Справа № 715/1087/22
Провадження № 2/715/281/22
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2022 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди,-
Посилається на те, що вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22.04.2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Зазначає, що внаслідок загибелі ОСОБА_3 її неповнолітнім дітям ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 завдано шкоду пов`язану із втратою годувальника.
Також вказує, що він звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, однак, йому було відмовлено, у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 в добровільному порядку відшкодував матеріальну шкоду заподіяну ним в результаті вказаної ДТП.
На підставі вищенаведеного, позивач просить, стягнути з відповідача страхове відшкодування, пов`язане із втратою годувальника у розмірі по 108 000 грн. кожній дитині та понесені ними витрати на правничу допомогу в розмірі 27 000 грн.
Представник позивачів Коневалик А.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заву, просив суд справу розглядати в його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник МТСБУ хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи, відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані i підлягають задоволенню з наступних підстав.
Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22.04.2021 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «ГАЗ-3309 А01321», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » ОСОБА_2 не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відтак, саме на Моторне (транспортне) страхове бюро України покладається обов`язок відшкодувати шкоду за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

Встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 є дітьми ОСОБА_3 , що загинула в результаті ДТП ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Позивач ОСОБА_6 є батьком вказаних дітей, та в силу вимог ст. 59 ЦПК України є їх законним представником.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Страховим випадком згідно з статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність страхувальника за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п/п а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Пунктом 27.2 ст.27 цього ж Закону, встановлено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Крім того, умови та розмір відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого передбачено ст. 1200 ЦК України, відповідно до норм якої, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Таким чином, розмір страхового відшкодування, пов`язане з втратою годувальника становить 216 000 грн. (6000,00*36=216 000,00 грн.). Тому дітям ОСОБА_3 . ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , як неповнолітнім дітям належить до відшкодування по 108 000,00 грн. кожному.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стягнення страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, у зв`язку із смертю ОСОБА_3 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на праву допомогу, суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Подібні висновки викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі N 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі N 648/1102/19, від 02 вересня 2020 року у справі N 329/766/18, на які посилається заявниця у касаційній скарзі.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі N 329/766/18 (провадження N 61-6627св20).

Представник позивача Коневалик А.В. просив суд про стягнення із відповідача витрат на правничу допомогу у сумі 27,000 грн., на обгрнутвання вимоги надав суду договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №Ж496/4046358 укладений 08.8.2021 року між Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч» та ОСОБА_6 .Згідно детального опису робіт (наданих послуг) від 22.04.2022 року представник позивача надав позивачу ОСОБА_6 правову допомогу у формі: консультації щодо порядку та строків надання правничої допомоги (1 год.), підготовчі дії (2 год.), підготовка та подання позовної заяви до суду (6 год.). Для надання вказаних юридичних послуг представником позивача було витрачено 09 годин 00 хвилин із розрахунком вартості 1 год. - 3 000, 00 грн., що у своїй загальній сумі склало 27 000, 00 грн.

Враховуючи вищевказане та те, що відповідачем не надано заперечень щодо суми витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з нього, суд приходить до висновку, що з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_6 слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 27 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4-13, 19, 76-81, 259, 264-265, 273, 293, 315 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який діє в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 страхове відшкодування, пов`язане з втратою годувальника в розмірі 216,000 (двісті шістнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу в розмірі 27 000,00 (двадцять сім тисяч) гривень.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України () на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя