Справа № 165/4194/21
Провадження № 2/165/271/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

встановив:

22 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

На обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 . В житлі зареєстроване постійне місце проживання її матері ОСОБА_3 , чоловіка ОСОБА_4 , сина ОСОБА_5 та сина ОСОБА_2 , що є повнолітнім. Останній в грудні 2017 року забрав особисті речі з житла і з того часу квартирою не цікавиться та не сплачує комунальні послуги. Зазначає, що реєстрація в житлі ОСОБА_2 унеможливлює оформлення нею житлової субсидії. Більше того, вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, нарахування яких здійснюється за кількістю зареєстрованих у житлі осіб. Просить суд постановити рішення, яким визнати, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки він більше року не проживає без поважних причин у спірному житлі та ним не користується.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, її представник ОСОБА_6 подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, підтримала позов та не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с.41).

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення опубліковане на офіційному сайті судової влади (а.с.40).

Суд, у відповідності до ст.280, ст.281 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Конституцією України, положеннями ст.316, ст.317, ст.319, ст. 321 ЦК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який передбачає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.16, ст.386, ст.391 ЦК України, а об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира (ст. 379, ст.382 ЦК України).

Права власника житла визначені у ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Згідно з копією свідоцтва про право власності на квартиру, виданого приватизаційним відділом Нововолинського управління житлово-комунального господарства 31 березня 1994року (а.с.7), копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1878 від 23 червня 2015 року, зареєстроване в реєстрі за №1878 (а.с. 8) на праві приватної власності позивачу належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

У спірному житлі зареєстроване постійне місце проживання відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією будинкової книги (а.с.11-14), інформацією отриманою з Управління ЦНАП Виконавчого комітету Нововолинської міської ради та підрозділу УДМС у Волинській області (а.с. 21) та довідкою Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області №340 від 21 грудня 2021 року (а.с.15).

Згідно з актом від 21 грудня 2021 року (а.с.16 ) ОСОБА_2 не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з грудня 2017 року. Особистих речей відповідача в квартирі не виявлено.

Жодних доказів про те, що відповідач з поважних причин не проживає в спірному житлі у судовому засіданні не здобуто, однак встановлено, що перешкод у користуванні квартирою ОСОБА_2 ніхто не чинив.

Враховуючи вищевикладені норми закону та з огляду на те, що позивачем доведено правомірність своїх позовних вимог, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід визнати таким, щовтратив право користування спірним житлом.

З врахуванням того, що позивач ОСОБА_1 в позовній заяві просила залишити за нею понесені судові витрати у справі та підтверджені документально (а.с.4), судовий збір сплачений останньою у розмірі 908 грн., суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.12, ст.81, ст.137, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі, суд,

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП невідомий, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк