Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2022 Справа №607/15342/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Л. М.Сливка

за участі секретаря судового засідання М. В. Кілик,

представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОР ТРАНСПОРТ І ЛОГІСТИКА ЮА» адвоката Сампара Надії Миронівни, представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Баранець Олени Андріївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОР ТРАНСПОРТ І ЛОГІСТИКА ЮА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

УСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОР ТРАНСПОРТ І ЛОГІСТИКА ЮА» пред`явив до суду позов до відповідача ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь TOB «ТОР ТРАНСПОРТ ЛОГІСТИКА ЮА» матеріальну шкоду у розмірі 239299,39 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16 березня 2020 року згідно наказу TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» про прийняття на роботу № 12 к-00024 ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду водія з 17 березня 2020 року у TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА». Даний наказ прийнятий на підставі заяви ОСОБА_1 05 червня 2020 року наказом TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» «Про відправлення у відрядження», вирішено: відрядити ОСОБА_2 у службове відрядження на 19 днів з урахуванням часу в дорозі, з 09 червня по 27 червня 2020 року з метою надання послуг з перевезення вантажу на транспорті РЕНО НОМЕР_1 за маршрутом м. Тернопіль - Форте-да-Каса (Португалія) - Анлео (Іспанія)-Савиньи-ле-Тампль (Франція) - м. Тернопіль - м. Одеса - м. Київ - м. Тернопіль»; на період відрядження призначити матеріально-відповідальною особою водія ОСОБА_3 за збереження матеріальних цінностей згідно договорів №0159/ЕХ/20 від 05 червня 2020 pоку, 0163/ЕХ/20 від 10 червня 2020 року, від 12 червня 2020 року та заявки № 1806-01 від 18 червня 2020 року. 09 червня 2020 року на виконання даного наказу ОСОБА_4 вибув у відрядження, що підтверджує подорожний лист №4 вантажного автомобіля. 22 червня 2020 року ОСОБА_4 повідомив, що 21 червня 2020 року близько 14 години виїхав з Парижу в сторону кордону Словакії, близько 19:00 год заїхав на паркінг за адресою А 35 Sens Starasbourg Mulhovse 67600 Orsehwiller FR і пішов спати. Зранку 22 червня 2020 року об 9 годин побачив привідкриті пасажирські дверцята, великий проріз з правого боку на тенті та виявив крадіжку товарів. Після чого, звернувся в поліцію, де зафіксували даний факт та склали необхідні документи по факту крадіжки. 22 червня 2020 року Національною жандармерією Департаменту безпеки дорожнього руху о 09 годині 50 хвилин зафіксований злочин, передбачений ст. 311-48, ст. 311-14 Кримінального кодексу щодо крадіжки з причепу вчиненої в період з 21 червня 2020 року 19:00 годин по 22 червня 202о року о 9:00 годин на службовій стоянці відгалуження автостради Хат-Кемгсбург у Оршвіллер 67600 (Франція), де встановлено об`єкти крадіжки, а саме: 8 ящиків сухого молока, кожен з яких містить 12 пачок по 400 грам, що підтверджує попередній протокол розслідування крадіжки транспортного засобу. 22 червня 2020 року митною агенцією у Франції «Dimotrans» складено акт огляду, із якого встановлено що на 2 піддонах бракує, товарів, на 6 бідонах для клієнта ILAS SA 4 панелі, а на 2 піддонах відсутні: 37 коробок з 222 ящиками по 800 гр., 16 ящиків із 192 ящики по 400 гр., на двох піддонах для клієнтів HARDI INTERNATIONAL залишається лише один піддон, також зроблені фото на місці пограбування. 29 червня 2020 року працівниками TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» складено акт, відповідно до якого водій ОСОБА_1 не виконав свої трудові обов`язки, а саме відмовився виконання наказу від 05 червня 2020 року «Про відрядження» не виконав перевезення вантажу, який завантажив у Анлео (Іспанія) та Савиньи-ле-Тампль (Франція), який повинен був доставити в м. Одеса та м.Київ. Таким чином, у діях водія ОСОБА_1 має місце протиправна поведінка щодо не виконання своїх трудових обов`язків. З метою доставлення вантажу замовникам, ТОВ «ТОР Транспорт і логістика ЮА» укладено цивільно-правовий договір №26.06 від 26 червня 2020 року з ОСОБА_5 , чим спричинив збитки TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» в розмірі 1000 гривень. 30 червня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву на звільнення його з посади водія за згодою сторін. На підставі даної заяви прийнятий наказ № 28 К -00024 від 01 липня 2020 року про припинення трудового договору за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. 06 червня 2020 року ТОВ «ТОР Транспорт і логістика ЮА» отримано претензію від Транспортно-експедиторської компанії TOB «ОЛИМП A.C.» про відшкодування збитків на суму 2758,53 євро, що еквівалентно 90472,06 гривень. Дана претензія мотивована тим, що згідно договору №120620 від 12 червня 2020 року про надання транспортно-експедиторських послуг TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» здійснювало перевезення вантажу за маршрутом Савиньи-ле-Тампль-Київ. Сторонами було досягнуто узгодження стосовно доставки вантажу (Заява на доставку вантажу 1806-01, Інвойс Hardi International A/S № INVHІA 090382, де вказується характеристики, кількість, вартість товару) на склад за адресою: м. Київ, вул. Заболотного 152, але внаслідок крадіжки частина вантажу була втрачена.13 липня 2020 року TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» отримано претензію від TOB «Р-ТРАНС» про відшкодування збитків на суму 147 827,33 гривень. Дана претензія мотивована тим, що 10 червня 2020 року між TOB «Р-Транс» як Експедитором та TOB «Транспорт і логістика» як перевізник укладено договір на надання транспортних послуг № 0163/ЕХ/20.

Згідно з умовами договору TOB «Р-ТРАНС» замовлено у Перевізника доставку вантажу з 33719 Anleo-Navia-Asrurias, Spain до адреси: Україна, м. Одеса, вул. Боженка,19. Замовником цього перевезення та Вантажоодержувач згідно товарно-супровідних документів є: TOB «Смарті Фемілі». Доставка вантажу Перевізником здійснювалася на підставі CMR А № 162295 від 16 червня 2020 року із супроводжуючими документами: INVOICE №410 від 16 червня 2020 року. 01 липня 2020 року перевізником доставлено вантаж автофургоном, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в зв`язку із повідомлення від Перевізника про крадіжку товару з автофургону на території Франції, клієнтом викликано представника Одеської регіональної торгово-промислової палати для фіксації факту нестачі товару. В результаті чого складено Акт експертизи № УТЕ-599, в якому зафіксовано нестачу товару. Внаслідок укладення даних договорів TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» взяло на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажів, яке згідно наказу від 05 червня 2020 року №05.06 «Про відправлення у відрядження», покладено на водія ОСОБА_2 . Згідно акту від 29 червня 2020 року «Про результати службового розслідування за фактом втрати матеріальних цінностей водієм ОСОБА_1 » в ході службового розслідування з`ясовані комісією обставини та умови втрати матеріальних цінностей водієм ОСОБА_1 , а саме перебуваючи у службовому відрядженні водій ОСОБА_1 за невідомих обставин відхилився від маршруту руху на відстань 420 км., на що потратив 2 доби і 9 годин, при цьому зробив 11 зупинок, кожного разу з`їжджаючи від автомагістралі до центру малих міст і сіл, що підтверджує фото таблиця, в наслідок чого втратив вантаж, чим спричинив збитки у розмірі 2758,53 євро та 147827,33 гривень. 25 червня 2020 року водій ОСОБА_1 відмовився від подальшого виконання наказу «Про відправлення у відрядження» від 05.06.2020 року, повідомивши про це телефонним дзвінком директора ТОВ «ТОР Транспорт і логістика ЮА». З метою доставлення вантажу замовникам, TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» укладено цивільно-правовий договір № 26.06. від 26 червня 2020 року з ОСОБА_5 , чим спричинив збитки ТОВ «ТОР Транспорт і логістика ЮА» у розмірі 1000 гривень. Після прибуття в м. Тернопіль, водій ОСОБА_1 прохання директора передати автомобіль проігнорував, залишивши самовільно автомобіль неподалік офісу TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА», що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Замкова, 6. Ключі від автомобіля, реєстраційні документи та документи на вантаж залишив у ящику для інструментів, який прикріпив до кузова автомобіля. Даним актом у діях водія ОСОБА_1 встановлено протиправну поведінку щодо виконання своїх трудових обов`язків. Комісія прийшла до висновку, що в діях ОСОБА_1 , водія TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» мала місце втрата матеріальних цінностей з його вини у формі прямого умислу, тому комісія пропонує застосувати заходи дисциплінарного впливу до ОСОБА_1 водія TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» та вжити заходи щодо відшкодування матеріальної шкоди у повному обсязі внаслідок невиконання своїх трудових обов`язків. Таким чином, TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» потрібно відшкодувати шкоду ТОВ «ОЛИМП А.С.», ТОВ «Р-ТРАНС», ФО ОСОБА_5 на суму 239 299,40 гривень. Покликаючись на п. 2 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, згідно якої працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами, представник позивача вважає, що вказаний розмір майнової шкоди у сумі 239 299,40 гривень підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_1 . За таких обставин просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

13 листопада 2020 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Баранець Олени Андріївни надійшов до суду відзив на позов, у якому відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та викладених у позові обставин. В обґрунтування відзиву покликається на те, що відповідно до ст. 135-1 КЗпП України письмовий договір про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівником, який досяг вісімнадцятирічного віку та: займає посаду або виконує роботу, безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або використанням у процесі виробництва переданих йому цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, 17 березня 2020 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу у TOB «ТОР ТРАНСПОРТ І ЛОГІСТИКА ЮА» водієм. Згідно з Переліком посад і робіт, які заміщуються або виконуються робітниками, якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для зберігання, обробки, продажу, перевезення або застосування в процесі виробництва, затвердженого постановою Державного комітету Союзу Радянських Соціалістичних Республік по праці та соціальних питанням та ВЦРПС від 28 грудня 197 року № 447/24 водій не належить до категорії працівників, з якими згідно з ст. 135-КЗпП України може бути укладений такий договір. Аналогічна правова позиція зазначена у пункті 8 ще чинної постанови Пленум Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, завданої підприємствам, установам, організаціям їх працівниками: де передбачено, що розглядаючи подібні справи, суд зобов`язаний перевірити, чи належні відповідач до цієї категорії працівників, при відсутності цих умов на працівника з заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав і несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. А відтак, оскільки водій не відноситься до категорії посад з якими можуть бути підписаний договір про повну матеріальну відповідальність, вказаний позов не підлягає до задоволення. Допустимих та належних доказів, що ОСОБА_1 був матеріально відповідальною особою згідно чинного законодавства позивач не надав. Як вказано у позовній заяві, та не заперечується сторонами по справі, товар пропав внаслідок вчинення невідомими особами кримінального правопорушення, а саме крадіжки. Вироку суду в якому встановлена вина ОСОБА_1 у крадіжці товару немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, шкода завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Тобто, в даному випадку шкоду спричинену викраденням матеріальних цінностей, повинна відшкодовувати особа чи особи, які вчинили крадіжку. ОСОБА_1 виявивши факт крадіжки вчинив всі необхідні дії, а саме повідомив TOB ТОР «ТРАНСПОРТ І ЛОГІСТИКА ЮА» та викликав на місце злочину правоохоронні органи Франції. ОСОБА_1 надав усі необхідні пояснення, а також вчинив усі необхідні дії для фіксації факту крадіжки та встановлення об`ємів викраденого майна. Щодо твердження Позивача, що шкода була завдана внаслідок порушення ОСОБА_1 трудових обов`язків, відхилення від маршруту, то вказані твердження є безпідставним та недоведене належними та допустимими доказами. Обставини вказані у позові не відповідають дійсності і не визнаються позивачем. Подорожні листи та накази про відрядження, тощо товариством для підпису, ознайомлення ніколи не надавалися та про їх існування відомо не було. Інформація коли і де має бути завантаження та розвантаження товару скидалося на вайбер, частіш за все скидалося фото сторінки договору де вказано місце загрузки і вигрузки товару, або логіст писав на вайбер повідомлення куди саме ОСОБА_1 мав їхати і що робити. Водій організовує маршрут, розпорядок їзди, відпочинку, парковки, ночівлі відповідно до інформації від логіста про місце завантаження та розвантаження товару та на прохання водія логіст відповідно до маршруту водія скидав координати заправок де може заправитись по дорозі. А відтак, твердження Позивача, що ОСОБА_1 відхилився від маршруту не відповідає дійсності. Після факту крадіжки відповідачем завчасно було повідомлено керівника товариства ОСОБА_6 , що по приїзду в Тернопіль Ціцюра віддає автомобіль та звільняється із роботи (скріншоти переписки додаються). Твердження про те, що автомобіль був покинутий не відповідає дійсності, оскільки згідно фото автомобіль був запаркований біля іншого автомобіля товариства, тобто в місці де паркували автомобілі водії товариства. Щодо поданих разом із позовною заявою копій наказу № 05.06 від 05.06.2020 року та копії подорожнього листа № 4 від 09.06.2020 року то у Відповідача виникають сумнів щодо їх існування та достовірності. Щодо наявності та розміру нібито заподіяної шкоди товариству, то вказана позовна вимога, також є необгрунтованою. Наявність шкоди Позивач обґрунтовує отриманою претензією від Транспортно-експедиторської компанії TOB «ОЛІМП A.C.» та на суму 2758,53 євро та TOB «Р-ТРАНС» на суму 147 827,33 грн. Проте, отримання претензії не є належним доказом понесення товариством збитків на вищевказані суми. Згідно договору № 081/20 на транспортно-експедиційне обслуговування і перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполучення укладеного між TOB Р-Транс» та TOB «ТОР ТРАСПОРТ ТА ЛОГІСТИКА ЮА» 12 червня 2020 року, а саме п.2.2.1 Перевізник (TOB «ТОР ТРАСПОРТ ТА ЛОГІСТИКА ЮА») зобов`язаний мати діючий страховий поліс на страхування вантажу, що прийнятий до перевезення від втрат, знищення або пошкодження, згідно з договором CMR-страхування. Відповідно до договору №120620Р від 12.06.2020 року про надання транспортно-гкспедиторських послуг укладеного між TOB «ОЛІМП А.С» та TOB «ТОР ТРАСПОРТ ТА ЛОГІСТИКА ЮА», а саме п. 8.6, Виконавець зобов`язаний надати Замовнику копію діючого страхового полісу CMR-страхування. Страховий поліс «TTH/CMR страхування» дозволяє захистити перевізника від фінансових зобов`язань за втрату або пошкодження вантажу в результаті, ДТП, намокання, пожежі, перекидання транспорту, переохолодження або перегріву вантажу, викрадення авто з вантажем, крадіжки, грабежу, а також за фінансові збитки внаслідок прострочення в а:ставці вантажу або нанесення шкоди третім особам, заподіяної вантажем, що перевозиться наприклад, падіння вантажу на щось/когось або виливання хімічних речовин). А відтак, TOB «ТОР ТРАНСПОРТ І ЛОГІСТИКА ЮА» зобов`язана була застрахувати відповідальність від фінансових зобов`язань за втрату або пошкодження вантажу. Невиконання товариством обов`язку щодо добровільного страхування відповідальності на випадок втрати вантажу, у зв`язку із чим товариство може понесення витрат на задоволення вимог по наданих претензіях, не дає правових підстав товариству звертатися до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди внаслідок викрадення вантажу, як до водія автомобіля найнятому по трудовому договору, оскільки як вказано вище у випадку здійснення страхування вантажу, шкоду за втрачений вантаж мала б відшкодовувати страхова компанія, а відповідно товариство не несло б матеріальних витрат. Тобто, Позивач не виконанням обов`язку страхування вантажу, своїми діями призвів до можливості понесення ним витрат на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою вантажу. За вказаних обставин просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

07 червня 2022 року судом закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі, про що постановлено увалу суду, занесену до протоколу судового засідання.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2021 року у даній цивільній справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2021 року поновлено провадження у вказаній цивільній справі.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОР ТРАНСПОРТ І ЛОГІСТИКА ЮА» адвокат Сампара Надія Миронівна у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

У судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_1 адвокат Баранець Олена Андріївна заперечила проти пред`явлених позовних вимог. При цьому пояснила, що як на підтвердження отримання ОСОБА_1 документів під звіт, представник відповідача посилався на наказ №05.06 від 05 червня 2020 року, який не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки, він нібито був виданий товариством 05.06.2020 року, проте п.2 наказу міститься посилання на договір № 0163/ЕХ/20 від 10.06.2020, №120620Р від 12.06.2020 та заявку № 1806-01 від 18.06.2020, тобто на договори, які були укладені значно пізніше, ніж нібито видано сам наказ. Вказане свідчить, що наказ Товариством був технічно виготовлений вже після факту крадіжки та наданий на підпис ОСОБА_7 в день його звільнення. Крім того, звертає увагу суду на те, що на наказі наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з ним, проте відсутня дата, коли ОСОБА_8 був ознайомлений фактично із вищевказаним наказом. Вказує, що водій ОСОБА_1 не може нести повної матеріальної відповідальності, згідно чинного законодавства. За вказаних обставин просила відмовити у задоволенні позову.

Судом установлено:

16 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою на ім`я директора ТОВ «ТОР ТРАНСПОРТ І ЛОГІСТИКА ЮА» ОСОБА_6 , у якій просив прийняти його на посаду водія від 17 березня 2020 року.

На підставі вказаної заяви, наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОР Транспорт і логістика ЮА» №12К-00024 «Про прийняття на роботу» від 16 березня 2020 року, ОСОБА_2 прийнято на роботу з 17 березня 2020 року на посаду водія у TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА»(а.с.10).

Вказане також підтверджується записом у трудовій книжці відповідача ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 (а.с.112).

05 червня 2020 року наказом TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» «Про відправлення у відрядження» №05.06, вирішено відрядити ОСОБА_2 у службове відрядження на 19 днів з урахуванням часу в дорозі, з 09 червня по 27 червня 2020 року з метою надання послуг з перевезення вантажу на транспорті РЕНО НОМЕР_1 за маршрутом м. Тернопіль - Форте-да-Каса (Португалія) - Анлео (Іспанія)-Савиньи-ле-Тампль (Франція) - м. Тернопіль - м. Одеса - м. Київ - м. Тернопіль»; на період відрядження призначити матеріально-відповідальною особою водія ОСОБА_2 за збереження матеріальних цінностей згідно договорів №0159/ЕХ/20 від 05 червня 2020 pоку, 0163/ЕХ/20 від 10 червня 2020 року, 120620Р від 12 червня 2020 року та заявки № 1806-01 від 18 червня 2020 року. (а.с. 11)

Згідно викладених у позові обставин, 09 червня 2020 року на виконання даного наказу відповідач ОСОБА_1 вибув у відрядження.

Із наявних у матеріалах цивільної справи письмових пояснень ОСОБА_1 від 22 червня 2020 року слідує, що 21 червня 2020 року близько 14 години він ( ОСОБА_1 ) виїхав з Парижу в бік кордону Словакії, близько 19:00 год заїхав на паркінг за адресою А 35 Sens Starasbourg Mulhovse 67600 Orsehwiller FR і ліг спати. Зранку 22 червня 2020 року о 9 годині він побачив привідкриту пасажирську дверку та великий проріз з правого боку на тенті та виявив крадіжку товарів. Після чого, він звернувся у поліцію, де зафіксували даний факт та склали необхідні документи по факту крадіжки. (а.с.15)

Як убачається із перекладу Протоколу розслідування крадіжки з транспортного засобу, 22 червня 2020 року Національною жандармерією Департаменту безпеки дорожнього руху о 09 годині 50 хвилин зафіксований злочин, передбачений ст. 311-48, ст. 311-14 Кримінального кодексу щодо крадіжки з причепу вчиненої в період з 21 червня 2020 року 19:00 годин по 22 червня 202о року о 9:00 годин на службовій стоянці відгалуження автостради Хат-Кемгсбург у Оршвіллер 67600 (Франція), де встановлено об`єкти крадіжки, а саме: 8 ящиків сухого молока, кожен з яких містить 12 пачок по 400 грам. (а.с. 17-20)

22 червня 2020 року митною агенцією у Франції «Dimotrans» складено акт огляду, із якого встановлено що на 2 піддонах бракує, товарів, на 6 бідонах для клієнта ILAS SA 4 палети цілі, а на 2 піддоні відсутні: 37 коробок з 222 ящиками по 800 гр., 16 ящиків із 192 ящики по 400 гр., на двох піддонах для клієнтів HARDI INTERNATIONAL залишається лише один піддон. (а.с. 24)

29 червня 2020 року директором TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» - Семців Б.І. та економістом ОСОБА_9 складено акт «Про відмову від виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 », у якому зазначено, що водій ОСОБА_1 не виконав свої трудові обов`язки, а саме відмовився виконання наказу від 05 червня 2020 року «Про відрядження» не виконав перевезення вантажу, який завантажив у Анлео (Іспанія) та Савиньи -ле-Тампль (Франція), який повинен був доставити в м. Одеса та м.Київ. Щоб доставити вантаж замовникам було укладено цивільно-правовий договір №26.06 від 26 червня 2020 року з ОСОБА_5 . Після прибуття в м. Тернопіль, водій ОСОБА_1 прохання директора передати автомобіль проігнорував, залишивши самовільно автомобіль неподалік офісу TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА», що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Замкова, 6. Ключі від автомобіля, реєстраційні документи та документи на вантаж залишив у ящику для інструментів, який прикріпив до кузова автомобіля. (а.с.58)

Наказом №25К/1 ТОВ «ТОР Транспорт і логістика ЮА» від 22 червня 2020 року «Про створення комісії з проведення службового розслідування» вирішено провести службове розслідування за фактом втрати матеріальних цінностей водієм ОСОБА_1 під час виконання наказу ТОВ «ТОР Транспорт і логістика ЮА» від 05 червня 2020 року «Про відправлення у відрядження». (а.с. 60)

Відповідно до Акту «Про результатами службового розслідування за фактом втрати матеріальних цінностей водієм ОСОБА_1 » від 29 червня 2020 року в ході службового розслідування з`ясовані комісією обставини та умови втрати матеріальних цінностей водієм ОСОБА_1 , а саме перебуваючи у службовому відрядженні водій ОСОБА_1 за невідомих обставин відхилився від маршруту руху на відстань 420 км., на що потратив 2 доби і 9 годин, при цьому зробив 11 зупинок, кожного разу з`їжджаючи від автомагістралі до центру малих міст і сіл, що підтверджує фото таблиця, в наслідок чого втратив вантаж, чим спричинив збитки у розмірі 2758,53 євро та 147827,33 гривень. 26 червня 2020 року водій ОСОБА_1 відмовився від подальшого виконання наказу «Про відправлення у відрядження» від 05.06.2020 року, повідомивши про це телефонним дзвінком директора ТОВ «ТОР Транспорт і логістика ЮА». З метою доставлення вантажу замовникам, TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» укладено цивільно-правовий договір № 26.06. від 26 червня 2020 року з ОСОБА_5 , чим спричинив збитки ТОВ «ТОР Транспорт і логістика ЮА» у розмірі 1000 гривень. Після прибуття в м. Тернопіль, водій ОСОБА_1 прохання директора передати автомобіль проігнорував, залишивши самовільно автомобіль неподалік офісу TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА», що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Замкова, 6. Ключі від автомобіля, реєстраційні документи та документи на вантаж залишив у ящику для інструментів, який прикріпив до кузова автомобіля. Таким чином, у діях водія ОСОБА_1 має місце протиправна поведінка щодо виконання своїх трудових обов`язків. Комісія прийшла до висновку, що в діях ОСОБА_1 , водія TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» мала місце втрата матеріальних цінностей з його вини у формі прямого умислу, тому комісія пропонує застосувати заходи дисциплінарного впливу до ОСОБА_1 водія TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» та вжити заходи щодо відшкодування матеріальної шкоди у повному обсязі внаслідок невиконання своїх трудових обов`язків. (а.с. 61)

30 червня 2020 року ОСОБА_1 подав письмову заяву на ім`я директора ТОВ «ТОР Транспорт і Логістика ЮА», у якій просив звільнити його водія за згодою сторін, згідно ст. 1 КЗпП України з 01 липня 2020 року. (а.с. 62)

Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОР Транспорт і логістика ЮА» №28К-00024 «Про припинення трудового договору (контракту)» від 1 липня 2020 року, ОСОБА_2 звільнено з з 1 липня 2020 року з посади водія у TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА», за угодою сторін, згідно ст. 36 п. 1 КЗпП України. (а.с.63)

На обґрунтування підстав щодо стягнення майнової шкоди, позивач покликається на претензію від Транспортно-експедиторської компанії TOB «ОЛИМП A.C.» від 06 червня 2020 року про відшкодування збитків.

Як убачається із наявної у матеріалах цивільної справи претензії Транспортно-експедиторської компанії TOB «ОЛИМП A.C.» про відшкодування збитків за №0607/1 від 06 червня 2020 року на суму 2758,53 євро, вказана претензія мотивована тим, що згідно договору №120620 від 12 червня 2020 року про надання транспортно-експедиторських послуг TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» здійснювало перевезення вантажу за маршрутом Савиньи-ле-Тампль-Київ. Сторонами було досягнуто узгодження стосовно доставки вантажу (Заява на доставку вантажу 1806-01, Інвойс Hardi International A/S № INVHІA 090382, де вказується характеристики, кількість, вартість товару) на склад за адресою: м. Київ, вул. Заболотного 152, але в наслідок крадіжки частина вантажу була втрачена. (а.с. 34-35)

Також, позивачем долучено копію претензії від TOB «Р-ТРАНС» від 13 липня 2020 року про відшкодування збитків на суму 147 827,33 гривень, яка мотивована тим, що 10 червня 2020 року між TOB «Р-Транс» як Експедитором та TOB «Транспорт і логістика» як перевізник укладено договір на надання транспортних послуг № 0163/ЕХ/20. Згідно з умовами договору TOB «Р-ТРАНС» замовлено у Перевізника доставку вантажу з 33719 Anleo-Navia-Asrurias, Spain до адреси: Україна, м. Одеса, вул. Боженка,19. Замовником цього перевезення та Вантажоодержувач згідно товарно-супровідних документів є: TOB «Смарті Фемілі». Доставка вантажу Перевізником здійснювалася на підставі CMR А № 162295 від 16 червня 2020 року із супроводжуючими документами: INVOICE №410 від 16 червня 2020 року. 01 липня 2020 року перевізником доставлено вантаж автофургоном, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в зв`язку із повідомлення від Перевізника про крадіжку товару з автофургону на території Франції, клієнтом викликано представника Одеської регіональної торгово-промислової палати для фіксації факту нестачі товару. В результаті чого складено Акт експертизи № УТЕ-599, в якому зафіксовано нестачу товару на суму 147 827,33 гривень.

Згідно викладених у позові обставин, внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків, з метою доставлення вантажу замовникам 26 червня 2020 року між TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» та ОСОБА_5 було укладено цивільно-правовий договір № 26.06. про перевезення вантажу по маршруту м. Тернопіль - м. Одеса - м. Київ - м. Тернопіль, що спричинило позивачу збитків у розмірі 1000 гривень.

Суд звертає увагу, що представником позивача долучено копію Цивільно-правового договору №26.06 від 26 червня 2020 року, укладеного між TOB «ТОР Транспорт і логістика ЮА» та ОСОБА_5 , проте, доказів, щодо заподіяння позивачу збитків у розмірі 1000 гривень, суду не надано.

Представник позивача вказує, що Tовариству з обмеженою відповідальністю «ТОР Транспорт і логістика ЮА» потрібно відшкодувати шкоду ТОВ «ОЛИМП А.С.», ТОВ «Р-ТРАНС», ФО ОСОБА_10 на суму 239 299,40 гривень, а тому, вказаний розмір шкоди слід стягнути із відповідача.

Допитаний у судовому засіданні свідок, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОР ТРАНСПОРТ І ЛОГІСТИКА ЮА» ОСОБА_6 повністю підтвердив обставини, що викладені у позовній заяві. Додатково вказав, що на підприємстві заведена така практика, що при видачі наказу про відрядження у нього вписують номери договорів, які будуть укладені у майбутньому, так сталося і у випадку із ОСОБА_1

TOB «ТОР ТРАНСПОРТ І ЛОГІСТИКА ЮА» була застрахувати відповідальність від фінансових зобов`язань за втрату або пошкодження вантажу, однак на усне звернення про страхове відшкодування, товариству було відмовлено у його виплаті.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорююваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із вимогами частин першої, другої та четвертої ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоди (ст.131 КЗпП України).

У поданій позовній заяві представник позивача покликається на вимоги п. 2 ч. 1 ст. 134 КЗпП України.

Так, згідно із п. 2 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами.

Відповідно до вимог ст. 135-1 КЗпП України письмовий договір про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівником, який досяг вісімнадцятирічного віку та: займає посаду або виконує роботу, безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або використанням у процесі виробництва переданих йому цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; виконує роботу за трудовим договором про дистанційну роботу або про надомну роботу і користується обладнанням та засобами роботодавця, наданими йому для виконання роботи.

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права, вирішуючи спори щодо відшкодування працівником майнової шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, суд повинен установити такі факти: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її завдано і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоди, чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Відсутність підстав чи однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Обов`язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцю (ст.138 КЗпП України).

Проте, у Постанові від 29 червня 2021 року при розгляді справи №686/12599/17 (провадження N 61-46213св18) Верховний Суд зазначив, що відповідно до частин першої та другої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права та законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, що така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю працівника).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Також Верховний Суд зазначив, що відповідно до статті 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо пов`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (пункт перший статті 134 КЗпП України), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі статтею 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений.

При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Верховний Суд зауважив, що перелік вказаних посад і робіт, а також типовий договір про повну матеріальну відповідальність має бути затверджений в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Проте чинною наразі є постанова Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 року № 447/24. Зазначеною постановою затверджено Перелік посад і робіт, що заміщаються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою чи організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм на зберігання, продаж (відпуск), перевезення або застосування у процесі виробництва.

Разом із цим, згідно з вказаним переліком посад і робіт відповідач не відноситься до категорії працівників, з якими укладається договір про повну матеріальну відповідальність.

При цьому, згідно викладених у позові обставин, як на підставу стягнення із відповідача майнової шкоди, позивач покликається на Наказ ТОВ «ТОР ТРАНСПОРТ І ЛОГІСТИКА ЮА» №05.06 від 05 червня 2020 року.

Однак, суд звертає увагу, що вказаний наказ виданий ТОВ «ТОР ТРАНСПОРТ І ЛОГІСТИКА ЮА» 05 червня 2020 року, проте п.2 наказу міститься посилання на договір № 0163/ЕХ/20 від 10 червня 2020 року, договір №120620Р від 12 червня 2020 року та заявку № 1806-01 від 18.06.2020. Тобто на договори, на підставі яких видано зазначений наказ, були укладені значно пізніше, ніж видано самий наказ.

Відтак, наказ від 05 червня 2020 року не є належним та допустимим доказом у справі, а тому не може бути прийнятий судом.

Крім того, суд звертає увагу суду на те, що на наказі наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з ним, проте відсутня дата коли ОСОБА_1 був ознайомлений фактично із вищевказаним наказом.

Зважаючи на вищенаведене, суд приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 згідно наказу від 05 червня 2020 року не міг бути ознайомлений з тим, що він є матеріально відповідальною особою за товарно - матеріальні цінності по договорах № 0163/ЕХ/20 від 10 червня 2020 року та №120620Р від 12 червня 2020, які ще не були укладені.

Що стосується наявного у матеріалах справи подорожнього листа №4 від 09 червня 2020 року, на який покликається позивач, то суд зазначає, що у вказаному подорожньому листі наявний підпис ОСОБА_1 в графі «здав автомобіль», в графі отримав «автомобіль прийняв, підпис водія» підпис ОСОБА_1 відсутній.

Інших належних доказів, про вручення ОСОБА_1 матеріальних цінностей під звіт, а саме документів первинного бухгалтерського обліку, позивачем не надано.

Щодо твердження сторони позивача стосовно порушення відповідачем трудових обов`язків, які полягають у з`їзді з маршруту, що призвело до крадіжки товару, то суд зауважує, що жодних доказів на підтвердження зазначених обставин позивачем суду не надано, а долучена фотокопія карти маршруту по якому мав би рухатися автомобіль не є належним до допустимим доказом, позаяк не містить підпису водія Ціцюри про ознайомлення із ним, ні підпису представника ТОВ «ТОР ТРАНСПОРТ І ЛОГІСТИКА ЮА».

Натомість, представником відповідача надано суду скрін-копії переписки у мобільному за стосунку Viber, з якої убачається, що інформація стосовно завантаження та розвантаження товару скидалося ОСОБА_1 у за мобільному стосунку вайбер, у якому вказувалось місце загрузки і вигрузки товару. (а.с. 77-92)

Відтак, стороною позивача не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушив трудові обов`язки, зокрема того, що перед від`їздом у рейс ОСОБА_1 було надано детальний маршрут поїздки, зі вказівкою номерів-автомобільних доріг по яких він мав здійснювати рух, зупинки на яких мав зупинятися ОСОБА_1 , тощо.

Також, суд звертає увагу, що спричинення відповідачем майнової шкоди, позивач обґрунтовує претензією від Транспортно-експедиторської компанії TOB «ОЛІМП A.C.» та на суму 2758,53 євро та TOB «Р-ТРАНС» на суму 147 827,33 грн.

Проте, як убачається із наявної у матеріалах цивільної справи претензії Транспортно-експедиторської компанії TOB «ОЛИМП A.C.» про відшкодування збитків за №0607/1, вказана претензія датована 06 червня 2020 року, тоді, як крадіжка товарів відбулась 22 червня 2020 року.

Окрім цього, як убачається із наявного у матеріалах цивільної справи договору № 081/20 на транспортно-експедиційне обслуговування і перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполучення укладеного між TOB Р-Транс» та TOB «ТОР ТРАСПОРТ ТА ЛОГІСТИКА ЮА» від 12 червня 2020 року, а саме п.2.2.1 Перевізник (TOB «ТОР ТРАСПОРТ ТА ЛОГІСТИКА ЮА») зобов`язаний мати діючий страховий поліс на страхування вантажу, що прийнятий до перевезення від втрат, знищення або пошкодження, згідно з договором CMR-страхування. Відповідно до договору №120620Р від 12.06.2020 року про надання транспортно-експедиторських послуг укладеного між TOB «ОЛІМП А.С» та TOB «ТОР ТРАСПОРТ ТА ЛОГІСТИКА ЮА», а саме п. 8.6, Виконавець зобов`язаний надати Замовнику копію діючого страхового полісу CMR-страхування. Відтак, TOB «ТОР ТРАНСПОРТ І ЛОГІСТИКА ЮА» зобов`язана була застрахувати відповідальність від фінансових зобов`язань за втрату або пошкодження вантажу.

Свідок, директор TOB «ТОР ТРАСПОРТ ТА ЛОГІСТИКА ЮА» Семців Б. І. у судовому засідання вказав, що договір страхування наявний, товариство зверталось до страхової компанії усно, натомість, жодних доказів на підтвердження факту звертання у страхову компанію та відмови у виплаті TOB «ТОР ТРАСПОРТ ТА ЛОГІСТИКА ЮА» страхового відшкодування, позивачем суду не надано.

Суд звертає увагу, що втрата товару під час виконання відповідачем ОСОБА_1 рейсу, відбулася внаслідок вчинення невідомими особами кримінального правопорушення, а саме крадіжки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, шкода завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Вироку суду, яким би встановлювалась вина ОСОБА_1 у крадіжці товару немає.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За вказаних обставин, суд доходить висновку,що позивачем не доведено факту заподіяння відповідачем майнової шкоди підприємству у розмірі 239299,39 гривень.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання про відсутність визначених законом підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статями 4, 12, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОР ТРАНСПОРТ І ЛОГІСТИКА ЮА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 23 грудня 2022 року.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОР ТРАНСПОРТ І ЛОГІСТИКА ЮА», адреса місцезнаходження вул. Гетьмана Петра Дорошенка, 8/22, м. Тернопіль, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса місця проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка