Провадження № 2/229/263/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Колупаєвої О.В.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що позивач є постачальником теплової енергії у багатоквартирні житлові будинки м.Дружківки. Відповідач ОСОБА_4 є споживачем теплової енергії в квартирі АДРЕСА_1 .

В квітні 2015 року позивач вже звертався до Дружківського міського суду з заявою про видачу судового наказу на суму 26571,65 грн. Ухвалою суду від 21 квітня 2015 року заявнику відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ст. 118 ЦПК України звертаються із позовом.

Відповідач несвоєчасно сплачувала за фактично отриману теплову енергію, у зв`язку з чим порушила умови сплати за спожиту теплову енергію. Станом на 01 березня 2015 року за відповідачем лічилась заборгованість перед позивачем за фактично отриману теплову енергію у сумі 26571,65 грн. Просить стягнути з відповідача на користь ОКП "Донецьктеплокомуненерго" заборгованість по оплаті за опалення в сумі 26571,65 грн., станом на 01 березня 2015 року, а також судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність представника позивача. На позовних вимогах наполягає.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, 10 квітня 1998 року вона обміняла квартиру АДРЕСА_1 на земельну ділянку, і з цього часу квартиру вибула з її власності, а тому вона не користувалася послугами теплопостачання в цій квартирі. Просить у позові відмовити, стягнути на її користь судові витрати, які вона понесла у зв`язку зі зверненням з заявою про скасування заочного рішення.

Представник відповідачки адвокат Цимбалюк В.Г. в судовому засідання підтримав доводи ОСОБА_1 та пояснив, що згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про власність» (що діяв на момент укладання договору обміну) об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, тощо. Зазначена норма виділяє квартиру як окремий об`єкт права власності і не ототожнює його з житловим будинком, тобто квартира та житловий будинок це різні об`єкти нерухомості, які можуть бути у приватній власності громадян. Стаття 227 ЦК УРСР не застосовується до купівлі-продажу квартир, а застосовується лише до жилих будинків. Відповідно до ст. 242 ЦК УРСР до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Згідно зі ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову! суму. В момент укладання договору обміну квартири на земельну ділянку квартира АДРЕСА_1 стала власністю ОСОБА_5 . 10.04.1998 р. договір обміну квартири на земельну ділянку вважається виконаним. Відсутність відмітки Дружківського БТІ про реєстрацію квартири не скасовує (не визнає недійсним), не припиняє(позбавляє) право власності та не розриває укладений договір обміну чи будь-яким іншим чином обмежує права сторін за договором.

Згідно зі ст. 128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов`язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі.

До договору міни застосовуються правовідносини за ст. 150 ЖК УРСР; ч. 1 ст. 42; ст. 44; ст. 224; ч.2 ст. 241; ст.242; ст.128 ЦК УРСР (діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

Представник відповідачки вважає, що фактично з 10 квітня 1998 року право власності ОСОБА_1 на квартиру припинено на підставі укладеного договору обміну квартири на земельну ділянку, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21. 07. 2005року № 630. Відповідно до п. 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об`єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Суд встановив, що відповідач ОСОБА_4 не є споживачем теплової енергії в квартирі АДРЕСА_1 , оскільки відповідно до договору міни від 10 квітня 1998 року вона обміняла квартиру АДРЕСА_1 на земельну ділянку, а тому з цього часу не є власницею і, відповідно, споживачем таких послуг у квартирі.

Крім того, у довідці №1823 від 14.06.2021 за підписом директора ВО «Дружківкатепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Авчиєва О та юрисконсульта Соболь О., яка адресована начальнику Дружківського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хащенковій Н., вказано, що ОСОБА_1 згідно з договором обміну НВ №0094166 від 10.04.1998 р. не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 з 1998 року (а.с.11).

Тобто, відповідач не заперечує той факт, що вищевказана квартира вибула з власності ОСОБА_1 у 1998 році.

Будь-яких заперечень проти доводів відповідачки позивач не надав.

Щодо відсутності реєстрації договору міни НВ №0094166 від 10.04.1998 р. в органах БТІ, то відсутність реєстрації не скасовує зміну власників квартири, що цілком підтверджено доводами представника відповідачки.

Таким чином суд дійшов до висновку про відсутність законних підстав для стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, надані позивачем у квартиру АДРЕСА_1 , саме з відповідачки ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, то з позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені відповідачкою, понесені зі зверненням з заявою про скасування заочного рішення, у сумі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 11-13, 76-81, 89, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити в задоволенні позову обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплопостачання.

Стягнути з обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (, місце знаходження: Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, буд. 2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2022 року.

Cуддя: С. О. Рагозіна