ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3677/20 Номер провадження 22-ц/814/1077/22Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А.М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтава цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «Акцент-Банк»

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 23 лютого 2022 року, постановлене суддею Чувановою А.М.,

по справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

28.04.2020 АТ «Акцент-Банк», як правонаступник прав та обов`язків ПАТ «Акцент-Банк», звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20.09.2018 за №SAMABWFC6. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. Із наведених підстав просить стягнути із відповідача 125 982,61 грн., що утворилася станом на 06.04.2020 та складається із: 74 938,45 грн. - заборгованість за кредитом; 51 044,16 грн. - заборгованість по відсоткам; а також 2 102,00 грн. судових витрат.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 23.02.2022 позов АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором від 20.09.2018 №SAMABWFC6 у розмірі 72 081,30 грн. та судові витрати у розмірі 1 202,76 грн.

У задоволенні інших вимог позову відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що стягненню з відповідача підлягає виключно заборгованість за поточним тілом кредиту, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність договірних правовідносин між банком та позичальником щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. При цьому заборгованість за простроченим тілом кредиту, на яку банк вказує у розрахунку, суд оцінив як приховані відсотки за користування кредитними коштами та відмовив у її стягненні.

Із рішенням районного суду не погодилися сторони та оскаржили в апеляційному порядку.

Позивач АТ «Акцент-Банк» у вимогах апеляційної скарги просить рішення районного суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводить, що відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердила під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку.

Користуючись кредитними коштами, позичальник фактично висловила свою згоду із формою договору, а саме - офертою, а також його умовами.

Посилаючись на положення ч.2 ст.638, ч.ч.1,2 ст.642 ЦК України, вважає, що фактичне прийняття позичальником пропозиції до укладення договору дією та сплата періодичних платежів є доказом дотримання А-Банком вимог Закону України «Про захист прав споживачів» в частині надання споживачу інформації про умови кредитування, що відповідає позиції Верховного Суду по справах №202/19403/13-ц від 09.07.2018, №705/6051/15-ц від 18.04.2018, №256/7652/15-ц від 14.02.2018, №203/7644/13-ц та №2604/29253/12-ц.

Зазначає, що незалежно під підписання позичальником Умов і Правил надання банківських послуг, а також тарифів А-Банку, районний суд відповідно до ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК України повинен був стягнути із відповідача на користь банку відсотки за користування кредитними коштами у розмірі облікової ставки НБУ.

Вважає необґрунтованими сумніви суду щодо розрахунку заборгованості, який підтверджується банківською випискою. Наголошує, що загальна заборгованість складається із простроченої (за якою сплив строк виконання) та непростроченої (за якою строк повернення не сплинув), яка стягується достроково.

Відповідач ОСОБА_1 у доводах апеляційної скарги просить рішення районного суду скасувати в частині задоволених вимог позову за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Вважає порушенням норм процесуального закону відсутність у матеріалах електронної справи в системі «Електронний суд», документів, поданих до неї в письмовому вигляді, а також відсутність документів про стадії розгляду справи.

Зазначає, що позивач не вчиняв процесуальних дій у порядку статей 84, 116-118 ЦПК України та не довів належними і допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості, заявленої до стягнення. Зокрема, анкета-заява містить лише персональні дані позичальника та не містить істотних умов кредитування; розрахунок заборгованості не містить інформації про те, коли і в якому розмірі наданий кредит.

Належними доказами на підтвердження наявності заборгованості та її розміру вважає первинні документи згідно ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які позивач не надав та не повідомив суду причини неможливості їх надання. При зверненні в суд із позовом банк не надав виписку по рахунку та паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», а в подальшому не заявляв про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відповіді на відзив, до якого долучив такі докази, які суд мав залишити без розгляду.

Наведене вважає порушення принципу змагальності учасників справи, через відсутність можливості реалізації відповідачем права надати заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (ст.180 ЦПК України), а також принципу рівності сторін, що полягає у ненаданні їй, як учаснику справи, розумної можливості представляти свою справу в умовах безпідставного приєднання наданих банком документів з пропущенням процесуальних строків.

Просить застосувати позицію Верховного Суду, сформовану у справах №342/180/17 від 03.07.2019, №293/599/19-ц від 01.09.2020, №278/2177/15-ц від 17.12.2020, провадження №6-16цс15 від 11.03.2015, а також практику Полтавського апеляційного суду у справі №531/1588/20 від 18.02.2021.

Вважає порушенням норм процесуального закону не застосування районним судом до спірних правовідносин ч.1 ст.82 ЦПК України щодо звільнення від доказування обставин зарахування коштів на рахунок позивача у розмірі 53 449,66 грн. за заборгованістю за кредитним договором без врахування факту такого зарахування.

25.04.2022 позивачем АТ «Акцент Банк» подано відзив на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , у задоволенні якої просить відмовити. Зазначає, що фактично доводи апеляційної скарги зводяться до заперечення проти приєднання доказів та недоведеності укладення кредитного договору. Проте, як районним судом, так і самим відповідачем, застосовано до спірних правовідносин позицію Великої Палати Верховного Суду, сформовану у справі №342/180/17 від 03.07.2019, висновки якої ґрунтуються не на банківській виписці, а на розрахунку банку.

12.05.2022 відповідачем ОСОБА_1 поштою та через систему «Електронний суд» подано відзив на апеляційну скаргу банку, яку просить залишити без задоволення з підстав, попередньо викладених у її, відповідачки, апеляційній скарзі.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1 ст.368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.09.2018 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, які розміщені у рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомлена з договором про надання банківських послуг до його укладення та згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Зобов`язується виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку./а.с.5/

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua./terms в розділі «Умови та правила»./а.с.6-10/

Згідно витягу із Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua./termsв розділі «Умови та правила» ТАРИФИ користування кредитною карткою «Універсальна», а саме: тип картки Visa, Mastercard; валюта карткового рахунку - гривня, долари США, євро, рублі; обслуговування платіжної картки безкоштовне; інтернет банкінг безкоштовний; обслуговування картки 20 грн. міс.; пільговий період до 55 днів; розмір обов`язкового щомісячного платежу 5% від заборгованості; базова процентна ставка на залишок заборгованості в місяць (після закінчення пільгового періоду) 3,7%; перевипуск картки по закінчення терміну дії безкоштовний; розмір прострочених зобов`язань по кредиту - подвійна процентна ставка, що діє в тарифі (7,4%), нараховується з 1-го дня виникнення зобов`язань; комісія за зняття власних коштів у банкоматах, пунктах видачі готівки А-Банку та інших банків України - 1%, за кордоном - 2%; порядок погашення заборгованості під час внесення коштів на картковий рахунок: прострочені відсотки, прострочений кредит, нараховані відсотки, заборгованість за кредитним лімітом./а.с.10-11/

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором від 20.09.2018 №SAMABWFC6, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 06.04.2020 становить 125 982,61 грн., із яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 74 938,45 грн. (залишок заборгованості за тілом кредиту - 72 081,30 грн., прострочений залишок заборгованості за тілом кредиту - 2 857,15 грн.); загальний залишок заборгованості за процентами - 51 044,16 грн. (залишок заборгованості по процентах на поточну заборгованість - 2 818,17 грн., залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість - 48 225,99 грн.)./а.с.4/

У відповідь на відзив на позовну заяву АТ «Акцент-Банк» надано копію паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» від 20.09.2018 підписану ОСОБА_1 . У вказаному паспорті споживчого кредиту зазначено:

- основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема: сума/ліміт кредиту по картці «Універсальна» до 50 000 грн.; строк кредитування 240 міс; мета отримання кредиту на споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку;

- інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: пільгова процентна ставка 0,000001% на місяць; базова процентна ставка по картці «Універсальна» 3,9% на місяць (46,8% річних), по картці «Універсальна Голд» - 3,7% на місяць (44,4% річних); тип процентної ставки фіксована; загальні витрати за кредитом: по картці «Універсальна» - 85 459,96 грн. (кредитний ліміт 25 000 грн.), по картці «Універсальна Голд» - 95 561,72 грн. (кредитний ліміт 25 000 грн.); реальна річна процентна ставка, відсотків річних: по картці «Універсальна» 58,23% річних, по картці «Універсальна Голд» - 56,44% річних;

- порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості не менше 100 грн., не менше суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості;

- додаткова інформація: пеня не застосовується; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту: по картці «Універсальна» - 7,8 % в місяць, по картці «Універсальна Голд» - 7,4%; штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків: 50 грн. кожен раз, коли виникає прострочення по оплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму від 100 грн.; 100 грн. кожен раз, коли виникає прострочення по оплаті обов`язкового щомісячного платежу на суму від 100 грн. другий місяць поспіль чи більше; 500 грн. + 5 % від суми загальної заборгованості, у разі непогашення протягом 60 днів простроченого по оплаті обов`язкового щомісячного платежу за карткою із порушеним строком більше ніж на 30 днів.

Згідно розділу 7 паспорта споживчого кредиту «Інші важливі правові аспекти» ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01 січня 2019 року./а.с.139-140/.

Згідно виписки по банківському рахунку ОСОБА_1 за період із 20.09.2018 по 31.12.2020 кредитний ліміт становив 75 000,00 грн.; усього витрат 201 614,95 грн., із них сплачено -53 450,56 грн., списано відсотків за користування кредитними коштами - 90 717,09 грн./а.с.142/

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню правила ч.1 ст.634 ЦК України, проте кредитний договір є укладеним, оскільки банком підтверджено надання кредитних коштів та їх фактичне використання позичальником, а тому стягненню із відповідача на користь банку підлягає заборгованість за поточним тілом кредиту. Оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність договірних правовідносин між банком та позичальником щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у їх стягненні відмовлено, включно із заборгованістю за простроченим тілом кредиту, яку суд оцінив як приховані відсотки.

Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції не може погодитися в повній мірі з таких підстав.

Згідно частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За правилами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17-ц, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Реалізуючи право вимоги за кредитним договором №SAMABWFC6 від 20.09.2018 АТ «Акцент-Банк» посилається на витяги із Умов і правил надання банківських послуг та тарифів користування кредитною карткою «Універсальна Gold», як невід`ємні частини указаного кредитного договору, вважаючи його офертою, укладеною шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг А-Банк. Як на підтвердження дійсності Тарифів із сайту банку, останнім, в порядку ст.179 ЦПК України, також надано підписаний позичальником паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який містить загальні умови кредитування для користувачів карток «Універсальна» та Універсальна Gold».

Аналізуючи такі докази в сукупності, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав застосування до спірних правовідносин вимог ч.1 ст.634 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги позивача правильність таких висновків не спростовують, оскільки витяги із Умов і правил надання банківських послуг та тарифів користування кредитною карткою «Універсальна Gold» не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування, не містять доказів того, що саме ці Умови та правила розуміла відповідач, ознайомившись і погодившись із ними, підписуючи анкету-заяву, яка містить виключно її персональні дані та посилання на рекламний буклет, як складову договору.

Отже вказані Умови і Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, через відсутність жодних узгоджених сторонами істотних умов кредитування, зокрема, розміру кредитних коштів, отриманих позичальником, процентної ставки, комісії, пені та штрафів. Твердження позивача, що ця анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг із усіма істотними умовами кредитування, та, як договір публічної оферти, не потребує підпису позичальника на кожному документі, колегією суддів відхиляються, як неспроможні.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, які діяли для всіх, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами надані банком Умови та Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Наведена банком у апеляційній скарзі практика Верховного Суду за 2018 рік щодо дійсності Умов і Правил таких висновків не спростовує та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки стосується конкретних судових справ і сформована раніше, ніж правова позиція Великої Палати, яка має узагальнююче значення та сформована пізніше.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі позивача, що позичальник була повністю проінформована про умови кредитування та погодилася із їх виконанням, взявши на себе зобов`язання ознайомлюватися зі змінами до них на сайті банку, апеляційним судом відхиляються, оскільки зводяться до довільного тлумачення банком норм права на свою користь та не звільняють його від обов`язку повідомляти споживача про умови кредитування.

Наведене виключає підстави для застосування до спірних правовідносин правил ч.1 ст.634, ст.638 ЦК України. При цьому апеляційний суд враховує раніше викладену позицію Верховного Суду, за якої пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та «Умов та Правил надання банківських послуг», оскільки «Умови та Правила надання банківських послуг» це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі №342/180/17-ц).

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 ПАТ «Акцент-Банк» дотрималося вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив би покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Наявний у матеріалах справи паспорт споживчого кредиту на правильність таких висновків не впливає. До того ж у доводах апеляційної скарги позивач не пов`язує підставність нарахування відсотків та їх розмір із підписаним позичальником паспортом споживчого кредиту, а тому апеляційний суд не надає йому оцінки в контексті погодження із позичальником умов кредитування.

Доводи апеляційної скарги відповідача, що паспорт споживчого кредиту, а також виписка із банківського рахунку подані після закінчення процесуального строку на їх подачу, згідно ч.3 ст.376 ЦПК України не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

При цьому колегія суддів приймає до уваги, що наявний у матеріалах справи паспорт споживчого кредиту районний суд до уваги не прийняв, дійшовши вмотивованого висновку, що його підписання позичальником не підтверджує домовленості сторін про істотні умови кредитного договору, оскільки паспорт містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, відсутні дані щодо фактичного ліміту, річна процентна ставка обчислена на основі припущень. До того ж паспорт споживчого кредиту містить зауваження, що інформація, яка зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2019.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо порушення судом першої інстанції положень ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК України, що полягало у безпідставній відмові у стягненні із відповідача процентів за користування кредитними коштами у розмірі облікової ставки Національного банку України, колегією суддів відхиляються. По-перше, такі твердження суперечать принципу диспозитивності; по-друге, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Оскільки у суді першої інстанції банком не змінювалися підстави позову та не уточнювалися вимоги в частині розміру процентів згідно облікової ставки Національного банку України та підстав їх нарахування, такі доводи виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Разом із цим, з огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів визнає, що АТ «Акцент-Банк», за відсутності узгоджених сторонами зобов`язання умов кредитування в частині нарахування відсотків, має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку із повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Враховуючи виняткове значення для справи виписки з банківського рахунку позичальника, як доказу, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, який правильно його врахував при постановленні оскаржуваного рішення, проте помилково визнав заборгованість за простроченими тілом кредиту «завуальованими відсотками». Такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на законі, а застосована судом практика Верховного Суду є відмінною від спірних правовідносин, то до стягнення із відповідача на користь банку підлягає заборгованість за тілом кредиту, включно із його складовими, згідно розрахунку в розмірі 74 938,45 грн., що не спростований відповідачем.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо звільнення від доказування обставин зарахування коштів на рахунок позивача у розмірі 53 449,66 грн. не змінюють підставність стягнення заборгованості за тілом кредиту та її розмір, оскільки позичальником фактично використано 201 614,95 грн., із них сплачено - 53 450,56 грн., отже наявне мінусове сальдо, яке підлягає до стягнення в межах заявленого спору. При цьому, за відсутності погоджених сторонами умов кредитування в частині нарахування відсотків, апеляційний суд не вправі зараховувати в тіло кредиту списані банком відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 90 717,09 грн./а.с.142/

Із наведених підстав, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача щодо недоведеності заборгованості за кредитом та визнає її поведінку суперчливою, оскільки заперечуючи факт заборгованості та укладеності правочину, вона повідомляє про фактичне виконання його умов, шляхом зарахування на рахунок позивача коштів у розмірі 53 449,66 грн.

При цьому посилання відповідача на порушення принципу змагальності учасників справи, а також принципу рівності сторін колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказуючи на відсутність можливості реалізації відповідачем права надати заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву із приєднаними до неї доказами, відповідач в суді апеляційної інстанції не спростувала такі докази, а лише висловила незгоду з їх змістом.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача, зокрема, наповненість електронної справи в системі «Електронний суд» не підлягають оцінці судом апеляційної інстанції, так як виходять за межі його повноважень. При цьому розгляд цієї справи розпочата та не закінчено за матеріалами у паперовій формі, що відповідає п.16 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, і сторони у справі не обмежені у праві знайомитися із матеріалами справи.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, апеляційна скарга АТ «Акцент-Банк» підлягає частковому задоволенню, рішення районного суду слід змінити, збільшивши розмір заборгованості за кредитним договором із 72 081,30 грн. до 74 938,45 грн. та розмір судового збору постановленого до стягнення із 1 202,76 грн. до 1 240,18 грн. У іншій частині рішення залишити без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог АТ «Акцент-Банк» (59,7%), на користь останнього із ОСОБА_1 1 860,27 грн. судового збору за апеляційну скаргу./а.с.230/

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 23 лютого 2022 року - змінити в частині розміру заборгованості за кредитним договором №SAMABWFC6 від 20.09.2018, постановленої до стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», збільшивши із 72 081,30 грн. до 74 938,45 грн., а також в частині розмір судового збору із 1 202,76 грн. до 1 240,18 грн.

В іншій частині рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 23 лютого 2022 року залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (рах. № НОМЕР_1 ) 1 860,27 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31.05.2022.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак