Справа №442/6838/22
Провадження №2/442/1392/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Меденицької селищної об`єднаної територіальної громади в особі Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову покликаються на те, що їхні померлі родичі мали земельні ділянки, що належали їм на підставі відповідних державних актів на право власності на земельні ділянки, які розташовані на території Меденицької селищної об`єднаної територіальної громади, а вонитвідповідно мають право на спадщину за законом.

Коли вони звернулись до приватного нотаріуса Теплої М.Ю. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їм було відмовлено у зв`язку з тим, що у них відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно, внаслідок цього не можуть оформити свої спадкові права, а тому звертаються до суду з даним позовом, просять такий задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

В судове засідання позивачі не з`явилися, однак від них поступили заяви, в яких просять проводити розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такий задоволити, а тому суд розглянув справу у відсутності позивачів на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач - представник Меденицької селищної об`єднаної територіальної громади в особі Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечують, а тому суд розглянув справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином покійного ОСОБА_3 . Родинний зв`язок між ними підтверджується копією свідоцтвом про народження ОСОБА_1 . Серія НОМЕР_1 від «09» червня 1987 року.

Як вбачається із Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 від «06» червня 2014 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 57 років помер ОСОБА_3 , про що виконавчим комітетом Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області зроблено відповідний актовий запис за № 27.

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: земельна ділянка площею 0,2282 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0222, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 350981 від 14.12.2006 року, виданого на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації № 366 від 15 грудня 2004 року; земельна ділянка площею 1,4161 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 420829 від 23.09.2005 року, виданого на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації № 366 від 15 грудня 2004 року, що складається із земельної ділянки № НОМЕР_3 площею 0,3258 га, кадастровий номер :07:000:0322, земельної ділянки № НОМЕР_4 площею 0,3591 га, кадастровий номер :05:000:1412, земельної ділянки № НОМЕР_5 площею 0,7312 га, кадастровий номер :06:000:0232.

Спадкоємцями, ОСОБА_3 за законом крім сина померлого ОСОБА_1 є також дружина - ОСОБА_4 , та дочка - ОСОБА_5 . Проте, останні не претендують на спадкове майно ОСОБА_3 та відмовилися від спадщини в користь Позивача.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 , є таким спадкоємцем першої черги за законом, який вступивши у володіння та управління спадковим майном, що належало батькові, фактично прийняв спадщину. Інших спадкоємців, які б претендували на вище зазначене спадкове майно ОСОБА_3 ні за законом, чи за заповітом немає.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є також онуком покійної ОСОБА_6 . Родинний зв`язок між ними підтверджується наступними документами: копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 Серія НОМЕР_6 від «09» червня 1987 року, копією свідоцтва про одруження ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_3 Серія НОМЕР_7 від «15» жовтня 1986 року, копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) Серія НОМЕР_8 від «20» липня 1956 року.

Як вбачається із Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_9 від «19» жовтня 2015 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 83 років померла ОСОБА_6 , про що виконавчим комітетом Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області зроблено відповідний актовий запис за № 30.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: земельна ділянка площею 0,2327 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0224, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 350979 від 14.12.2006 року, виданого на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації № 366 від 15 грудня 2004 року; земельна ділянка площею 1,6122 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 420827 від 23.09.2005 року, виданого на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації № 366 від 15 грудня 2004 року, що складається з земельної ділянки № НОМЕР_3 площею 0,3255 га, кадастровий номер :07:000:0320, земельної ділянки № НОМЕР_4 площею 0,3591 га, кадастровий номер :05:000:1410, земельної ділянки площею № 3 площею 0,9276 га, кадастровий номер :06:000:0234.

Спадкоємцями, ОСОБА_6 за законом крім онука померлого ОСОБА_1 є також дочка - ОСОБА_4 , та онука - ОСОБА_5 . Проте, останні не претендують на спадкове майно ОСОБА_3 та відмовилися від спадщини в користь Позивача.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 , є таким спадкоємцем другої черги за законом, який вступивши у володіння та управління спадковим майном, що належало бабусі, фактично прийняв спадщину. Інших спадкоємців, які б претендували на вище зазначене спадкове майно ОСОБА_6 ні за законом, чи за заповітом немає.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є внуком ОСОБА_2 . Родинний зв`язок між ними підтверджується копією Свідоцтва про народження від 15.01.1996 серія та номер якого НОМЕР_10 та копією Свідоцтва про народження від 12.09.1970 серія та номер якого НОМЕР_11 .

Як вбачається із Свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_2 , про що Грушівською сільською радою Дрогобицького району Львівської області зроблено відповідний актовий запис № 24 від 10 жовтня 2011 року.

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: земельна ділянка, площею 0,2261 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільського виробництва, кадастровий номер :04:000:0852, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 564503 від 29.06.2006 року, виданого на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації № 366 від 15 грудня 2004 року; земельна ділянка, площею 0,7341 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільського виробництва, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 345096 від 29.06.2006 року, виданого на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації № 366 від 15 грудня 2004 року, що складається з: земельної ділянки № НОМЕР_3 , площею 0,2204 га, кадастровий номер :06:000:0989, земельної ділянки № НОМЕР_4 , площею 0,3559 га, кадастровий номер :08:000:0642, земельної ділянки № НОМЕР_5 , площею 0,1578 га, кадастровий номер :05:000:0608.

Спадкоємцями ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , окрім внука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_8 , внучка померлого, ОСОБА_9 , донька померлого, ОСОБА_10 , син померлого, ОСОБА_11 , дружина померлого. Проте, останні не претендують на спадкове майно ОСОБА_2 та відмовилися від спадщини в користь Позивача.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є єдиним спадкоємцем за законом, який ступивши у володіння та управління спадковим майном, що належало дідусю ОСОБА_2 , фактично прийняв спадщину. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно померлого за законом чи за заповітом немає.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до положень ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.328ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно дост. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В пункті 3.5.Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Районні державні адміністрації можуть бути залучені в якості третіх осіб у випадках, якщо спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населених пунктів. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до частини 1 статті 1267, частини 1 статті 1278ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1296ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що позивачі на підставі закону є єдиними спадкоємцями першої та другої черги, які прийнялм спадщину та після смерті спадкодавців вчинили усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від них причин у видачі такого їм було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 81, 206, 247, 258, 263-265, 268, 274ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_12 , право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на:

- земельну ділянку площею 0,2282 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0222;

- земельну ділянку площею 1,4161 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, що складається із земельної ділянки № НОМЕР_3 площею 0,3258 га, кадастровий номер :07:000:0322, земельної ділянки № НОМЕР_4 площею 0,3591 га, кадастровий номер :05:000:1412, земельної ділянки № НОМЕР_5 площею 0,7312 га, кадастровий номер :06:000:0232.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_12 , право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті бабусі, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на:

- земельну ділянку площею 0,2327 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0224;

- земельну ділянку площею 1,6122 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, що складається з земельної ділянки № НОМЕР_3 площею 0,3255 га, кадастровий номер :07:000:0320, земельної ділянки № НОМЕР_4 площею 0,3591 га, кадастровий номер :05:000:1410, земельної ділянки площею № 3 площею 0,9276 га, кадастровий номер :06:000:0234.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_13 , право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті дідуся, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на:

- земельну ділянку, площею 0,2261 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0852, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 564503 від 29.06.2006 року;

- земельну ділянку, площею 0,7341 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що складається з: земельної ділянки № НОМЕР_3 , площею 0,2204 га, кадастровий номер :06:000:0989, земельної ділянки № НОМЕР_4 , площею 0,3559 га, кадастровий номер :08:000:0642, земельної ділянки № НОМЕР_5 , площею 0,1578 га, кадастровий номер :05:000:0608, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 345096 від 29.06.2006 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення рішення - 25.11.2022 року.

Суддя О.В. Крамар