Справа № 242/1647/20
Провадження № 6/242/111/22
У Х В А Л А

Іменем України

06 грудня 2022 року Селидівський міський суду Донецької області у складі головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря Клименко А.В., розглянувши у судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. 05 грудня 2022 року звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 до погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі. В обґрунтування подання посилається на те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. знаходиться виконавче провадження № 65180232 з виконання виконавчого листа № 242/1647/20 виданого 22.01.2021 року Селидівським міським судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 164707,66 грн. 16.04.2021 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 65180232. Приватним виконавцем було винесено 16.04.2021 року постанову про арешт коштів боржника та направлено до АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», «ОКСІ Банк», АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», АТ «Кредобанк», АТ «ОТП Банк», АТ «АКБ «Конкорд», АТ «Прокредитбанк». 16.04.2021 року винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ «Ощадбанк», АТ «ПУМБ». 22.04.2021 року винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника. 28.10.2021 року винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ «Укрексімбанк», АТ «Сітібанк», АТ «ІНГ Банк Україна», АТ «Укргазбанк», АТ «Креді Агріколь Банк», АТ «Дойче Банк ДБУ», АТ «Альфа-Банк», АТ «Правекс Банк», АБ «Аівденний», АТ «Сбербанк», АТ «А-Банк», ПАТ «Промінвестбанк». Відповідно до інформації ДФС України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, на обліку в органах ДФС не перебуває. Відповідно до інформації МВС за боржником не зареєстровано транспортних засобів. На запит надано відповідь Державною прикордонною службою України що в період з 16.04.2021 року по 26.08.2021 року відомості щодо перетинання боржника відсутні. 16.04.2021 року направлено вимогу до Міністерства соціальної політики про перебування на обліку як внутрішньо переміщена особа, на який листом від 27.04.2021 року було повідомлено, що боржник не зареєстрований як внутрішньо переміщена особа. 28.10.2021 року приватним виконавцем направлено запит до ГУ ДМС у Донецькій області, на що була надана відповідь від 15.11.2021 року, що боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 16.03.2017 року строк дії до 16.03.2027 року, орган видачі 1435. Також було зазначено, що з дати набрання законної сили рішення суду жодних дій реального, фактичного та в повному обсязі або частково виконання боржником не вчинено, з жодними заявами, клопотаннями до приватного виконавця не звертався, про зміну адреси не повідомляв. Крім того приватним виконавцем було зазначено, що боржник зареєстрований в АДРЕСА_1 , тобто на непідконтрольній українській владі території України, куди «Укрпошта» тимчасово не здійснює поштові відправлення, що унеможливлює направлення йому постанови про відкриття виконавчого провадження. Приватним виконавцем вживались заходи щодо встановлення місця боржника, а саме: направлено запити ДФС щодо отриманих доходів, місця роботи, запит до Мінсоцполітики щодо знаходження на обліку як внутрішньо переміщена особа. Приватним виконавцем також було зазначено, що з дати відкриття виконавчого провадження та станом на день звернення до суду з даним поданням, з боржника на користь стягувача стягнень не було, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання боржник не вчинив, з жодними заявами, клопотаннями до приватного виконавця не звертався, про зміну адреси не повідомляв. Також було зазначено про неможливість надіслання боржнику документів виконавчого провадження у зв`язку з тим, що боржник зареєстрований на тимчасово окупованій території але він обізнаний про наявність боргових зобов`язань, та він має можливість дізнатись про судові рішення і виконавчі провадження з відкритих реєстрів. Крім того зазначає, що національні та міжнародні нормативні акти передбачають встановлення обмежень у свободі пересування необхідних в тому числі для захисту прав і свобод інших осіб. Також у поданні було зазначено, що боржник ухиляється від виконання рішення, порушуючи право стягувача на володіння своїм майном. Також просить врахувати судову практику по поданням приватного виконавця Матвійчук Н. Є. ухвалених іншими судами. На підставі зазначеного просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , до погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі. Розгляд подання просить провести без участі приватного виконавця.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши обґрунтування подання приватного виконавця, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

29 жовтня 2020 року Селидівським міським судом Донецької області було прийнято заочне рішення яким позов ТОВ «Глобал Спліт» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом задоволено у повному обсязі, стягнено солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором у розмірі 164707,66 грн., стягнено з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Глобал Спліт» витрати зі сплати судового збору у розмірі 823,87 грн., стягнено з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Глобал Спліт» витрати зі сплати судового збору у розмірі 823,87 грн., стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» витрати зі сплати судового збору у розмірі 823,87 грн.

Згідно до виконавчого листа № 242/1647/20 виданого 22.01.2021 року Селидівським міським судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором у розмірі 164707,66 грн., боржником у якому зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса боржника АДРЕСА_2 .

Відповідно до заяви ТОВ «Глобал Спліт» від 29.03.2021 року, яка була отримана приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. 16.04.2021 року, про відкриття виконавчого провадження було скеровано зазначений вище виконавчий лист на примусове виконання.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. від 16.04.2021 року відкрито виконавче провадження № 65180232.

Згідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. від 16.04.2021 року ВП № 65180232 про арешт коштів боржника, було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, яку було спрямовано до АТ «КБ Приватбанк», АТ «Універсал Банк», АТ «ОКСІ Банк», АТ «ТАСкомбанк», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «Прокредит Банк», а також було спрямовано до АТ «ПУМБ», АТ «Ощадбанк».

16.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. була направлена вимога виконавця до Міністерства соціальної політики України згідно до якої просила надати інформацію перебування на обліку як внутрішньо переміщена особа; відомості про зареєстроване та фактичне місце проживання; адресу за якою з особою може здійснюватися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, та контактний номер телефону щодо боржника.

Згідно до відповіді Державної фіскальної служби України отриманої 16.04.2021 року про наявні рахунки боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи вбачається, що у боржника за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває, відомості про перелік рахунків боржника відсутні.

У відповідності до відповіді Державної фіскальної служби України отриманої 16.04.2021 року про джерела отримання доходів боржника фізичної особи, вбачається, що інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня.

Згідно до відповіді Міністерства внутрішніх справ України отриманої 16.04.2021 року щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області від 22.04.2021 року було винесено постанову про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику.

Листом Міністерства соціальної політики України від 27.04.2021 року № 7779/0/2-21/29, яке було отримано приватним виконавцем 26.05.2021 року, було повідомлено що станом на 23.04.2021 року інформація в ЄІБЛ ВПО про боржника відсутня.

Відповідно до відповіді Державної прикордонної служби України отриманої 26.08.2021 року щодо перетину боржником державного кордону за вказаними параметрами в Державної прикордонної служби України за період з 16.04.2021 року по 26.08.2021 року відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону.

У відповідності до відповіді Державної фіскальної служби України отриманої 26.08.2021 року про джерела отримання доходів боржника фізичної особи, вбачається, що інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня.

Згідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. від 28.10.2021 року ВП № 65180232 про арешт коштів боржника, було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, яку було спрямовано до АТ «Універсал Банк», АТ «ОКСІ Банк», АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», АТ «Кредобанк», АТ «ОТП Банк», АТ «АКБ «Конкорд», АТ «Прокредит Банк», АТ АКБ «Львів», АТ «Ідея Банк», АТ «МетаБанк», АТ Банк «Український капітал».

28.10.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. було здійснено запит до ГУ ДМС у Донецькій області, згідно до якого просить терміново надати інформацію щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами (паспорт громадянина України для виїзду за кордон тощо) на ім`я боржника, відомості про реєстрацію місця проживання боржника.

Згідно до листа ВОД №1 Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Донецькій області від 15.11.2021 року № 1401.2.5-22554/1401.2.5.1-21 було повідомлено, що за обліками СІАС УМП громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 16.03.2017 року строк дії до 16.03.2027 року, орган видачі 1435.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із вимогами ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті. Крім цього, відповідно до вимог ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Як кореспондує стаття 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, установлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи.

Відповідно до частини третьої статті 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві на виїзд з України ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до редакції ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).

В свою чергу відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 вказаного вище Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням інших органів, що підлягає примусовому виконанню - до виконання зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України»: «Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Оскільки, відповідно до положень ст. 441 ЦПК України подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Невиконання боржником самостійно зобов`язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Обмеження у праві виїзду за кордон може бути застосовано не автоматично при непогашенні боргу, а за встановлення необхідності застосування такого заходу з урахуванням обставин справи при доведеності факту ухилення з боку боржника. Окрім того, обмеження повинно сприяти стягненню боргу, а не навпаки. Нарешті, усі обмеження прав громадян залишати свою країну повинні бути виправдані конкретними обставинами справи.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, які обмежують свободу пересування наступним чином.

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише тоді, коли сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року в справі «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78 - 82).

Тобто, застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Необхідно зазначити, що судом не було встановлено, що боржнику ОСОБА_1 взагалі відомо про наявність виконавчого провадження № 65180232.

Крім того, до вказаного подання не додано та суду не надано жодних доказів, які б свідчили, що боржник ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, так як боржник не обізнаний про існування самих рішень, тому умислу чи іншого свідомого невиконання ОСОБА_1 таких обов`язків судом не встановлено.

На переконання суду, сам по собі розмір непогашеного боргу достеменно не свідчить про ухилення від виконання боржником обов`язків щодо його погашення, а тому суб`єктом подання не доведені обставини, які б давали суду можливість обмежити ОСОБА_1 у конституційних правах.

Згідно до відомостей виконавчого листа № 242/1647/20 виданого 22.01.2021 року Селидівським міським судом Донецької області вбачається адреса боржника: АДРЕСА_2 .

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно із Додатком до таких населених пунктів належить м. Донецьк Донецької області. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів № 1085р від 07.11.2014 року м. Донецьк Донецької області є містом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Таким чином місце реєстрації боржника є тимчасово-окупованою територією.

Згідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згідно до Указів Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022 продовжено до 19 лютого 2023 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2022 року № 679-р «Про проведення обов`язкової евакуації населення Донецької області» було постановлено провести обов`язкову евакуацію населення Донецької області. Евакуацію здійснити у безпечні райони Вінницької, Житомирської, Закарпатської, Івано-Франківської, Кіровоградської, Львівської, Полтавської, Рівненської, Тернопільської, Хмельницької, Черкаської та Чернівецької областей.

Як вбачається з інформації, наданої Міністерством соціальної політики України, про відсутність відомостей внутрішнього переміщення особи, відображає відомості станом на 23 квітня 2021 року.

В свою чергу приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області не було здійснено перевірку фактичного місця проживання боржника як внутрішньо переміщеної особи, вже після розпочатої обов`язкової евакуації населення Донецької області обумовленої введенням воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року.

У поданні приватний виконавець також просила врахувати ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.02.2022 року № 263/13800/14-ц, Орджонікідського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.02.2022 року № 265/947/22, Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.02.2022 року № 264/9635/14-ц, Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2022 року № 219/698/17, Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.10.2022 року № 234/1525/20, Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.10.2022 року № 234/1525/20, Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19.10.2022 року № 233/2923/20, Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2022 року № 234/4677/20, Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2022 року № 328/480/20, Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2022 року № 328/480/20, Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2022 року № 328/1278/20, Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2022 року № 328/1278/20, Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2022 року № 242/5219/19, Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2022 року № 233/1177/20, Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2022 № 202/8013/22, Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2022 року № 234/3396/20, Дружківського міського суду Донецької області від 24.10.2022 № 219/1920/20, Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2022 № 242/1193/20, Селидівського міського суду Донецької області від 02.11.2022 року № 0508/4374/2012, Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2022 №199/8321/22, Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09.11.2022 № 233/2923/20, Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09.11.2022 №236/753/15-ц, Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09.11.2022 №236/1847/20, Дружківського міського суду Донецької області від 22.11.2022 №229/1020/20, Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.11.2022 №236/1425/20, Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2022 №328/871/20, Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2022 № 337/1625/20, Селидівського міського суду Донецької області від 14.11.2022 №242/974/20, Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2022 № 225/3509/20, Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14.11.2022 №234/8474/20, Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14.11.2022 №202/9213/22, Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2022 №335/7386/22, Дружківського міського суду Донецької області від 22.11.2022 №229/262/16-ц, Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16.11.2022 №234/18672/15-ц, Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2022 №204/10068/22, Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22.11.2022 №234/7300/20, Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22.11.2022 №234/19109/19, Селидівського міського суду Донецької області від 21.11.2022 №242/2424/20, Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2022 №335/7557/22, Селидівського міського суду Донецької області від 21.11.2022 № 242/1834/20, Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17.11.2022 №234/5107/20, Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.11.2022 №234/2786/20, Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2022 №319/147/16-ц, Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2022 № 2/0523/2125/2012, Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2022 № 2/0523/2125/2012, Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2022 № 331/4410/22, Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2022 №328/1879/20, Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15.11.2022 №261/1278/13-ц, Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23.11.2022 №0528/13912/2012, Дружківського міського суду Донецької області від 24.10.2022 №229/924/20, Дружківського міського суду Донецької області від 24.10.2022 №229/924/20, Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2022 №335/7810/22, Шевченківського районного суду Запорізької області від 29.11.2022 №336/6562/22, Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2022 №336/6561/22, Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.11.2022 №185/4552/17, Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2022 №243/1832/16-ц.

Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином посилання на зазначені вище ухвали судів не можуть бути враховані при винесенні рішення оскільки вони не стосуються заявленого подання, яке розглядається судом і ніяким чином його не стосується, зазначені ухвали ухвалювались іншим судом на підставі поданих їм матеріалів справи і не є обов`язковими для застосування в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України при розгляді справи іншим судом.

Отже, у даному конкретному випадку, враховуючи фактичні обставини справи та зміст подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати ОСОБА_1 такою особою, що ухиляється від виконання покладених рішенням суду зобов`язань.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. О. Хацько