завданих наймодавцю збитків, що виникли в результаті порушення користувачем/наймачем будь-яких гарантій чи зобов`язань за цією угодою. Розмір збитків визначається одноосібно наймодавцем та/або за допомогою оцінки станції технічного обслуговування, експерта, та/або страхової компанії. Користувач/наймач беззастережно погоджується відшкодувати наймодавцю такі збитки.
Підпунктами 5.1.23, 5.1.26 п. п. 5.1 п. 5 укладеного між сторонами договору встановлений обов`язок користувача/наймача забезпечити збереження прокатного автомобіля з моменту його прийому, а після закінчення використання автомобіля повернути його наймодавцю в належному технічному стані в порядку, передбаченому цим договором.
Відповідно до п.п. 5.1.32 п. п. 5.1 п. 5 договору передбачено, що при виявленні пошкоджень наймодавцем та/або наступним наймачем, поліцією та/або іншим компетентним органом, у випадку, якщо про такі пошкодження не було повідомлено до Служби підтримки та такі пошкодження не зафіксовані поліцією, іншими компетентними органами наймач зобов`язаний повністю оплатити на користь наймодавця вартість ремонту автомобіля, що визначається оцінкою будь-якої станції технічного обслуговування на вибір наймодавця, експертом.
Зі змісту п. п. 5.1.38 та п. п. 5.1.39 п. п. 5.1 п. 5 договору вбачається, обов`язок користувача/наймача негайно сповіщати службу підтримки про викрадення/розкрадання Автомобіля, про будь-яке пошкодження Автомобіля, його несправності, поломки, ДТП, претензії третіх осіб щодо Автомобіля та про всі обставини, в результаті яких Автомобілю може бути завдано шкоди, про втрату права на управління Автомобілем, про факт втрати або приведення в непридатність Документів і Майна, що знаходяться у Автомобілі, повідомити достовірну інформацію про зазначені факти і виконувати інструкції Наймодавця (Служби підтримки), а також вимоги чинного законодавства. В разі ДТП, викрадення/розкрадання Автомобіля, настанні іншого випадку пошкодження, Наймач керується вказівками Служби підтримки Наймодавця і чинним Договором, вживає заходів щодо збереження Автомобіля, негайно (при першій фізичній можливості) самостійно повідомляє про це в Службу підтримки (в першу чергу), органи поліції, оформлює і отримує (в тому числі в органах поліції) необхідні і передбачені чинним законодавством України, а також Правилами страхування документи (за винятком випадків, коли Службою технічної підтримки дані інші вказівки, що не суперечать чинному законодавству). Зазначені в цьому пункті документи (оригінали) Наймач зобов`язується передати Наймодавцю протягом 1 (одного) робочого дня з моменту їх оформлення або отримання від третіх осіб (в тому числі від посадових осіб органів державної влади. Наймачу забороняється фіксування факту ДТП без повідомлення в органи поліції, в тому числі, шляхом оформлення європротоколу з іншим учасником (учасниками) ДТП.
Пунктом 16 договору визначено дії, які наймач зобов`язаний вчинити у випадку пошкодження автомобіля, зокрема зупинити та не переміщати автомобіль з місця події; зателефонувати до поліції та до Служби підтримки наймодавця; оформити випадок пошкодження по приїзду екіпажу поліції та пройти медичний огляд на стан сп`яніння; передати всі документи про випадок пошкодження наймодавцю; відшкодувати вартість франшизи та інші витрати, що не відшкодовуються та/або якщо пошкодження зроблені із порушенням умов даного договору.
Згідно п.20.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність відповідного до чинного законодавства України і даного договору.
Згідно зі ст. ст. 215, 626-628 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Позивач вказує, що відповідач повному обсязі виконав зобов`язання за публічним договором.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції чинній на момент укладення оспорюваного договору) нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.
Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.
Обравши способом захисту своїх прав визнання частини публічного договору недійсним з підстав, передбачених статтею 230 ЦК України та статтями 11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, позивач зобов`язаний довести правову та фактичні підстави своїх позовних вимог.
Разом з цим, приєднавшись до публічного договір позивач погодився з метою його використання та встановленими умовами.
Як на підставу визнання п. 20.2.3.5. публічного договору недійсним позивач посилається на несправедливі умови договору.
Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч.2 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.
П.5 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» до несправедливих умов договору відносить в т.ч. і встановлення в договорі вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання частини недійсним публічного договору не знайшли свого підтвердження, є такими, що спростовані матеріалами справи, а відтак не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись, Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 203,204, 215, 626-628, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 6, 12, 13, 76-81, 247, 258, 263 -265, 268, 273,354 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання частини договору недійсним - відмовити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Самсонова