Номер провадження № 2-о/521/342/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Трояненко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

До суду із вищевказаною заявою звернулася представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Крамаренко І.В. та просить суд встановити факт реєстрації шлюбу 07.11.2018 року в м. Сімферополь, АР Крим, Україна між ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Чирчик, Ташкентська область, Узбецька РСР, та ОСОБА_2 , громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: с. Урожайне, Совєтського району, АР Крим, Україна.

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 змінила собі прізвище на " ОСОБА_3 ". ОСОБА_1 залишив собі прізвище " ОСОБА_3 ".

В обґрунтування вимог заяви представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Крамаренко І.В. посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживали та проживають на тимчасово окупованій території в Автономній Республіці Крим. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. 09 червня 2018 року зареєстрували шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 у відділі записів актів цивільного стану м. Сімферополь Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції АР Крим. Після укладення шлюбу, ОСОБА_2 змінила прізвище на " ОСОБА_3 ". Також ІНФОРМАЦІЯ_3 в ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилася донька - ОСОБА_5 , відповідно до свідоцтва про народження від 17.11.2018 р. серії НОМЕР_2 .

Однак, як зазначає представник заявників, надане свідоцтво про шлюб видане на тимчасово окупованій території України, а тому не відповідає умовам діючого законодавства України та не створює правових наслідків, у зв`язку з чим, вони не можуть зареєструвати факт реєстрації шлюбу та реалізувати свої права.

З урахуванням викладеного, з посилання на ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2022 року відкрито провадження по справі.

У судове засідання заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, однак їх представник ОСОБА_6 надала до суду клопотання про розгляд справи за її та заявників відсутності (вх. ЕП № 17038 від 19.12.2022 року), заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала у повному обсязі, просила суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився. Надали до суду відзив (вх. ЕП № 17038/22 від 19.12.2022 року) в якому зазначили, що первинний актовий запис про шлюб відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відділі не складався, вважають що відділ не є належною заінтересованою особою.

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із належним чином завіреної копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , 09 червня 2018 року заявники як громадяни РФ зареєстрували шлюб, у відділі записів актів цивільного стану м. Сімферополь Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Після укладення шлюбу, ОСОБА_2 змінила прізвище на " ОСОБА_3 ".

ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Севастополь народилася ОСОБА_5 , у графі батько зазначено - ОСОБА_1 громадянин РФ, у графі мати зазначено - ОСОБА_7 громадянка РФ, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане 17.11.2018 року відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим.

3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд враховує, що місто Сімферополь станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є містом Автономної Республіки Крим, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З 24.02.2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію Російської Федерації проти України.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Розділу 2 «Державна реєстрація шлюбу», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, для державної реєстрації шлюбу жінкою та чоловіком особисто подається заява про державну реєстрацію шлюбу (додаток 6) до органу державної реєстрації актів цивільного стану за їх вибором. Якщо жінка і (або) чоловік не можуть через поважні причини особисто подати заяву про державну реєстрацію шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, справжність підпису (ів) на якій засвідчено нотаріально, можуть подати їх представники. Повноваження представника мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій довіреності. При поданні заяви про державну реєстрацію шлюбу жінка та чоловік пред`являють на посвідчення своєї особи паспорт або паспортний документ.

За приписами ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зі змінами, які набули чинності з 07.05.2022 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Таким чином, вказаною нормою Закону передбачено виключення, у тому числі для документів, які видані органами та/або особами створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, зокрема, для документів які повинні додаватися до заяви про державну реєстрацію шлюбу.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу на тимчасово окупованій території заявник надав копію свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 09.06.2018 року, яке видане відділом записів актів цивільного стану м. Сімферополь Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Р Крим.

При цьому, суду не надано доказів звернення з оригіналами зазначеного документу до органів реєстрації актів цивільного стану в Україні, з метою реєстрації шлюбу, та доказів, що в реєстрації було відмовлено.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сам по собі факт реєстрації шлюбу у місті Севастополі не є перешкодою для здійснення державної реєстрації шлюбу у будь-якому іншому органі РАЦС, тож не є достатньою підставою для звернення до суду.

Отже, заявником у заяві не обґрунтовано та не надано доказів неможливості зареєструвати реєстрацію шлюбу за умови подання до органу ДРАЦС оригіналу відповідного свідоцтва про шлюб.

Суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції іншого суб`єкта владних повноважень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі №287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19) зазначено, що «для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови)».

У цьому контексті суд зауважує, що п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає можливість встановлення факту реєстрації шлюбу у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту реєстрації шлюбу.

При вирішенні питання можливості (неможливості) здійснення державної реєстрації шлюбу визначальним є питання належності документів для здійснення такої реєстрації.

Оскільки заявниками не доведено, що вони не мають належних документів для здійснення державної реєстрації шлюбу в органі ДРАЦС і відповідно не має можливості зареєструвати шлюб у компетентних органах України, а також враховуючи, що законом визначено інший порядок їх встановлення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно роз`яснень п.10 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Суддя не вправі відмовити у прийнятті заяви чи закрити провадження у справі з тих підстав, що органами РАЦС відмовлено у відновленні запису про реєстрацію акта у зв`язку із відсутністю даного запису у книгах реєстрації відповідних записів, що збереглися.

Уп.18 цієї постанови зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Аналіз змісту ст.315 ЦПК України та наведених роз`яснень дає підстави для висновку, що встановлення факту реєстрації шлюбу можливе виключно у випадку реєстрації такого шлюбу, здійсненої компетентним органом реєстрації актів цивільного стану України у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Встановлення юридичного факту реєстрації шлюбу органом іноземної держави, в тому числі на окупованій території цивільне процесуальне законодавство України не передбачає.

За таких обставин, з урахуванням того, що шлюб заявників був зареєстрований відповідним органом Російської Федерації, а шлюбу в Україні заявники у встановленому законом порядку не укладали, суд приходить до висновку про відмову у задоволені заяви.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 315-317, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 21.12.2022 року.

Суддя: О. С. Леонов