Справа № 676/7534/21
Номер провадження 2/676/847/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Кам`янець - Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Бондаря О.О.

за участю секретаря судового засідання Білої І.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського міського голови Посітка Михайла Володимировича, Кам`янець Подільської міської ради , Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кам`янець-Подільського міського голови Посітка Михайла Володимировича, Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі.

В ході підготовчого провадження до участі в справі було залучено в якості відповідача Кам`янець Подільську міську раду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тими обставинами, що з 18.11.2010 року на умовах контракту та розпорядження міського голови №293-к від 18.11.2010 року, позивач приступив до виконання обов`язків на посаді директора комунального підприємства «Міськтепловоденергія». В подальшому дія зазначеного вище контратакту, неодноразово продовжувалась. 17.02.2014 року з позивачем, було укладено контракт та переведено його на посаду генерального директора КП «Міськтепловоденергія». В подальшому дія зазначеного вище контратакту також неодноразово продовжувалась. В останнє дія контракту була продовжена 17 липня 2020 року на підставі розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови №176-к від 17.07.2020 року, внаслідок чого позивач продовжив виконувати обов`язки на посаді генерального директора Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» до 19.10.2022 року. 15 грудня 2021 року розпорядженням Кам`янець-Подільського міського голови №415-к достроково припинено (розірвано) з 30 грудня 2021 року контракт з керівником Кам`янець-Подільського комунального підприємства від 17.07.2020 року та звільнено з 30 грудня 2021 року позивача з посади директора комунального підприємства «Міськтепловоденергія» згідно з пунктом 8 статті 36 КЗпП.

Позивач вважає, що його звільнення з посади директора комунального підприємства «Міськтепловоденергія» проведено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки зазначену посаду він перестав обіймати з 17.02.2014 року у зв`язку з переведенням на нову посаду - генерального директора КП «Міськтепловоденергія», окрім цього під час його роботи він суворо дотримувався трудової дисципліни, чесно, сумлінно, своєчасно та точно виконував свої службові обов`язки та обов`язки визначені умовами укладеного з ним Контракту, не маючи при цьому жодного стягнення. Позивач переконаний, що зазначені в розпорядженні порушення є помилковими, передчасними та такими, що не відповідають дійсним обставинам.

Просить визнати незаконним та скасувати розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови - Посітко Михайла Володимировича за № 415-к від 15 грудня 2021 року про дострокове припинення контракту з керівником КП «Міськтепловоденергія» від 17.07.2020 року та звільнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з посади директора комунального підприємства «Міськтепловоденергія» та поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді генерального директора комунального підприємства «Міськтепловоденергія».

Представники позивача в ході судового розгляду позов підтримали і пояснили, що звільнення з роботи позивача було проведено незаконно , в оспорюваному розпорядженні невірно була вказана посада позивача , в оспорюваному розпорядженні після його підписання було змінено текст. При звільненні позивача було порушено порядок звільнення, оскільки особа не може бути звільнена з роботи під час перебування на лікуванні. При звільненні з роботи не було дотримано порядок звільнення , затверджений рішенням Виконавчого комітету Кам`янець Подільської міської ради від 18 лютого 2016 року. Позивачем не було порушено контракт. Позовні вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження та поновлення позивача на роботі заявлені як до міської ради та і до Комунального підприємства «Міськтепловоденергія».

Представник Кам`янець-Подільського міського голови - Посітко Михайло Володимировича в судовому засіданні позов не визнала посилаючись на ті обставини, що в оспорюваному розпорядженні вказані підстави звільнення , перелік порушень контракту позивачем, які призвели до його звільнення. Доказами порушення контракту вказані в фінансових звітах Комунального підприємства «Міськтепловоденергія».

Представники Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що звільнення позивача було здійснено відповідно до вимог закону. Працівники підприємства не допускають нового керівника підприємства на його територію.

Представники Кам`янець Подільської міської ради в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що Кам`янець Подільська міська рада не має жодного відношення до звільнення позивача з роботи. Власником підприємства є міська рада. Крім того підтримали позицію Юрескул Н. - представника Кам`янець Подільського міського голови щодо підстав відмови в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні дали показання, що в оспорюване розпорядження були внесені зміни щодо назви посади, з якої було звільнено позивача.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні дала показання, що вона була присутня при оголошенні позивачу розпорядження про його звільнення з роботи.

Свідок ОСОБА_4 головний бухгалтер КП «Міськтепловоденергія» в судовому засіданні дала показання, що по балансу неможливо визначити наявність заборгованості по заробітній платі, заробітна плата виплачувалась за минулий місяць до сьомого числа наступного місяця.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні дала аналогічні показання.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі суд приходить до наступного.

При відмові в задоволенні позову до Кам`янець Подільського міського голови суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем у справі можуть бути фізичні і юридичні особи , а також держава.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова є головною посадовою особою територіальної громади.

А посадова особа відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦПК України не може бути відповідачем у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) викладено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

За таких обставин суд вважає, що в задоволені позову до Кам`янець-Подільського міського голови - Посітко Михайло Володимировича про визнання незаконним розпорядження та скасування розпорядження слід відмовити, оскільки він є неналежним відповідачем.

З цих підстав суд вважає, що розгляд справи у відсутності представника Кам`янець-Подільського міського голови - Посітко Михайло Володимировича, ніяким чином не вплинуло на результат розгляду справи в межах спору між позивачем та цим відповідачем.

При вирішення спору в межах позову до Кам`янець-Подільської міської ради про незаконність і скасування розпорядження міського голови та поновлення на роботі суд враховує наступне.

Судом встановлено, що 17.02.2014 року з позивачем, було укладено контракт та переведено його на посаду генерального директора КП «Міськтепловоденергія». В подальшому дія зазначеного вище контратакту також неодноразово продовжувалась. В останнє дія контракту була продовжена 17 липня 2020 року на підставі розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови №176-к від 17.07.2020 року, внаслідок чого позивач продовжив виконувати обов`язки на посаді генерального директора Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» до 19.10.2022 року.

Що підтверджується копіями наказів директора Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» від 18 листопада 2010 року , виданого на підставі розпорядження від 18 листопада 2010 року за № 293 к, від 18 листопада 2011 року, виданого на підставі розпорядження від 11 листопада 2011 року за № 538 к, від 19 жовтня 2012 року за № 283 к , виданого на підставі розпорядження від 19 жовтня 2012 року за № 379 к, від 17 лютого 2014 року за № 32 - к, виданого на підставі розпорядження від 17 лютого 2014 року за № 27 к, копією наказів генерального директора Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» від 19 жовтня 2015 року за № 317 к , виданого на підставі розпорядження від 09 вересня 2015 року за № 232 к, від 01 березня 2016 року за № 33 к, виданого на підставі розпорядження від 01 березня 2016 року за № 41 к, від 10 жовтня 2017 року за № 306 к , виданого на підставі розпорядження від 15 вересня 2017 року за № 286 к, 20 жовтня 2020 року за № 215 к, виданого на підставі розпорядження від 17 липня 2020 року за № 176 к. ( т. 1 а.с. 12 15).

17 липня 2020 року між позивачем та Кам`янець Подільською міською радою, як власником Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» , в особі міського голови, ОСОБА_6 , було укладено контракт з позивачем про призначення останнього на посаду генерального директора Комунального підприємства «Міськтепловоденергія»

15 грудня 2021 року розпорядженням Кам`янець-Подільського міського голови №415-к достроково припинено (розірвано) з 30 грудня 2021 року контракт з керівником Кам`янець-Подільського комунального підприємства від 17.07.2020 року та звільнено з 30 грудня 2021 року позивача з посади директора комунального підприємства «Міськтепловоденергія» згідно з пунктом 8 статті 36 КЗпП.

У постанові від 15 вересня 2020 р. у справі №205/4196/18 ВП ВС дійшла висновку про цивільну юрисдикцію справи про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки позивач оскаржив своє звільнення з посади директора за п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (підстави, передбачені контрактом).

Щодо дотримання порядку звільнення позивача з роботи.

Судом встановлено, що згідно контракту , укладеного між Кам`янець - Подільською міською радою та ОСОБА_7 від 17 липня 2020 року, позивач перебував на посаді Генерального директора Комунального підприємства «Міськтепловоденергія».

Розпорядженням Кам`янець-Подільського міського голови №415-к достроково припинено (розірвано) з 30 грудня 2021 року контракт з керівником Кам`янець-Подільського комунального підприємства від 17.07.2020 року та звільнено з 30 грудня 2021 року ОСОБА_1 з посади генерального директора Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» згідно з пунктом 8 статті 36 КЗпП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

система місцевого самоврядування включає, в тому числі :

міську раду;

міського голову;

виконавчі органи міської ради;

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова очолює виконавчий комітет відповідної міської ради, головує на її засіданнях.

Відповідно доч.5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

З копії контракту від 17 липня 2020 року вбачається, що даний контракт укладено між Кам`янець - Подільською міською радою, яка є власником Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» в особі міського голови Сімашкевича М.Є. та В.Г. Гордійчуком.

З п. 1.2 Статуту Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Кам`янець - Подільської міської ради від 20 серпня 2020 року за №510 та Статуту Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Кам`янець - Подільської міської ради від 23 червня 2021 року за №5381 вбачається, що підприємство засноване на власності територіальної громади м.Кам`янця - Подільського. Підприємство перебуває в безпосередньому підпорядкуванні Кам`янець - Подільської міської ради та заступника міського голови.

З п. 5.1 Статуту Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Кам`янець - Подільської міської ради від 20 серпня 2020 року за №510 вбачається, що управління підприємством від імені територіальної громади міста Кам`янця - Подільського здійснює засновник - Кам`янець - Подільська міська рада, генеральний директор підприємства.

Відповідно до п. 21. Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників . затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 р. N 170 21, у разі розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за пунктом 8 статті 36 Кодексу законів про працю України, з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом.

Відповідно до п. 27 Контракту Керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи власника у тому числі за пропозицією міської ради , до закінчення терміну його дії.

Тобто даний контракт передбачає додаткові гарантії при звільненні керівника підприємства - звільнення з ініціативи власника підприємства , тобто Кам`янець - Подільської міської ради.

В даному випадку звільнення було здійснено посадовою - Міським головою відповідно до п.10 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» , однак контракт з ОСОБА_1 був укладений з міською радою і підписував його міський голова - Сімашкевич М.Є. , як представник власника підприємства - Кам`янець Подільської міської ради в порядку п. 14 ч. 4 ст. 42 Закону України- «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до п. 14 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами.

При ухваленні судового рішення суд враховує, що відповідачем - міським головою та його представником не було надано доказів , що звільнення позивача було здійснено з ініціативи власника , обов`язки якого виконує від імені територіальної громади Кам`янець - Подільська міська рада.

Суд не бере до уваги обґрунтування позовних вимог позивачем, поясненнями представників позивача , показання свідка ОСОБА_2 про те, що в оскаржуваному розпорядженні невірно була вказана посада, з якої було звільнено позивача, оскільки факт підроблення документів і використання підроблених документів може бути встановлений в ході кримінального судочинства.

Крім того суд враховує, що в штатному розкладі Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» ( т. 1 а.с. 161 ) вказана одна посада генерального директора і чотири посади заступників генерального директора , що свідчить, що в оспорюваному розпорядженні міського голови вказується про звільнення з роботи саме ОСОБА_1 .

Відповідно до Порядку звільнення керівника підприємства комунальної власності , затвердженням рішенням Виконавчого комітету Кам`янець Подільської міської ради від 18 лютого 2016 року за № 223 ( т. 1 а.с. 251) цей порядок поширює свою дію на керівника комунального підприємства, керівника комунальної медичної установи, керівника комунальної соціальної установи, керівника закладу культури комунальної власності.

Згідно даного Порядку:

1.На момент звільнення керівника підприємства (установи, закладу) комунальної власності повинна бути проведена інвентаризація матеріальних цінностей підприємства (установи, закладу).

2.Інвентаризаційна комісія створюється розпорядженням міського голови або наказом керівника структурного підрозділу Кам`янець-Подільської міської ради, якому підпорядковане підприємство комунальної власності.

3.Інвентаризаційна комісія закінчує свою роботу та складає інвентаризаційний опис на дату звільнення керівника підприємства (установи, закладу) комунальної власності.

4.Корівник підприємства (установи, закладу) комунальної власності зобов`язаний підписати інвентаризаційний опис, а в разі виявлення недоліків, надати пояснення.

5.Копія інвентаризаційного опису передається до структурних підрозділів Кам`янець- Подільської міської ради, яким підпорядковані підприємства комунальної власності.

Однак з копії матеріалів погодження розпорядження ( т.3 а.с 173 232 ) ні з оригіналу оспорюваного розпорядження ( Т. 3, а.с. 175 ) вбачається, що при звільненні позивача з роботи Порядок звільнення керівника підприємства комунальної власності , затвердженням рішенням Виконавчого комітету Кам`янець Подільської міської ради від 18 лютого 2016 року за № 223 ( т. 1 а.с. 251) дотриманий не був, інвентаризаційна комісія не створювалася, інвентаризація майна Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» перед звільненням не проводилася.

Щодо законності розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови №415-к від 15 грудня 2021 року «Про дострокове припинення контракту та звільнення ОСОБА_1 ».

Підставою дострокового розірвання контракту та звільнення позивача з роботи в оспорюваному розпорядженні вказано невиконання підприємством (КП «Міськтеплокомуненергія») зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати , порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства та зобов`язань, а саме : забезпечувати ефективне використання та збереження закріпленого за підприємством майна та матеріалів, фінансових та трудових ресурсів; забезпечувати своєчасне і повне внесення платежів до бюджету, включаючи Пенсійний фонд та недопущення заборгованості по заробітній платі, забезпечувати дотримання в діяльності очолюваного підприємства Законів України, Господарського кодексу, інших законодавчих актів України, а також рішень міської ради та виконавчого комітету.

В пунктах 1.1, 1.2, 1.3 взято до уваги відомості, що містилися в Балансах ( Звітах про фінансовий стан підприємства ) за період з 01 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року, в тому числі в Балансі ( Звітові про фінансовий стан підприємства ) станом на 30 червня 2020 року.

Однак в матеріалах , доданих до проекту оспорюваного розпорядження ( т. 3 а.с. 173 233), Баланс ( Звіт про фінансовий стан підприємства ) КП «Міськтепловоденергія» станом на 30 червня 2020 року, відсутній, крім того даний документ не вказаний в аркуші погодження ( т. 3 а.с. 232) та в супровідному листі (т. 3 а.с. 173 174).

Згідно з Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженим наказом Мінфіну України від 07.02.2013 р. № 73(далі НП(С)БО 1), «Баланс (Звіт про фінансовий стан)» (далі Баланс) це форма звіту, що відображає активи, зобов`язання та власний капітал підприємства (п. 7 р. II НП(С)БО 1).

Баланс (звіт про фінансовий стан) звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання та власний капітал (п. 3 р. І НП(С)БО 1).

Баланс підприємства складають на кінець останнього дня звітного періоду. Тому річний Баланс складають станом на кінець дня 31 грудня. Місячні (на останню дату місяця) і квартальні форми (станом на 31 березня, 30 червня, 30 вересня та 31 грудня) Балансу НП(С)БО 1називаються проміжними, їх заповнюють наростаючим підсумком із початку звітного року.

В п.п.1.1 Розпорядження міського голови зазначено, що за несвоєчасну виплату заробітної плати, відповідно до Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 30 вересня 2020 року комунального підприємства «Міськтепловоденергія» заборгованість по розрахункам з оплати праці на початок періоду складала 5 523 тис. грн., на кінець періоду становить 9 346 тис. грн., відповідно до Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 31 березня 2021 року комунального підприємства «Міськтепловоденергія» заборгованість по розрахункам з оплати праці на початок звітного періоду 6 122 тис. грн, на кінець звітного періоду становить 6 518 тис. грн, відповідно до Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 30 червня 2021 року комунального підприємства «Міськтепловоденергія» заборгованість по розрахункам з оплати праці становить на початок періоду 6 122 тис. грн, на кінець періоду 5 781 тис. грн, чим порушено частину 1 статті 47, частину 1 статті 116 Кодексу законів про працю України та конституційне право громадян на своєчасне отримання заробітної плати, передбачене ст.43 Конституції України.

Даний пункт Розпорядження не грунтується на вимогах закону.

В пунктах 1.1 взято до уваги відомості, що містилися в Балансах ( Звітах про фінансовий стан підприємства ) за період з 01 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року.

Згідно з Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженим наказом Мінфіну України від 07.02.2013 р. № 73(далі НП(С)БО 1), «Баланс (Звіт про фінансовий стан)» (далі Баланс) це форма звіту, що відображає активи, зобов`язання та власний капітал підприємства (п. 7 р. II НП(С)БО 1).

Баланс (звіт про фінансовий стан) звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання та власний капітал (п. 3 р. І НП(С)БО 1).

Баланс підприємства складають на кінець останнього дня звітного періоду. Тому річний Баланс складають станом на кінець дня 31 грудня. Місячні (на останню дату місяця) і квартальні форми (станом на 31 березня, 30 червня, 30 вересня та 31 грудня) Балансу НП(С)БО 1називаються проміжними, їх заповнюють наростаючим підсумком із початку звітного року.

За даними балансу неможливо встановити наявність чи відсутність заборгованості по заробітній платі перед працівниками підприємства.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 пояснили, що заробітна плата по підприємству виплачується за попередній місяць до сьомого числа наступного місяця.

Суд враховує, що в будь якому випадку, на підприємстві буде існувати станом на кінець місяця заборгованість по заробітній платі, тільки в балансі ця загальна заборгованість може складатися з частини заборгованості поточної, строк виплати якої становить до сьомого числа наступного місяця і частини невиплаченої заборгованості по заробітній платі за попередні місяці.

Тобто поточна заборгованість на кінець звітного періоду , термін виплати якої не настав, не є заборгованістю по заробітній платі перед працівником підприємства і не є несвоєчасною виплатою заробітної плати працівникам.

Однак в Розпорядженні п.1.1. вказано, що це є «несвоєчасною виплатою заробітної плати», що суперечить чинному законодавству.

Крім того в п. 1.1. Розпорядження вказано, що «несвоєчасною виплатою заробітної плати», порушено «частину 1 статті 116 Кодексу законів про працю України» , однак в даному розпорядженні взагалі не встановлювалися факти не проведення розрахунку з працівниками підприємства при звільнення працівників і такі відомості не містяться в матеріалах по підготовці оспорюваного розпорядження, що теж є порушенням прав і законних інтересів позивача при його звільненні.

Наявність заборгованості перед працівниками підприємства може підтверджуватися копіями звітів 8ДР «Про нараховані та виплачені доходи», відомостями про виплату заробітної плати, а свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в своїх показаннях вказали, що частина заробітної плати виплачується через касу підприємства, оскільки населенням здійснюється оплата за надані послуги також через касу підприємства. Однак ліміту каси недостатньо для виплати заробітної плати всьому колективу.

Крім того при вирішенні спору суд враховує, що розмір заробітної плати працівників підприємства залежить, в тому числі, від розміру мінімальної заробітної плати, який затверджується законом про державний бюджет на певний рік.

Тобто, розмір мінімальної заробітної плати станом на 30 вересня 2019 року становив 4173 гривень , з 01.01.2020 року по 31 .08.2020 року становив 4723 гривні, з 01.09.2020 року по 31.12.2020 року становив - 5000 гривень, з 01.01.2021 року по 30.11.2021 року становив 6000 гривень.

Розмір заробітної плати в балансі можу збільшуватись в зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати та індексації заробітної плати у випадку виникнення інфляції яка перевищує 5 % за місяць.

При вирішенні спору суд не має можливості перевірити справжність сум , вказаних в Фінансових звітах, однак суд має можливість дати оцінку розпорядженню на предмет його законності.

Також суд не вважає, що позивач повинен доводити правильність цифр, які вказані в фінансових звітах , оскільки відповідно до ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування та їх посадові особи повинні діяти лише в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А дослідження звітів не є перевіркою дотримання законодавства про працю, звіт не є первинним документами , які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості по заробітній платі, звіт відображає фінансовий стан підприємства на певну дату.

З матеріалів, поданих, до проекту розпорядження вбачається, що в цих матеріалах відсутній будь який доказ, який би підтверджував конкретну суму заборгованості по заробітній платі перед працівниками підприємства (перелік працівників, суми заборгованості по заробітній платі перед певними працівниками, в тому числі перед працівниками, що були звільненні з роботи), а не поточну, станом на кінець звітного періоду, яка підлягає виплаті в наступному місяці ( т. 3, а.с 173 232).

Представники відповідачів будь яких доказів на підтвердження того, що перевірка наявності чи відсутності заборгованості по заробітній платі, в законний спосіб при прийняття оспоорюваного розпорядження , суду не надали.

Тому при визнанні незаконним п. 1.1. Розпорядження суд враховує, що звіт є документом, який підтверджує фінансовий стан підприємства , а не наявність чи відсутність заборгованості по заробітній платі перед певними працівниками підприємства, що саме розпорядження та документи, на підставі яких було прийнято дане розпорядження не містять взагалі відомостей про наявність та розмір заборгованості по заробітній платі перед працівниками , в тому числі звільненими з підприємства та порушення підприємством вимог ст. 47 , ч. 1 ст. 116 КЗпП України, що міським головою при прийнятті даного пункту було порушено вимоги ст. 19 Конституції України.

В пункті 1.2 Розпорядження вказані порушення умов контракту , допущенні позивачем , що стало, в тому числі, підставою для звільнення позивача, а саме : за невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, страхових внесків відповідно до Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 30 вересня 2020 року заборгованість за розрахунками з бюджетом на початок періоду складала 5 284 тис. грн., на кінець періоду становить 4530 тис. грн., заборгованість із розрахунків зі страхування на початок періоду складала 1367 тис. грн., на кінець періоду становить 1370 тис. грн. Відповідно до Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 31 березня 2021 року комунального підприємства «Міськтепловоденергія» заборгованість за розрахунками з бюджетом на початок періоду складала 9422 тис. грн., на кінець періоду становить 6158 тис. грн., заборгованість із розрахунків зі страхування на початок періоду складала 1614 тис. грн., на кінець періоду становить 1504 тис. грн. Відповідно до Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 30 червня 2021 року заборгованість за розрахунками з бюджетом на початок періоду складала 9422 тис. грн., на кінець періоду становить 3684 тис. грн., заборгованість із розрахунків зі страхування на початок періоду складала 1614 тис. грн., на кінець періоду становить 1543 тис. грн.

Незаконність підпункту 1.2 пункту 1. Розпорядження позивач обгрунтовує тими обставинами, що :

-заборгованість станом на 30 вересня 2020 року в сумі 4530 тис.грн. є поточними зобов`язаннями перед бюджетом, зокрема : зі сплати податку на додану вартість в сумі 397,6 тис.грн, термін сплати до 30 жовтня 2020 року; з податку на доходи фізичних осіб та військового збору в сумі 3187,7 тис.грн, податок па майно (земля) 56,7 тис.грн., термін сплати яких до 30 жовтня 2020 року. Заборгованість з екологічного податку в сумі 470,7 тис.грн., рентної плати за користування надрами та за спеціальне використання води в сумі 417,3 тис.грн., нараховані за 3 квартал 2020 року та підлягають сплаті до 10 листопада 2020 року.

-заборгованість станом на 30 вересня 2020 року в сумі 1370 тис.грн. є поточним зобов`язаннями по розрахункам зі страхування (ЄСВ), нарахованим на заробітну плату за вересень 2020 року та належить до сплати разом з виплатою заробітної плати за вересень 2020 року, або до 20 жовтня 2020 року.

-заборгованість станом на 31 березня 2021 року в сумі 6158 тис.грн є поточними , зобов`язаннями перед бюджетом, зокрема: зі сплати податку на додану вартість в сумі 3296 тис.грн , термін сплати до 30 квітня 2021 року: з податку на доходи фізичних осіб та військового збору в сумі 1624,7 тис.грн, термін сплати до 30 квітня 2021 року; екологічного податку в сумі 900,7 тис.гри, рентної плати за користування надрами та за спеціальне використання води в сумі 336,6 тис.гри., які нараховані за 1 квартал 2021 року та підлягають сплаті до 10 травня 2021 року.

-заборгованість станом на 31 березня 2021 року в сумі 1504 тис.грн є поточним зобов`язаннями по розрахункам зі страхування (ЄСВ), нарахованим на заробітну плату за березень 2021 року та належить до сплати разом з виплатою заробітної плати за березень 2021 року, або до 20 квітня 2021 року.

-заборгованість станом на 30 червня 2021 року в сумі 3684 тис.грн є поточними зобов`язаннями перед бюджетом, зокрема : зі сплати податку на додану вартість в сумі 1208 тис.грн, термін сплати до 30 липня 2021 року, з податку на доходи фізичних осіб та військового збору в сумі 1528,1 тис.грн. до 30 липня 2021 року, екологічного податку в сумі 530,8 тис.грн. і рентна плата за користування надрами та за спеціальне використання води в сумі 417.1 тис.грн., нараховані за 2 квартал 2021 року та підлягають сплаті до 10 серпня 2021 року.

-заборгованість станом на 30 червня 2021 року сумі 1543 тис.грн є поточним зобов`язаннями по розрахункам зі страхування (ЄСВ), нарахованим на заробітну плату за червень 2021 року та належить до сплати разом з виплатою заробітної плати за червень 2021 року, або до 20 липня 2021 року.

З Довідки про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, видана станом на 16.12.2021 року ГУ ДГІС у Хмельницькій області за №10727 від 16.12.2021 року ( Т. 1 а.с. 62 ) вбачається, що станом на 16.12.2021 року наступний день після видачі оспорюваного розпорядження Комунальне підприємство «Міськтепловоденергія» не мало податкового боргу , недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів ( у тому числі простроченої , реструктуризованої), контроль за справляння яких покладено на контролюючі органи.

Суд вважає, що розпорядження в частині підпункту 1.2. пункту 1 підлягає визнанню незаконним та скасуванню з тих підстав, що Згідно з Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженим наказом Мінфіну України від 07.02.2013 р. № 73(далі НП(С)БО 1), «Баланс (Звіт про фінансовий стан)» (далі Баланс) це форма звіту, що відображає активи, зобов`язання та власний капітал підприємства (п. 7 р. II НП(С)БО 1).

Баланс (звіт про фінансовий стан) звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання та власний капітал (п. 3 р. І НП(С)БО 1).

Баланс підприємства складають на кінець останнього дня звітного періоду. Тому річний Баланс складають станом на кінець дня 31 грудня. Місячні (на останню дату місяця) і квартальні форми (станом на 31 березня, 30 червня, 30 вересня та 31 грудня) Балансу НП(С)БО 1називаються проміжними, їх заповнюють наростаючим підсумком із початку звітного року.

За даними балансу неможливо встановити наявність чи заборгованості по сплаті податків і обов`язкових платежів, відрахувань і обов`язкових платежів до бюджетів відповідного рівня та пенсійного та інших фондів, дані Балансів ( Фінансових звітів) відображають зобов`язання підприємства станом на певний час. Однак дані балансів (Фінансови х звітів) не містять відомостей про те чи строк сплати податків, відрахувань настав чи не настав. В Балансах ( Фінансових звітах) , в графах яких вказано про наявність зобов`язань підприємства перед відповіданими бюджетами не вказано переліку податків та розміру заборгованості по видам подактів , щодо яких станом на кінець звітного періоду існували зобов`язання підприємства. Відсутні такі докази і в матеріалах по підготовці проекту розпорядження від 15 грудня 2021 року за № 415 к. ( т. 3 , а.с. 173 232).

Пунктом 27 (в) підставою дострокового розірвання контракту з ініціативи власника вказано невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів, обов`язкових платежів, страхових внесків, однак в пункті 1.2. Розпорядження не вказано які зобов`язання підприємства перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів, обов`язкових платежів, страхових внесків не були виконанні КП «Міськтепловоденергія», не вказано по сплаті якого податку чи платежу і за який період ці зобов`язання не були виконанні.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування та їх посадові особи повинні діяти лише в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 203 Податкового кодексу України розмір зобов`язання по сплаті податку на додану вартість визначається в податковій декларації , податкова декларація подається протягом 20 днів за останнім днем базового податкового періоду , а сам податок сплачується через 10 днів після подачі податкової декларації. Тобто , якщо в Балансах (Фінансових звітах) вказано в тому числі наявність зобов`язання станом на кінець звітного періоду по сплаті ПДВ, то це зобов`язання повинно бути сплачено до бюджету через 30 днів по завершенню звітного періоду.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» єдиний соціальний внесок сплачується за календарний квартал до 20 числа місяця , що настає за кварталом , за який сплачується ЄСВ, або при виплаті заробітної плати.

Тобто відображення в Балансах (Фінансових звітах) наявних зобов`язань підприємства по сплаті єдиного соціального внеску не свідчить про наявність заборгованості зі сплати з цього платежу.

В пункті 1.3 Розпорядження вказані порушення умов контракту , допущенні позивачем , що стало, в тому числі, підставою для звільнення позивача, а саме : зростання обсягів дебіторської заборгованості у трьох звітних кварталах протягом календарного року відповідно до Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 30 червня 2020 року дебіторська заборгованість за розрахунками: за виданими авансами на початок звітного періоду становила 4 833 тис. грн, на кінець звітного періоду - 5 256 тис. грн., що свідчить про зростання обсягів дебіторської заборгованості. Відповідно до Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 30 вересня 2020 року дебіторська заборгованість за розрахунками: за виданими авансами на початок звітного періоду становила 4 833 тис. грн., на кінець звітного періоду - 7 484 тис. грн., що свідчить про зростання обсягів дебіторської заборгованості. Відповідно до Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 31 грудня 2020 року дебіторська заборгованість за розрахунками: за виданими авансами на початок звітного періоду становила 4 833 тис. грн., на кінець звітного періоду - 5 495 тис. грн., що свідчить про зростання обсягів дебіторської заборгованості. Відповідно до Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 31 березня 2021 року дебіторська заборгованість за розрахунками: за виданими авансами на початок звітного періоду становила 5 495 тис. грн., на кінець звітного періоду - 5 890 тис. грн., що свідчить про зростання обсягів дебіторської заборгованості.

В п. 27 (ж) Контракту вказано, що підставою дострокового припинення контракту з керівником КП «Міськтепловоденергія» з ініціативи власника може бути у разі, коли у трьох звітних кварталах протягом календарного року спостерігається зростання обсягів дебіторської заборгованості підприємства , яке за загальним підсумком зазначених кварталів не супроводжується відповідним зростанням обсягів реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) підприємства.

Пункт 1.3 Розпорядження містить посилання на Баланс (Звіт про фінансовий стан) КП «Міськтепловоденергія» на 30 червня 2020 року, який до матеріалів погодження проекту розпорядження не додано і в листі погодження не вказано.

Крім того, суд враховує, що в п. 27 (ж) Контракту вказано про збільшення дебіторської заборгованості за три квартали поточного року , хоча в матеріалах до погодження проекту Розпорядження наявні баланси тільки за два квартали 2020 року та один квартал 2021 року, тобто не додано трьох балансів за один календарний рік.

Також суд враховує, що в Розпорядженні від 15 грудня 2021 року за № 415 к не міститься відомостей, не встановлено, чи було збільшено, чи було зменшено обсяг реалізації продукції (товарів. робіт, послуг) КП «Міськтепловоденергія» хоча підставою дострокового розірвання контракту є збільшення дебіторської заборгованості за три квартали поточного року без зростання обсягів реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) підприємства.

В пункті 1.4 Розпорядження вказані порушення умов контракту ( п. 27 (е) , допущенні позивачем, що стало, в тому числі, підставою для звільнення позивача , а саме : за порушення керівником порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті, відповідно до Листа №19040-10-6/37901 від 08.12.2021 року для Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» нараховано пеню у розмірі 4 554 316,12 грн. за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства.

Позовні вимоги з приводу незаконності цього пункту розпорядження позивач обгрунтовує тими обставинами , що в період карантину введеного в зв`язку з COVID-I9 пеня не підлягає сплаті. При затвердженні тарифів на надання послуг в склад тарифів не були включені витрати на погашення кредиту в зв`язку з чим Комунальному підприємству «Міськтепловоденергія» було заподіяно шкоду , що підтверджено рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року , справа № 560/1380/20.

Цим же рішенням встановлено, що затверджені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг тарифи не передбачали компенсацію фінансових витрат, пов`язаних зі сплатою відсотків за користування кредитом, залученим для будівництва теплоелектростанції. Нормативно-правовими актами не передбачена можливість покриття фінансових витрат (сплата відсотків за позикою та плата за надання позики) за рахунок будь-яких інших джерел, окрім тарифу на теплову енергію. Внаслідок встановлення позивачу економічно необґрунтованих тарифів, останній був позбавлений можливості здійснювати беззбиткову господарську діяльність у сфері теплопостачання.

Крім того цим рішенням стягнуто з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг майнову шкоду, завдану внаслідок невключення до складу тарифів витрат на сплату відсотків за позикою та плату за надання позики в розмірі 9500105,35 грн.

При вирішенні спору в частині визнання незаконним та скасуванню п. 1.4 Розпорядження суд враховує, що в даному пункті розпорядження вказується про «порушення керівником порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Однак це не відповідає дійсності.

Відповідальність за порушення порядку здійснення валютних операцій передбачена ст. 162 1 КУпАП.

Однак в матеріалах по підготовці проекту розпорядження від 15 грудня 2021 року № 415 к відсутні відомості про притягнення позивача до адмінвідповідальності за ст. 162 1 КУпАП.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року , справа № 560/1380/20 встановлено, що Міністерство фінансів України, Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Кам`янець-Подільська міська рада, НКРЕКП та КП "Міськтепловоденергія" уклали договори про субкредитування від 20.11.2014 № 13010-05/102 та від 20.11.2014 № 13010-05/101. Відповідно до цих договорів Міністерство фінансів України рекредитувало КП "Міськтепловоденергія" підприємству суми позики в іноземній валюті.

По даним договорам КП "Міськтепловоденергія" мало сплачувати позику в іноземній валюті Міністерству фінансів України, яке згідно умов кредитних договорів є субкредитором.

Тобто дані кредитні договори не є зовнішньо економічними договорами, а КП "Міськтепловоденергія" не є суб`єктом зовнішньо економічної діяльності.

Лист №19040-10-6/37901 від 08.12.2021 року стосується погашення кредиту , який було надано в іноземній валюті та нарахованої пені з червня 2021 року по 15 грудня 2021 року в розмірі 4 554 316,12 грн., хоча відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Аналогічне правило закріплено в п.8 Прикінцевих положеннях Господарського кодексу України.

Також суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

Відповідно до п. 1. Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 зі змінами в редакції станом на день ухвалення судового рішення встановлено карантин на території України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 серпня 2022 р.

При вирішенні спору в частині визнання незаконним та скасуванню п. 1.4 Розпорядження суд враховує, що в матеріалах по підготовці відсутні будь які докази порушення позивачем, як керівником КП «Міськтепловоденергія» вимог валютного законодавства, не вказано які норми, статті, назви нормативних документів валютного законодавства були порушенні, не вказано, якими діями чи бездіяльністю позивача було порушено норми валютного законодавства.

Крім того суд враховує, що нарахування пені не є шкодою, бо шкодою може визнаватись сплата чи стягнення пені, а на момент з прийняття оспорюваного розпорядження цього не відбулось.

В пункті 1.5 Розпорядження вказані порушення умов контракту , допущенні позивачем , що стало, в тому числі, підставою для звільнення позивача , а саме : порушення керівником законодавства чи обов`язків передбачених Контрактом в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки та порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства та зобов`язань, передбачених п.12 Контракту. Відповідно до Листа Міністерства фінансів України щодо проведення оцінки фінансового стану №19050-06-10/22890 від 21.07.2021 було здійснено оцінку фінансової звітності підприємства за 2018-2020 роки, за результатами оцінки фінансовий стан Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» відповідає 4 класу за рівнем фінансового стану позичальника, який свідчить про нестабільний фінансовий стан та наявність ознак неплатоспроможності, спостерігається негативна динаміка інтегрального показника. Прогнозний коефіцієнт покриття боргу є більшим за 1,35, який свідчить про здатність підприємства обслуговувати та погашати залучену позику. Станом на 01.07.2021 року КП «Міськтепловоденергія» має заборгованість за Договором про субкредитування від 20.11.2014 №13010-05/102 у розмірі 2427 664,24 дол. США (борг за повернення позик), 1 446,38 дол. США (плата за надання державних гарантій та кредитів (позик), залучених державою), 614 263,68 дол. США (плата за користування кредитами (позиками), залученими державою) та нараховано 8 590 493,64 пені за невиконання зобов`язань.

У відповідності до Листа Міністерства фінансів України №19040-14/15-5/21576 від 09.07.2021 року у Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» станом на 01.07.2021 року обліковувалась прострочена заборгованість перед державним бюджетом з обслуговування та погашення залучених субкредитів, наданих комунальним підприємствам-учасникам для реалізації проекту «Підвищення енергоефективності в секторі централізованого теплопостачання України» (Угоди позики від 26 травня 2014 року №8387-ЦА та № ТБ016327) у розмірі 2 043 374,30 доларів США та 5 836 846,35 гривень пені.

Впродовж всього періоду спостерігалась збиткова діяльність підприємства, згідно Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) комунального підприємства «Міськтепловоденергія» за 9 місяців 2020 р. збиток за звітний період становить 103 741 тис. грн, за аналогічний період попереднього року збиток становив 2 982 тис. грн, відповідно до Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за І квартал 2021 р. комунального підприємства «Міськтепловоденергія» збиток за звітний період становить 10 348 тис. грн, за аналогічний період попереднього року 48 758 тис. грн, відповідно до Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2021 р. збиток за звітний період становить 36 000 тис. грн, за аналогічний період попереднього року 52 073 тис. грн.

В даному пункті розпорядження вказано про «порушення керівником законодавства чи обов`язків передбачених Контрактом в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки та порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства та зобов`язань, передбачених п.12 Контракту»

Однак в даному пункті не вказано, в чому полягали порушення вимог законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства : статей, нормативно - правових актів , які були порушенні позивачем.

Посилання в п. 1.5 Розпорядження на настання для підприємства значних негативних наслідків заборгованості в сумі 2427664,24 доларів це заборгованість по кредитним договорам. які укладались зі згоди власника підприємства Кам`янець Подільської міської ради , сплата заборгованості по кредитним договорам, передбачена договорами, ці суми підлягають сплаті підприємством незалежно від того чи є керівником підприємства Гордійчук В.Г. чи інша особа.

Щодо нарахування пені в сумі 8590493,64 гривні, хоча в розпорядженні не вказано грошову одиницю, то ця пеня нарахована в період карантину і нарахування пені, це ще не сплата пені і ніякі наслідки не настали і до вирішення питання про сплату пені слід керуватися вимогами ст. 4, п. п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в п.8 Прикінцевих положеннях Господарського кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236.

Щодо збиткової діяльності Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» , то в п. 1.5 оспорюваного розпорядження не вказано в чому полягало невиконання контракту позивачем , що могло призвести до збитковості підприємства .

Крім того суд враховує, що Виконавчим комітетом Кам`янець Подільської міської ради , рішенням від 31 січня 2020 року за № 72 було затверджено фінансовий план Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» на 2020 рік і в даному фінансовому плані , рядки : 020, 021, 022 передбачено збитковість підприємства в результаті його діяльності.

Аналогічно, фінансовий план Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» на 2021 рік , затверджений рішенням Виконавчим комітетом Кам`янець Подільської міської ради від 18 лютого 2021 року за № 127, рядки : 020,021,022 , передбачав збитковість підприємства в результаті його діяльності.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За таких обставин суд вважає, що розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови №415-к від 15 грудня 2021 року «Про дострокове припинення контракту та звільнення ОСОБА_1 » слід визнати незаконним та скасувати.

Суд не бере до уваги посилання представників позивача, що звільнення під час перебування на лікуванні є незаконним, оскільки дана позиція не грунтується на законі. Крім того звільнення з роботи в період тимчасової непрацездатності є підставо для зміни судом дати звільнення.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №205/4196/18, постанова, 15.09.2020 року, відступила від правового висновку Верховного Суду України щодо застосування положень частини третьої статті 40 КЗпП України, визначивши, що гарантії, передбачені частиною третьою статті 40 КЗпП України щодо неможливості звільнення у період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці поширюється на випадки припинення трудового договору (договору контракту) з працівником за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, тобто з підстав, передбачених контрактом. У разі порушення цієї гарантії негативні наслідки слід усувати шляхом зміни дати звільнення працівника, визначивши датою припинення трудових відносин перший день після закінчення періоду тимчасової непрацездатності (відпустки).

В постанові від 23.01.2018 року при розгляді справи № 203/6039/15 Верховний суд вказав, що якщо в контракті наявний пункт про підстави звільнення керівника за систематичне невиконання фінансових планів підприємства та показників, то при застосуванні пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України його робота оцінюється в комплексі. При вирішенні спору суд враховує дану позицію. оскільки підстави звільнення позивача з роботи вказані в п`яти пунктах розпорядження.

Велика палата Верховного Суду при розгляді справи № 452/970/17, постанова від 29.05.2019 року висловила позицію, що звільнення працівника на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України з формулюванням причини невиконання чи неналежне виконання обов`язків, передбачених контрактом, не може вважатися законним без визначення конкретних умов контракту, які не виконував чи неналежним чином виконував працівник, і без встановлення на підставі належних і допустимих доказів допущених ним конкретних порушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При вирішенні спору між позивачем , Кам`янець Подільською міською радою та Комунальним підприємством «Міськтепловоденергія» про поновлення на роботі суд враховує, що позивач підлягає поновленню на роботі в зв`язку з визнанням незаконним та скасуванням оспорюваного розпорядження.

Враховуючи, що позивач під час розгляду справи перебував на лікуванні. то питання про стягнення середнього заробітку судом не вирішувалось.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258 260 , 263 265 ЦПК України, суд, -

Вирішив :

Позов ОСОБА_1 до Кам`янець Подільської міської ради , Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови №415-к від 15 грудня 2021 року «Про дострокове припинення контракту та звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді генерального директора комунального підприємства «Міськтепловоденергія».

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді генерального директора комунального підприємства «Міськтепловоденергія» підлягає негайному виконанню.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського міського голови - Посітка Михайла Володимировича, про визнання незаконним та скасування розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови № 415-к від 15 грудня 2021 року «Про дострокове припинення контракту та звільнення ОСОБА_1 » відмовити.

Стягнути з Кам`янець Подільської міської ради на користь держави судовий збір в сумі 908 гривень 00 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» на користь держави судовий збір в сумі 908 гривень 00 коп.

Судові витрати в сумі 908 гривень 00 коп. віднести на рахунок держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня з дня складання повного рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку , передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для кореспонденції: АДРЕСА_2 , іпн )

Відповідач - Кам`янець-Подільський міський голова - Посітко Михайло Володимирович (майдан Відродження, 1, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область),

Відповідач - Кам`янець-Подільська міська рада ( майдан Відродження, 1, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область, )

Відповідач - Комунальне підприємство «Міськтепловоденергія» ( вул. Тімірязєва, 123, м.Кам`янець-Подільський, Хмельницька область , ).

Повне рішення складено 02 червня 2022 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Бондар О.О