СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5267/22

пр. № 2-о/759/586/22

18 жовтня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.

за участі секретаря - Багінській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВТСАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 зверунась до суду із заявою про встановлення факту належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу на житло, а саме свідоцтва про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_1 , виданого 17.09.1997 року на підставі рішення розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації міста Києва за № 2924, відповідно до якого вона є співвласницею 1/3 вищезгаданої квартири. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . З метою прийняття спадщини та її оформлення, заявник звернулась до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори. Інший спадкоємець за першою чергою спадкування, сестра заявника ОСОБА_2 , подала заяву державному нотаріусу про відмову від прийняття спадщини. Пртое, 16.05.2022 року від державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербини Я.О., заявник отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі заявнику свідоцтва про право на спадщину за законом. Із документів вбчається розбіжність прізвища спадкодавця, а саме: свідоцтво про смерть видане на ім`я померлої - ОСОБА_4 , а в правовстановлюючому документі свідоцтві про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_1 - « ОСОБА_3 . За життя мати заявника згідно паспорту буда ОСОБА_3 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.05.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_5 , в судовому засіданні просили заяву задовольнити, встановити факт належності документу.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення заяви про встановлення факту.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників мправи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що заявником у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ленінградським РУГУ МВС України в м. Києві від 01.09.1998 року (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_1 , батьками якої записані: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_3 (а.с.9).

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_3 виданого Святошинським РУ гУ МВС України в місті Києві, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась в селі Кірносівка Тульчанського району Вінницької області (а.с.8).

Відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 29.07.1998 року ідентифікайний номер ОСОБА_3 № НОМЕР_4 (а.с. 8 на звороті).

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 19.08.2021 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 17.09.1997 року № 2924, Ленінградська районна державна адміністрації міста Києва посвідчує, що квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_3 1/3 частини (а.с.7).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.05.2022 року, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , яке належало її матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з неможливістю встановлення факту належності цього майна спадкодавцеві (а.с.4).

Проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту того, що свідоцтво про право власності на на кваритру яка знаходиться по АДРЕСА_3 , виданоо 17.09.1997 року на підставі рішення розпорядження Леніградської районної державної адміністрації міста Києва за № 2924, відповідно до якого ОСОБА_3 є співвласницею 1/3 вищезгаданої квартири.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення та необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

За таких обставин, заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст. 315, 319 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , правовстановлюючого документу на житло, а саме свідоцтва про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_1 , виданого 17 вересня 1997 року на підставі рішення розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації міста Києва за № 2924, відповідно до якого вона є співвласницею 1/3 вищезгаданої квартири.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Журибеда