БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/690/17
Провадження № 4-с/497/2/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.22 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Висоцького С.О.

за участю секретаря Войтової С.І.

без участі сторін,

розглянувши ввідкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на бездіяльність державного виконавця Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) у виконавчому провадженні ВП № 54666424,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2022 року заявник, ТОВ "Спектр-Агро" звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Болградського ВДВС у виконавчому провадженні ВП № 54666424 щодо примусового виконання виконавчого листа № 497/690/17, виданого 16.08.2017 року Болградським районним судом Одеської області та просить постановити рішення, яким:

- визнати за період з 02.01.2020 року по 23.02.2022 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) у виконавчому провадженні ВП № 54666424 щодо примусового виконання виконавчого листа № 497/690/17, виданого 16.08.2017 року Болградським районним судом Одеської області, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у вищезазначеному виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Спектр-Агро" суми боргу у розмірі 272 664.68 гривень;

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у вищезазначеному провадженні ВП №54666424 щодо примусового виконання виконавчого листа № 497/690/17 від 16.08.2017 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що на виконання виконавчого листа № 497/690/17, виданого 16.08.2017 року Болградським районним судом Одеської області у виконавчому провадженні № 54666424. Державним виконавцем своєчасних, належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій не вчинялось, що є порушенням вимог законодавства.

Ухвалою суду від 03.05.2022 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду після відкладання на 03.06.2022 року.

18.05.2022 року суду надійшов відзив, відповідно якого державний виконавець Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) просив відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі з обґрунтуванням того, що державним виконавцем проводяться виконавчі дії відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Сторони по справі в судове засідання 03.06.20222 року не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник скаржника та державний виконавець подали заяви про розгляд скарги без їх участі, боржник причин неявки не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у державний виконавець Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) знаходиться виконавчий лист № 497/690/17, виданий 16.08.2017 року Болградським районним судом Одеської області виконавче провадження № 54666424.

Постановою Болградського РВДВС ГТУЮ у Одеській області від 11 вересня 2017 року відкрито виконавче провадження №54666424 щодо примусового виконання виконавчого листа №497/690/17, виданого 16.08.2017 року Болградським районним судом Одеської області, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» боргу у сумі 272 664,68 грн.

Постановою Болградського РВДВС Південного МРУ Міністерства Юстиції (м. Одеса)і від 02 січня 2020 року прийнято до подальшого виконання виконавче провадження №54666424.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення скарги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Таким чином, суб`єктами, дії яких можуть бути оскаржені в порядку ст. 447 ЦПК України, можуть бути лише державний виконавець чи інша посадова особа органу державної виконавчої служби або приватний виконавець.

Аналогічну позиції висловив ВСУ в п. 20 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6, де зазначив, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено, зокрема та не обмежуючись, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404- VIII та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону

Завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст.. 10 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 1-2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»). Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен періодично проводити перевірки з метою належного виконання рішення суду. Такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, доказів дотримання та виконання даного пункту (вимоги законодавства) не було дотримано - станом на дату подання даної скарги у матеріалах виконавчого провадження не існує.

Наведена правова позиція законодавця підтверджена судовою практикою, зокрема Постановою Верховного Суду від 23 серпня 2018 року у справі №911/167/17.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, №15729/07, від 05.07.2012).

Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження, в тому числі стягувана.

При цьому здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувана та боржника.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону №1404-VIII виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України «Про виконавче провадження», тобто такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово.

У свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, та як результат - про передчасність наявності підстав для посилання на неможливість виконання судового рішення за рахунок відсутності майна у Боржника - адже, відсутність майна у Боржника належним чином не підтверджена, а наявність майна у Боржника належним чином не перевірена.

Наведена правова позиція законодавця підтверджена судовою практикою, зокрема. Постановою Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі №915/1294/13.

Відповідно до пункту 6 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом пунктів 9-11 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії. Доручення виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом щодо проведення окремих виконавчих дій органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами. Запит виконавця є письмовим документом, який є обов`язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень. Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою.

Виявлення рахунків Боржника та джерела отримання ним доходів як в загальному, так і на предмет відкриття Боржником нових рахунків із метою уникнення від виконання рішення суду у даній справі, за період із 03 листопада 2020 року по 23 лютого 2022 року або взагалі не проводилась, або проводилась із порушенням та не дотриманням положення частини 8 статті 48Закону України «Про виконавче провадження».

Натомість, як підтверджують матеріали виконавчого провадження №54666424 за період перебування наказу на примусовому виконанні, грошові кошти на Боржника та отримані ним доходи не було арештовано та обмежено у використанні.

Болградський ВДВС у Болградському районі Одеської області Південного МРУ Міністерства Юстиції (м. Одеса) не був позбавлений можливості здійснити виконавчі заходи в рамках виконавчого провадження №54666424 щодо примусового виконання виконавчого листа №497/690/17, виданого 16.08.2017 року Болградським районним судом Одеської області (за період із 02 січня 2020 року по 23 лютого 2022 року на предмет перевірки та встановлення джерел доходів Боржника, зокрема, такі як:

направити до Пенсійного фонду України/ДПС України запит щодо виявлення місця працевлаштування та джерело та місце отримання доходу (заробітна плата, пенсія, тощо) Боржником.

направити запити до податкових органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування Боржника серед платників земельного податку та/або інших зборів, котрі справляються за користування землею, у відповідності до норм чинного законодавства України;

отримати та встановити інформації про дебіторську заборгованість боржника, не витребувано від обслуговуючого банку Боржника відомостей про рух коштів по відповідному рахунку;

направити до Державної податкової служби України, її регіональних структурних підрозділів, про надання копії податкового щоквартального звіту за 2019-2022 рік за формою 1-ДФ та/або запиту про надання інформації щодо форми (коди податкових виплат) виплати доходів іншим відповідним суб`єктам господарювання щодо оплати послуг оренди, інших платежів; у випадку існування перешкод у здійсненні даного заходу не вжито дій щодо захисту прав та обов`язків органу ДВС та стягувача, звернувшись до суду із вимогами відповідного характеру;

направити запити до реєстраційних органів (МРЕВ ДАЇ, Реєстраційної служби, Державної сільськогосподарської інспекції) щодо наявності у власності Боржника належного йому майна: транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), об`єктів нерухомого майна (споруди, будівлі), тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів, котрі містяться в електронних базах даних державних реєстрів, створених після 01 січня 2012-2013 років, із врахуванням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», тощо, та котрі містяться в архівах паперових баз даних державних реєстрів, котрі функціонували до 2012-2013 років із врахуванням Наказу Міністерства Юстиції України №7/5 від 07 лютого 2002 року «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно»

направити запити до реєстраційних органів (Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України, Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів) щодо наявність у власності Боржника належного йому рухомого та/або нерухомого майна, та при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії

витребувати від Центру державного земельного кадастру, районного управління земельних ресурсів, сільського (селищної) ради інформації щодо наявності у власності чи у оренді Боржника земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення, із метою встановлення факту вирощування культур, їх опису та арешту.

витребувати від ДП «Держреєстри України» відомості щодо наявності та/або відсутності у Базі даних «Реєстр сільськогосподарської техніки» даних щодо тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших сільськогосподарських механізмів, належному Боржнику на праві власності, та при його виявлені не здійснені належні заходи примусового виконання;

витребувати від ДП «Аграрні Реєстри» Міністерство аграрної політики та продовольства України (є адміністратором-держателем відповідного реєстром) відомостей щодо наявності та/або відсутності у Базі даних Реєстру даних про видані Боржником аграрні розписки, а також відомості про майно та осіб, що є боржниками і кредиторами за такими розписками, та у позитивному випадку вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

витребувати від Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України відомості щодо вжиття протягом 2018-2022 років Боржником та/або іншими уповноваженими особами Боржника дій по відчуженню/продажу належних Боржнику транспортних засобів: тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших сільськогосподарських механізмів;

направити запити до ДП «НАЦІОНАЛЬНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ» щодо встановлення факту видання Боржником протягом 2018-2022 років довіреностей на ім`я третіх осіб на право користування/розпорядження належним Боржнику майном;

витребувати від Фонд Державного майна України відомостей про те, чи брав участь Боржник відповідно до діючого законодавства участь в приватизації майна.

направити запити до податкових органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування Боржника протягом 2011-2022 років серед платників земельного податку та/або інших зборів, котрі справляються за користування землею, у відповідності до норм чинного законодавства України;

витребувати від ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» відомостей щодо наявності та/або відсутності у Єдиному державному реєстрі тварин протягом 2011-2022 років Боржника серед власників тварин (худоби), та вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

направити запити до податкового органу з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість Боржника протягом 2016-2022 років

із метою отримання та встановлення інформації про майновий стан боржника, витребувати від обслуговуючого банку Боржника відомостей про рух коштів по відповідному рахунку;

витребувати від податкових та/або інших компетентних органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування Боржника серед одержувачів державних дотацій у відповідній сфері діяльності за певною державною програмою фінансування/підтримка відповідної діяльності за рахунок держави;

із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення Боржником діяльності, перевіркою та встановленням майнового стану Боржника, направити запити до Державної податкової служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність у Боржника ведення книги обліку розрахункових операцій (книга ОРО)/журналу використання реєстраторів розрахункових операцій (РРО);

із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення Боржником господарської діяльності, перевіркою та встановленням майнового стану Боржника, направити запити до Державної податкової служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність у Боржника у реєстрі осіб, котрі здійснюють операції з товарами;

із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення Боржником діяльності, перевіркою та встановленням майнового стану Боржника, направити запити до Державної податкової служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність у Боржника у реєстрі осіб, котрим має бути відшкодовано за рахунок державного бюджету суми податку на додану вартість;

направити запити до Державної авіаційної служби України про наявність у власності Боржника належного йому в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України, та звісно при його виявлені накласти арешти на виявлене майно;

направити запити до районного (обласного) управління Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю, про наявність у електронному реєстрі інспекції інформації про видачу і реєстрацію Боржником дозвільних документів та ліцензій на провадження господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури, та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

направити запити до Державної служби інтелектуальної власності України, про наявність за Боржником в Єдиному реєстрі одержувачів контрольних марок для маркування примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних, та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

направити запити до структурного підрозділу районного (обласного) підпорядкування - філії «Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг» про наявність та/або відсутність Боржника серед власників об`єктів промислової власності, та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

направити запити до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність інформації відомостей, котрі містяться в Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України, про записи щодо суден, власником або судновласником яких є Боржника, та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

направити запити до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність Боржника серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій емітентів, та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

направити запити до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність Боржника серед власників великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд, парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском пари, трубопроводів пари та гарячої води, та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

направити запити до Міністерства інфраструктури України, Центру транспортного сервісу «ЛІСКИ» ПАТ «УКРЗАЛІЗНИЦІ», ДП «Головного інформаційно-обчислювальний центр Укрзалізниці» із вимогою підтвердити наявність та/або відсутність Боржника серед власників на залізничний транспорт, а саме, проте не обмежуючись: контейнери, електровози, тепловози, моторвагонного рухомого складу вагони всіх видів, локомотивів, монорейкового транспорту, тощо, та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення Боржником діяльності, перевіркою та встановленням майнового стану Боржника, направити запити до Державної податкової служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність Боржника серед платників місцевих зборів, у відповідності до норм чинного законодавства України: Туристичний збір, Збір за місця для паркування транспортних засобів, Збір за провадження деяких видів підприємницької діяльності, тощо;

із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення Боржником господарської діяльності, перевіркою та встановленням майнового стану Боржника, встановлення та/або перевірки наявності вигодонабувачів від діяльності Боржника, направити запити до Державної податкової служби України, її регіональних структурних підрозділів, про надання інформації щодо суб`єктів, відповідно до правовідносин із котрими Боржник виступає податковим агентом; у випадку існування перешкод у здійсненні даного заходу вжити дій щодо захисту прав та обов`язків органу ДВС та стягувача, звернувшись до суду із вимогами відповідного характеру;

із врахуванням приписів статті 22 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю, здійснити звернення стягнення на частку Боржника як учасника Товариства із врахуванням особливостей того факту, що поряд із часткою Боржника у Товаристві у сфері корпоративного права кореспондується об`єктивна фінансова можливість, як на майновий актив частку у Товаристві, на виплату дивідендів, інших сум;

вжити заходів щодо звернення до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення факту перебування Боржника у ЄДРПОУ серед власників (засновників) суб`єктів господарювання;

звернутись до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців районного реєстраційної служби Міністерства юстиції України з метою встановлення ідентифікуючих (персональних даних паспортних даних та ідентифікаційного номеру, місця реєстрації проживання (перебування)) Боржника.

звернутись до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців районного реєстраційної служби Міністерства юстиції України з метою встановлення Боржника.

вжити заходів щодо підготовки до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Боржника, звернувшись:

до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення ідентифікуючих (персональних даних паспортних даних та ідентифікаційного номеру, місця реєстрації проживання (перебування)) Боржника;

до ДП «ДОКУМЕНТ» та Державної міграційної служби України, її регіональних структурних підрозділів, із запитом щодо надання інформації про ідентифікуючі дані Боржника, котрі містяться у відповідних баз/реєстрах даних із метою встановлення місця проживання (перебування) Боржника на території України, дату та місце звернення Боржника щодо відповідних установ із вимогою про здійснення щодо нього відповідної певної сервісної послуги, котра надається ДП «ДОКУМЕНТ» та/ Державною міграційною службою України.

до Центральної виборчої комісії як розпорядника/держателя Державного реєстру виборців, із запитом щодо надання інформації про ідентифікуючі (персональні) дані Боржника, котрі містяться у відповідних баз/реєстрах даних із метою встановлення місця проживання (перебування) Боржника на території України, дату та місце звернення керівника Боржника щодо відповідних установ із вимогою про здійснення щодо нього відповідної певної сервісної послуги, зокрема та не обмежуючись, підтвердження відомостей та включення Боржника до Реєстру виборців, зміна персональних даних Боржника про себе як про виборця, зміна місця голосування із зазначенням тимчасово зміненої, зазначеної Боржника, адреси виборця, тощо

направити до Державної прикордонної служби України запитів з метою з`ясування факту перетинання Боржника державного кордону України, частоти (періодичності) такого здійснення, встановивши при цьому період перебування Боржника поза межами України

із врахуванням вищевикладеного, звернутись до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності Боржника за невиконання рішення суду, перешкоджання при його виконанні та/або ухилення від його виконання, приховувані майна належному до примусового стягнення в рахунок погашення існуючого боргу.

З матеріалів виконавчого провадження не вбачається здійснення відповідних дії.

При цьому встановлено, що 09 вересня 2021 року надійшла відповідь МВС України, згідно якої за Боржником на праві власності значиться автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1

Виявлене та встановлене за Боржником майно ще у вересні 2021 року, станом на 18 квітня 2022 року в розшук не оголошено, арешт не накладений на нього.

Також відсутні будь-які докази вжиття жодних передбачених чинним законодавством України заходів примусового виконання у виконавчому провадженні №54666424 щодо примусового виконання виконавчого листа №497/690/17, виданого 16.08.2017 року Болградським районним судом Одеської області, направленні на пошук, встановлення та звернення стягнення на майно Боржника, котре перебуває у спільній сумісній власності.

Натомість, відповідна обставина надає змогу вважати та стверджувати те, що рухоме майно Боржника в розшуку не перебуває та вільно використовується Боржником для власних потреб.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Законом України «Про виконавче провадження», строк здійснення виконавчого провадження не передбачено, проте статтею 2 даного Закону унормовано здійснення виконавчого провадження з дотриманням розумності строків.

Хоча визначення поняття «розумності строків» Закон не містить, проте зволікання у вчиненні виконавчих дій не свідчить про дотримання зазначеного вище принципу.

Згідно правової позиції Верховного Суду, котра викладена, зокрема у Постанові від 19 серпня 2019 року у справі №913/438/16, котра визначальним фактором та обставиною належності вжитої/застосованої виконавчої дії визначає не лише її винесення та існування серед матеріалів виконавчого провадження, а й встановлює необхідність її оцінки щодо реальності здійснення - докази скерування запитів до відповідних установ, організацій, співвідношення запитам направлених на адреси відповідних установ/організацій із наявністю відповідей на них, доказів прийняття постанов органу ДВС до виконання банківськими установами, сервісними центрами МВС України, державними реєстраторами речових прав, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 19 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Разом з цим, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на це, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного/приватного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Згідно зч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення .постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень,/розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 ст. 36 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, Цивільного процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі «Шмалько проти України» зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява №40450/04, рішення від 15.10.2009).

Таким чином, практика Європейського суду з прав людини однозначно свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання остаточного судового рішення.

За приписами частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Невиконання судового рішення протягом такого тривалого часу порушує основні засади виконавчого провадження - обов`язковості виконання рішень, розумності строків виконавчого провадження. Хоча закон і не містить поняття «розумності строків», проте зволікання у вчиненні виконавчих дій не свідчить про дотримання зазначеного вище принципу. Крім того, діяльність державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, це сукупність дій направлена на кінцевий результат - виконання судового рішення.

Водночас, сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

Відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника. Аналогічного роду відповідна правова позиція викладена зокрема в Постанові Верховного суду від 19 серпня 2019 року у справі №913/438/16.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України. При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Положення статті 26 Закону України Про виконавче провадження не передбачає строк для добровільного виконання рішення суду Боржником, а навпаки, зобов`язує, приступити до його примусового виконання як момент відкриття виконавчого провадження, так і одразу після такого відкриття.

Верховний Суд у Постанові від 16 квітня 2018 року у справі №12/57, зокрема зазначив, що відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 05.07.2012 у справі «Глоба проти України», Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-П, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява N 59498/00, п. 34, ECHR 2002-ІП, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява N 41510/98, п. 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01, п. 84). Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Згідно із правовою позицією, котра викладена зокрема в пункті 15 Постанови Верховного суду від 13 лютого 2018 року у справі №923/182/13-г, судом зазначено про те, що відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

згідно з положеннями ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом і неналежне виконання даного обов`язку є підставою для оскарження певних дій чи бездіяльності державного виконавця до суду, окрім того державний виконавець самостійно визначає, які заходи необхідно здійснити для своєчасного і повного виконання конкретного рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та вищевказаним Законом.

До того ж, виходячи із правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 22.05.2019 у справі № 186/1799/15-ц та від 01.08.2019 у справі № 186/1791/16-ц, у суду відсутні повноваження зобов`язувати державного виконавця вчиняти ті дії, які згідно із Законом можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Суд констатує, що державним виконавцем неповно вжито заходів на виконання обов`язків, встановлених Законом України Про виконавче провадження.

У відповідності до пункту 9.7. Постанови Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зі змінами внесеними Постановою від 29 травня 2013 року №9, котра на сьогодні є чинною, якщо обов`язок органу державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв`язку із цією бездіяльністю його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 247, 258-261, 352, 353, 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на бездіяльність державного виконавця Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) у виконавчому провадженні ВП № 54666424 задовольнити.

Визнати за період із 02 січня 2020 року по 23 лютого 2022 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Болградського ВДВС у Болградському районі Одеської області Південного МРУ Міністерства Юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №54666424 щодо примусового виконання виконавчого листа №497/690/17, виданого 16.08.2017 року Болградським районним судом Одеської області, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54666424 щодо примусового виконання виконавчого листа №497/690/17, виданого 16.08.2017 року Болградським районним судом Одеської області із врахуванням норм та положень Закону України Про виконавче провадження.

Зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Болградського ВДВС у Болградському районі Одеської області Південного МРУ Міністерства Юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54666424 щодо примусового виконання виконавчого листа №497/690/17, виданого 16.08.2017 року Болградським районним судом Одеської області із врахуванням норм та положень Закону України Про виконавче провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена в судовому порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги..

Суддя Висоцький С.О.