ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 грудня 2022 року м. Чернівці

справа № 726/1142/22

провадження 22-ц /914/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівців від 17 жовтня 2022 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівців від 17 жовтня 2022 року провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито.

Стягнуто із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», просить скасувати ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівців від 17 жовтня 2022 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

АТ КБ «ПриватБанк» в апеляційній скарзі зазначає, що із зазначеною ухвалою суду першої інстанції не погоджується в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень. Вважає, що ухвала в цій частині є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Стягуючи з АТ КБ «ПриватБанк» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, судом першої інстанції не було врахованою, завищеного часу та розміру цих витрат. Суд не перевірив вартість оплати відповідних послуг адвоката яка склалася в регіоні та складність справи. Розмір витрат є неспівмірним та завищенним. Обсяг матеріалів справи не є значним, адвокатом по справі складено один процесуальний документ відзив на позовну заяву і на який ним витрачений 5 год., і за ці дії суд першої інстанції стягнув 10 000 грн.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Також просила стягнути з позивача на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 4000грн за апеляційний розгляд справи, зокрема оформлення відзиву.

З огляду на оскарження ПАТ КБ "ПриватБанк" ухвали Садгірського районного суду м.Чернівці від 17.10.2022 р, у відповідача виникла необхідність подання відзиву на апеляційну скаргу, у зв`язку з чим 14.11.2022р між адвокатом та ОСОБА_1 було укладено додаток №5 до договору про надання правничої допомоги.

У додатку №5 від 14.11.2022р до договору про надання правничої допомоги сторони домовились, що адвокат надає послуги, що полягають у вчиненні всіх необхідних процесуальних дій, пов`язаних із складанням та поданням до Чернівецького апеляційного суду відзиву Чепишко М.С. на апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 17.10.2022 р у справі №726/1142/22.

У тому ж додатку №5 сторони погодили, що розмір ставки адвокатського гонорару за представництво клієнта в суді (одному судовому засіданні) є фіксованою та становить 2000 грн за одне судове засідання - (п.2 Додатку №5), та розмір ставки адвокатського гонорару за одну годину роботи адвоката поза судовим засіданням за домовленістю сторін складає 2000 грн за одну годину роботи (п.3 Додатку №5).

У додатку №6 від 14.11.2022р до договору про надання правничої допомоги сторони погодили розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу в розмірі 4000грн, виходячи з погодинної ставки адвокатського гонорару, узгодженої сторонами договору у додатку №5 (2000грн / 1год роботи адвоката).

Згідно вказаного розрахунку адвокатом були надані наступні послуги:

написання (складання) відзиву Чепишко М.С. на апеляційну скаргу ПАТ КБ

"Приват Банк" на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 17.10.2022р у справі №726/1142/22, - на що адвокатом витрачено 2 год.

Всього адвокатом надані послуги з правничої допомоги в суді апеляційної інстанції обсягом 2 год, загальною вартістю 4000грн, із розрахунку 2000 грн за 1 годину роботи, що відповідає умовам укладеного між сторонами договору.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено наступне. Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому вказує, що 22.08.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 246178, згідно якого, АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 15000 доларів США на термін до 20.08.2010р, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівців від 02.07.2010 року, із відповідача на користь банку було стягнуто заборгованість за період з 22.08.2008 року по 22.02.2010 року. Разом із тим, відповідачем вказане рішення було виконане тільки 27.07.2015 року, а банк має право на стягнення із відповідача 3% річних від простроченої суми за період із 22.02.2010 року по 27.07.2015 року, що становить 1125,77 доларів США.

Як вбачається із рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 08.02.2021 року, яке має преюдиційне значення, представник АТ «КБ «Приватбанк» звертався до суду із позовною вимогою про стягнення із ОСОБА_1 3% річних, за період прострочення виконання зобов`язання, а саме із 22.02.2010 року (з моменту настання строку виконання зобов`язання) по 17.08.2020 року (дати звернення до суду із вказаним позовом) у розмірі 2220,65 доларів США. Вказаним судовим рішенням, яке вступило в законну силу, було констатовано, що у зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, позивач, 25.03.2010 року, звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 02.07.2010 року позов задоволено та стягнуто з відповідача ( ОСОБА_1 ) заборгованість за кредитним договором в сумі 86575,80 грн.

Відповідно до ухвали Садгірського районного суду м.Чернівців від 26.10.2015 року, виконавчий лист Садгірського районного суду № 2-431/10 від 27.10.2010 року визнано таким, що не підлягає виконанню повністю, оскільки у період із 01.12.2010 року по 27.07.2015 року ОСОБА_1 повністю сплатила на користь позивача заборгованість у розмірі 86575,80 гривень, рішення виконала в повному обсязі.

Незважаючи на вказане судове рішення, 05.08.2022 року позивач повторно звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути 3% річних від простроченої суми, однак вже не за період з 22.02.2010 року по 17.08.2020 року, а за період із 22.02.2010 року по 26.10.2015 року.

Встановлено, що рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, набрало законної сили.

Згідно договору про надання правничої допомоги № 78 від 08.01.2021 року, додатку №3 до нього від 03.09.2022 року, розрахунку суми гонорару, акту надання послуг, розрахункової квитанції серії ББАЄ № 369743, ОСОБА_1 понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до положень ст. ст. 367, 368 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд розглядає справу в межах доводів, наведених заявником в апеляційній скарзі, враховуючи, що в іншій частині ухвала суду першої інстанції не оскаржується і підстав вийти за межі розгляду справи судом апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Судове рішення, переглядається в частині стягнення витрат пов`язаних з оплатою правничої допомоги.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зіст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно дост.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістомст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч.3ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. ч. 4 та 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

В силу ч.9 ст.83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

У відповідності до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо. Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа № 280/2635/20).

Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем та адвокатом Павалюк Г.В. було укладено договір про надання правничої допомоги №78 від 08.01.2021 року. У додатку №3 від 03.09.2022 року до договору про надання правничої допомоги сторони домовились, що адвокат надає послуги, що полягають у вчиненні всіх необхідних процесуальних дій. У тому ж додатку №3 від 03.09.2021 року сторони погодили, що розмір ставки адвокатського гонорару за представництво клієнта в суді (одному судовому засіданні) є фіксованою та становить 2000 грн/один судодень (п.2 Додатку №3), та розмір ставки адвокатського гонорару за одну годину роботи адвоката поза судовим засіданням за домовленістю сторін складає 2000 грн/одна година роботи (п.З Додатку №3).

У додатку №4 від 03.09.2021 року до договору про надання правничої допомоги сторони погодили Розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн, виходячи з погодинної ставки адвокатського гонорару, узгодженої сторонами договору у додатку №3 (2000,00 грн / 1год. роботи адвоката).

Згідно вказаного розрахунку адвокатом були надані наступні послуги:

Складання (написання) та подання відзиву на позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на що адвокатом витрачено 5 год.

Всього адвокатом надані послуги з правничої допомоги в суді першої інстанції 5 год, загальною вартістю 10 000,00 грн, із розрахунку 2000,00 грн за 1 год. роботи, що відповідає умовам укладеного між сторонами договору.

Факт належного надання адвокатом послуг, розрахунок суми гонорару за надання яких наведено у додатку №4, підтверджується Актом наданих послуг.

Оплата послуг підтверджується розрахунковою квитанцією та довідкою адвоката Павалюк Г.В. Зазначені документи були направлені на адресу позивача та отримані ним, що підтверджено матеріалами справи, зокрема поштовою квитанцією від 5.09.2022 року про направлення на адресу позивача відзиву на позов та доданих документів (з описом вкладеного).

Відповідач довів обставини надання їй послуг професійної правничої допомоги та обґрунтував заявлений остаточно до стягнення розмір цих послуг, а позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції, жодних заперечень щодо розміру чи неспівмірності цих витрат не надходило.

Враховуючи зазначене, висновок суду про наявність підстав для стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000грн є законним і підстав для скасування ухвали суду в оскаржуваній частині немає.

Доводи апелянта, що судом першої інстанції не було врахована вартість оплати відповідних послуг адвоката яка склалася в регіоні та складність справи, отже розмір витрат є неспівмірним та завищенним, є безпідставними з огляду на наступне.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено такі висновки: «розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, жодних заяв чи клопотань від позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу чи їх неспівмірність не надходило.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, з апелянта на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати за апеляційний розгляд справи.

З матеріалів справи вбачається, що з огляду на оскарження ПАТ КБ "ПриватБанк" ухвали Садгірського районного суду м.Чернівці від 17.10.2022 р, у відповідача виникла необхідність подання відзиву на апеляційну скаргу, у зв`язку з чим 14.11.2022 року між адвокатом Павалюк Г.В. та Чепишко М.С. було укладено додаток №5 до договору про надання правничої допомоги.

У додатку №5 від 14.11.2022 року до договору про надання правничої допомоги сторони домовились, що адвокат надає послуги, що полягають у вчиненні всіх необхідних процесуальних дій, пов`язаних із складанням та поданням до Чернівецького апеляційного суду відзиву Чепишко М.С. на апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 17.10.2022 р у справі №726/1142/22.

У тому ж додатку №5 сторони погодили, що розмір ставки адвокатського гонорару за представництво клієнта в суді (одному судовому засіданні) є фіксованою та становить 2000 грн за одне судове засідання - (п.2 Додатку №5), та розмір ставки адвокатського гонорару за одну годину роботи адвоката поза судовим засіданням за домовленістю сторін складає 2000 грн за одну годину роботи (п.3 Додатку №5).

У додатку №6 від 14.11.2022р до договору про надання правничої допомоги сторони погодили розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу в розмірі 4000грн, виходячи з погодинної ставки адвокатського гонорару, узгодженої сторонами договору у додатку №5 (2000грн / 1год роботи адвоката).

Згідно вказаного розрахунку адвокатом були надані наступні послуги:

написання (складання) відзиву Чепишко М.С. на апеляційну скаргу ПАТ КБ

"Приват Банк" на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 17.10.2022 року в справі №726/1142/22, - на що адвокатом витрачено 2 год.

Всього адвокатом надані послуги з правничої допомоги в суді апеляційної інстанції обсягом 2 год, загальною вартістю 4000грн, із розрахунку 2000 грн за 1 годину роботи, що відповідає умовам укладеного між сторонами договору та підтверджується Актом наданих послуг від 14.11.2022 року, довідкою №1411 від 14 листопада 2022 року та розрахунковою квитанцією 370009 від 14.11.2022 року.

Зазначені документи на підтвердження витрат на правничу допомогу разом із відзивом на апеляційну скаргу були направлені на адресу апелянта з повідомленням, що підтверджено поштовою квитанцією від 16.11.2022 року яка міститься в матеріалах справи.

Жодних клопотань чи заперечень щодо неспівмірності чи необгрунтованості зазначеного розміру витрат апелянтом не було подано ні письмово, ні в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги. Враховуючи зазначене, слід стягнути з апелянта на користь ОСОБА_1 4 000 грн судових витрат за розгляд апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівців від 17 жовтня 2022 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 4 000 грн судових витрат за розгляд апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови 2 грудня 2022 року.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Н. Лисак