справа № 361/3928/21
провадження № 2/361/793/22
29 листопада 2022 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Панек А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину,
У травні 2021 року Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області (далі - Орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом, у якому просив позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно трьох її дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягувати з відповідача аліменти на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позову зазначав, що з 28 грудня 2013 року відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають трьох дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Державна реєстрація народження останнього здійснена відповідно до ст. 133 СК України. Крім того, відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є батьками двох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом Органу опіки та піклування до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про відібрання без позбавлення батьківських прав малолітніх дітей: дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рішення у справі ще не прийняте.
Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із батьком ОСОБА_7 у АДРЕСА_1 . Малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають разом із батьком ОСОБА_5 у АДРЕСА_2 . Вихованням дітей займаються виключно батьки. Матір дітей ОСОБА_1 характеризується негативно, не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, має п`ятеро малолітніх дітей, які з нею не проживають. Матір дітей неодноразово попереджалася про наслідки невиконання батьківських обов`язків відносно дітей, проте своє відношення до їхнього виховання не змінила. У зв`язку з чим Органом опіки та піклування було затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно трьох її малолітніх дітей: сина ОСОБА_2 , дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 .
Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення матері від виховання дітей та свідоме нехтування нею своїми обов`язками, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Представник позивача Органу опіки та піклування Леоненко О.А. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд вона не повідомила, відзив на позов до суду вона не подавала.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши позицію сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є матір`ю трьох дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_7 , а батьком малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей.
Згідно із довідкою № 188 від 23 квітня 2021 року, виданою виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , де також зареєстрований, але фактично не проживає малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вказаною адресою не зареєстровані.
У довідці виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 23 квітня 2021 року за № 192 зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1., був вилучений від матері ОСОБА_1 у вересні 2020 року та переданий батькові ОСОБА_7 , який проживає постійно, без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області 23 квітня 2021 року видано довідку № 190, у якій зазначено, що малолісній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3, з квітня 2020 року та малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, з серпня 2020 року, постійно проживають разом із батьком ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно із характеристикою, виданою Комунальним закладом "Бобрицьке навчально-виховне об`єднання "Заклад загальної середньої освіти - заклад дошкільної освіти" Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області (далі - Бобрицьке НВО) малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1., є учнем 5 класу. У навчальному закладі навчається він з 1 класу. Виявив середній рівень знань, навчається в міру своїх можливостей. Хлопець дисциплінований, не порушує норм та правил поведінки, має позитивне ставлення до трудової діяльності, завжди сумлінно ставиться до виконання доручень. Вихованням ОСОБА_9 займаються його батько ОСОБА_7 та бабуся, вони приділяють значну увагу вихованню дитини та створенню належних житлово-побутових умов. Постійно підтримують зв`язок зі школою та класним керівником.
Відповідно до характеристики Бобрицького НВО від 21 лютого 2021 року малолітня ОСОБА_3 , 2015 р. н., є вихованою старшої групи дошкільної освіти, відвідує навчальний заклад з 2019 року, має відповідний віку фізичний розвиток, виявляє інтерес до навчальних занять, уміє концентрувати увагу на поставленому завданні, розуміє інструкції вихователя. Дівчинка володіє досить великим словниковим запасом, вміє читати, правильно вимовляє усі фонеми, вміє висловлювати свої думки, правильно будувати речення. Її вихованням займається батько ОСОБА_5 .
Із характеристики Бобрицького НВО від 21 лютого 2021 року видно, що малолітній ОСОБА_4 , 2016 р. н., є вихованцем середньої групи закладу дошкільної освіти який він відвідує з 2020 року. Фізичний розвиток дитини відповідає віку. Хлопчик охайний завжди вдягнутий відповідно до погодних умов. Навички самообслуговування сформовані в достатній мірі. Програму виховання та навчання засвоює на достатньому рівні. Вихованням дитини займається батько ОСОБА_5 .
У характеристиці № 9, виданій Бобрицьким старостинським округом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20 квітня 2021 року, зазначено, що відповідач ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , проте фактично вона проживає із співмешканцем ОСОБА_10 . Має п`ятеро малолітніх дітей, які від неї вилучені. Не працює, вживає спиртні напої, веде аморальний спосіб життя. У будинку часто збираються компанії для розпивання спиртних напоїв. До старостату неодноразово надходили скарги щодо поведінки ОСОБА_1 .
Згідно із актом № 38 обстеження умов проживання, складеним 11 серпня 2020 року Відділом соціального захисту населення, захисту прав дітей та сім`ї та молоді виконавчого комітету Великодимерської селищної ради, за адресою проживання відповідача ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 , житло складається з 2 житлових кімнат і кухні-прихожої. Умови проживання незадовільні. Будинок брудний, у ньому знаходилися 3 чоловіків, 2 жінки та малолітня дитина. Дорослі перебували в стані алкогольного сп`яніння. Для виховання та розвитку дітей належних умов не створено.
Органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її трьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який затверджений рішенням виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 27 квітня 2021 року за № 154.
Із вказаного висновку вбачається, що відповідач ОСОБА_1 на засідання комісії, яке відбулося 27 квітня 2021 року, не з`явилася, про день, час та місце засідання була повідомлена належним чином листом, який їй вручено 26 квітня 2021 року. У зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків, з метою захисту прав та інтересів дітей Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до її малолітніх дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок про те, що ухилення матері, батька від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення їх батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками.
Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 641/2867/17-ц висловив правову позицію та вказав на те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
За змістом положень ч. ч. 8, 10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
У ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
У ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно трьох дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд дійшов висновку, що позов Органу опіки та піклування в частині вимог про позбавлення відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно трьох дітей ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.
За змістом ч. 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Органом опіки та піклування заявлено також вимогу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на трьох її дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи наведене, вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, суд вважає, що позов Органу опіки та піклування підлягає також задоволенню і в частині вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 аліментів на трьох дітей у визначеному законом мінімальному розмірі.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.
Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, п. 14 ч. 2 ст. 3, ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за дві вимоги немайнового характеру із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 56, 76, 81, 89, 141, 223, 263 - 265, 280 - 282 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно трьох дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 09, складений 25 вересня 2009 року виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області; дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження № 11, складений 12 червня 2015 року виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області; та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження № 6, складений 07 липня 2016 року виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області.
Стягувати з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на особисті рахунки дітей аліменти на трьох дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 07 травня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дутчак І. М.