Справа № 466/9045/20
Провадження № 2/466/238/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

учасники справи

секретар ЛАНЬ М.О.

представник позивача ПАЛАЙДА-ТИС О.М.

представник третьої особи ЛМР БАЛЮЄВ С.

третя особа ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом позовної заяви Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (м.Львів, вул. Липинського, 11) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), третя особа Львівська міська рада (м.Львів, пл.Ринок,1), третя особа ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) про демонтаж самочинно встановлених об`єктів будівництва, звільнення об`єкта благоустрою від будівельних матеріалів та відхотів,

в с т а н о в и в :

Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради 18.11.2020 року звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить постановити рішення та зобов`язати відповідача ОСОБА_3 демонтувати самовільно встановлені об`єкти будівництва, а саме: металеві ворота і паркан з бетонних блоків довжиною 30 м (зі сторони АДРЕСА_1 ) та 40 м (зі сторони залізничної колії), самочинно встановлені на земельній ділянці № НОМЕР_1 площею 0,0474 га на АДРЕСА_1 та на земельній ділянці № НОМЕР_2 орієнтовною площею 0,0160 га на АДРЕСА_1 , та вивезти з цих ділянок будівельні матеріали, дошки, залишки будівельних конструкцій, будівельне сміття.

В обґрунтування позову покликається на те, що житловий будинок на АДРЕСА_1 знаходився у приватній власності ОСОБА_5 , яка помела у лютому 2020 року. Відповідач ОСОБА_3 , син померлої власниці ОСОБА_5 , проживає за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації у встановленому законом порядку.

У зв`язку із зверненням гр. ОСОБА_4 , мешканця будинку АДРЕСА_1 від 25.06.2020 року №3-Б-20707-24 з приводу самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_3 в межах червоних ліній вул. Молодіжної у м. Львові та на виконання наказу Департаменту містобудування, проведено обстеження земельних ділянок комунальної власності на АДРЕСА_1 .

За результатами обстеження Відділом самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові департаменту містобудування Львівської міської ради складено акт обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 12.08.2020р. №76.

Цим актом встановлено, що земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,474га зайнята металевим приміщенням. На земельній ділянці знаходяться будівельні матеріали, дошки, залишки металевих конструкцій, будівельне сміття. Ділянка загороджена глухим парканом з бетонних блоків. Висота паркану становить від 2,40м до 3,30 м. Доступ до земель комунальної власності обмежений Крім цього встановлено, що на земельній ділянці № НОМЕР_2 орієнтовною площею 0,0160 га (в тому числі в межах червоних ліній 0,0135 га) на АДРЕСА_1 знаходяться металеві ворота та глухий паркан з бетонних блоків. Висота паркану становить від 2,40м до 3,30 м. Ділянка загороджена, доступ до земель комунальної власності є обмежений. Паркан встановлено на землях загального користування в межах червоних ліній вул. Молодіжна у м. Львові. Відповідач ОСОБА_3 , як вказано в акті, самовільно зайняв та фактично використовує земельні ділянки № НОМЕР_1 площею 0,474га та № 3 орієнтовною площею 0,0160 га (в тому числі в межах червоних ліній 0,0135 га) на АДРЕСА_1 за відсутності відповідних рішень Львівської міської ради про їх передачу у власність або надання у постійне користування (оренду). Зі слів гр. ОСОБА_4 паркан споруджено особисто ОСОБА_3 та його сином п`ять років тому шляхом самовільного захоплення частини АДРЕСА_1 , чим створено незручності для мешканців вулиці.

Вимогою відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові департаменту містобудування Львівської міської ради від 25.08.2020 року №76 відповідача зобов`язано до 10.09.2020 року 10.09.2020 р. повернути у попередній стан земельні-ділянки комунальної власності № НОМЕР_1 площею 0, 474га та земельній ділянці № НОМЕР_2 орієнтованою площею 0,0160 га (в тому числі в межах червоних ліній 0,0135 га) на АДРЕСА_1 та усунути перешкоди для використання земельними ділянками її власником шляхом демонтажу паркану з бетонних блоків і металевих воріт зі сторони АДРЕСА_1 , а також до вивезення будівельних матеріалів, дошок, залишків металевих конструкцій, будівельного сміття тощо.

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ця вимога підлягає обов`язковому виконанню.

Цю вимогу відповідач не виконав, про що 29.10.2020 року комісією ЛКП «Варшавське-407» складено акт. Документів на право користування самочинно огородженими земельними ділянками відповідач не надав.

Порядок влаштування огорож зі сторони магістральних вулиць і доріг, а також житлових вулиць місцевого значення у місті Львові з врахуванням існуючих архітектурних традицій, функціонально-планувальних вимог до забудови вулиць, типології елементів огорож врегульований Положенням про порядок влаштування огорож у місті Львові, затвердженим Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 834 від 09.09.2011р.

Відповідно до п. 2.1 цього Положення, огорожі земельних ділянок необхідно влаштовувати по межі земельних ділянок, визначених документами на землекористування (Державним актом, договором оренди).

Відповідно до п.3 рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 834 від 09.09.2011 року, здійснення контролю за дотриманням «Положення про порядок влаштування огорожу м. Львові» покладено на районні адміністрації.

Відповідно до п.5.1 вищезазначеного положення, особа, яка має намір влаштувати огорожу, повинна отримати дозвіл (розпорядження голови районної адміністрації) на проведення таких робіт.

Відповідач не звертався до районної адміністрації з питанням отримання вищевказаного дозволу.

На підставі вищенаведеного, Шевченківська районна адміністрація як виконавчий органом Львівської міської ради, що забезпечує, серед іншого, демонтаж самовільно встановлених МАФ, торговельного, холодильного та іншого обладнання, парканів, тимчасових споруд, обмежувальних паркувальних пристроїв, які перешкоджають під`їзду автомобілів швидкої медичної допомоги, міліції, пожежної, рятувальної, аварійно-відновлювальної техніки до житлових будинків, обмежувачів швидкості руху автотранспорту тощо та інших визначених споруд у м.Львові, звернулась в суд з цим позовом.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження ухвалою від 23.11.2020 року. Одночасно залучено в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог Львівську міську раду та ОСОБА_4 .

01.02.2021 року представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Лабай А.М. подав відзив на позов, в якому вимоги позивача вважає безпідставними, а наведені в позові обставини такими, що не відповідають дійсності. Пояснив, що відповідач не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Натомість зареєстрований у с. Сокільники Львівської області. Відповідач не був та не є власником та землекористувачем будинку та земельних ділянок по АДРЕСА_1 . Відтак, він самовільно не захоплював земельні ділянки та не споруджував огорожу. Після смерті матері майно не успадкував, оскільки має спір з іншими спадкоємцями. Відтак, вважає ОСОБА_3 неналежним відповідачем.

16.09.2021 року відповідач ОСОБА_3 подав суду письмові пояснення, в яких вказав, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . 06.04.2021 року прийняв спадщину після смерті матері згідно заповіту від 14.02.2020 року, яка складається з вказаного вище житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,0364 га, місце розташування: АДРЕСА_1 ; цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер : :07:002:0068. Ствердив, що огорожа, яку просить знести позивач, входить до спадкової маси та належить йому на праві приватної власності. На підтвердження вказаних обставин, 16.09.2021 року відповідач ОСОБА_3 подав суду письмове клопотання про долучення доказів та надав копії відповідних документів:

У судовому засіданні представник позивача Палайда-Тис О. позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві

Відповідач ОСОБА_3 , достовірно знаючи про розгляд справи в суді, у судові засіданні не з`являвся, подаючи клопотання про відкладення розгляду справи. Участі представника в судових засіданнях відповідач не забезпечив. Суд розцінює таку поведінко відповідача як зловживання своїми процесуальними правами та з врахуванням думки інших учасників провадження, вважає за можливе вирішити спір у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи ЛМР Бвлюєв С. у судових засіданнях позовні вимоги підтримав повністю. Зазначив, що відповідав не є власником чи користувачем земельних ділянок № НОМЕР_1 та АДРЕСА_2 , безпідставно у незаконний спосіб обгородив ці земельні ділянки та користується ними. У добровільному порядку демонтувати огорожі і звільнити ці земельні ділянки відмовляється. Просив задовольнити позовні вимоги.

Третя особа ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6 у судовому засіданні позов підтримали.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

Нормами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Судом встановлено, що житловий будинок на АДРЕСА_1 та земельна ділянка № НОМЕР_3 площею 0,0364 га (цільове призначення для обслуговування житлового будинку ) перебували у приватній власності ОСОБА_5 , яка помела у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 залишила заповіт від 14.02.2020 року, яким все своє майно заповіла синові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 138/.

Відповідач ОСОБА_3 06.04.2021 року прийняв спадщину.

Згідно копії свідоцтва №220 про право на спадщину за заповітом від 06.04.2021року виданого приватним нотаріусом ЛМНО Бігальською М.-М.Ю., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , 1932р.н., став власником житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами погріб, східці убиральня, ворота, огорожа, розташованого на земельній ділянці загальною площею 0,0364га.

Згідно копії свідоцтва № НОМЕР_4 про право на спадщину за заповітом від 06.04.2021року, виданого приватним нотаріусом ЛМНО Бігальською М.-М.Ю., ОСОБА_3 також став власником земельної ділянки площею 0,0364 га, місце розташування: АДРЕСА_1 ; цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер : :07:002:0068.

Також встановлено, що ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації у встановленому законом порядку, що підтверджено актом комісії ЛКП «Варшавське-407» від 29.10.2020 року (а.с. 12).

У своїх пояснення ОСОБА_3 покликається на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07.05.2001р. /а.с. 118/, яким проведено поділ будинковолодіння АДРЕСА_3 між власниками ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відповідно до їх часток у праві власності, встановлено порядок користування земельною ділянкою, що відноситься до будинковолодіння, ОСОБА_5 виділено в користування земельну ділянку площею 838,0кв.м.

Проте, згідно наявних у матеріалах справи копій документів, ОСОБА_5 . Ухвалою Львівської міської ради №3593 від 16.03.2006р. передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0364га. Крім того, цією ж Ухвалою ОСОБА_5 було надано земельну ділянку площею 0,0474 га в оренду терміном на 5 років (а.с.127).

Згідно висновку про наявність містобудівних обмежень щодо користування земельною ділянкою № 3-Є-737/20 від 26.01.2001 року Управління архітектури і містобудування погодило надання в приватну власність земельної ділянки площею 0,0364 га та в земельної ділянки площею 0,0474га, що розміщена в межах червоних ліній проектованої автомагістралі в тимчасове користування на умовах оренди терміном на 5 років. Встановлено містобудівельні обмеження в користуванні земельної ділянки, а саме обмеження щодо червоних ліній вулиць частина земельної ділянки площею 0,0474га, що розміщена в межах червоних ліній проектованої автомагістралі : на ній не дозволяється спорудження капітальних споруд та посадка багаторічних дерев.

Строк оренди земельної ділянки завершився у 2011 році. Документів, які в підтверджували продовження оренди цієї земельної ділянки площею 0,0474 га, надання її у користування/власність ОСОБА_5 немає. Правові підстави володіння відповідачем земельною ділянкою площею 0,0474га відсутні.

Отже, твердження відповідача про те, що до складу спадкового майна входила земельна ділянка на АДРЕСА_1 загальною площею 838кв.м і огорожа всієї цієї земельної ділянки не підтверджуються жодними належними доказами, а отже є безпідставними

Відділом самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові департаменту містобудування Львівської міської ради складено Акт обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 12.08.2020р. №76.

Цим актом встановлено таке.

1. Земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,474га зайнята металевим приміщенням. На земельній ділянці знаходяться будівельні матеріали, дошки, залишки металевих конструкцій, будівельне сміття. Ділянка загороджена глухим парканом з бетонних блоків. Висота паркану становить від 2,40м до 3,30 м. Доступ до земель комунальної власності обмежений.

2. На земельній ділянці № НОМЕР_2 орієнтовною площею 0,0160 га (в тому числі в межах червоних ліній 0,0135 га) на АДРЕСА_1 знаходяться металеві ворота та глухий паркан з бетонних блоків. Висота паркану становить від 2,40м до 3,30 м. Ділянка загороджена, доступ до земель комунальної власності є обмежений. Паркан встановлено на землях загального користування в межах червоних ліній АДРЕСА_1 .

3. ОСОБА_3 самовільно зайняв та фактично використовує земельні ділянки № НОМЕР_1 площею 0,474га та № 3 орієнтовною площею 0,0160 га (в тому числі в межах червоних ліній 0,0135 га) на АДРЕСА_1 за відсутності відповідних рішень Львівської міської ради про їх передачу у власність або надання у постійне користування (оренду).

4. Зі слів гр. ОСОБА_4 паркан споруджено особисто ОСОБА_3 та його сином п`ять років тому шляхом самовільного захоплення частини АДРЕСА_1 , чим створено незручності для мешканців вулиці.

Такі дії відповідача є порушенням Правил благоустрою м.Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011р № 376.

Вимогою відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові департаменту містобудування Львівської міської ради від 25.08.2020 року №76 відповідача зобов`язано до 10.09.2020 року повернути у попередній стан земельні-ділянки комунальної власності № НОМЕР_1 площею 0, 474га та земельній ділянці № НОМЕР_2 орієнтованою площею 0,0160 га (в тому числі в межах червоних ліній 0,0135 га) на АДРЕСА_1 та усунути перешкоди для використання земельними ділянками її власником шляхом демонтажу паркану з бетонних блоків і металевих воріт зі сторони АДРЕСА_1 , а також до вивезення будівельних матеріалів, дошок, залишків металевих конструкцій, будівельного сміття тощо.

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ця вимога підлягає обов`язковому виконанню.

29.10.2020 року комісією ЛКП «Варшавське-407» складено акт, яким зафіксовано невиконання вимоги щодо демонтажу паркану з бетонних блоків довжиною 70м та металевих воріт зі сторони АДРЕСА_4 (а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, зведений ОСОБА_3 паркан з бетонних блоків довжиною 70м та металевих воріт зі сторони вул. Молодіжної-Поштової є самочинно встановленим у розумінні ст. 376 ЦК України.

Згідно ч.4 ст.376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства зокрема, за самовільне зайняття земельних ділянок.

Частиною другою статті 212 Земельного кодексу України передбачено що приведення земельних ділянок у придатний для користування стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд здійснюються за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Порядок влаштування огорож зі сторони магістральних вулиць і доріг, а також житлових вулиць місцевого значення у місті Львові з врахуванням існуючих архітектурних традицій, функціонально-планувальних вимог до забудови вулиць, типології елементів огорож врегульоване Положенням про порядок влаштування огорож у місті Львові, яке затверджене Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 834 від 09.09.2011.

Відповідно до п. 2.1 цього Положення, огорожі земельних ділянок необхідно влаштовувати по межі земельних ділянок, визначених документами на землекористування (Державним актом, договором оренди).

Відповідно до п.3 рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 834 від 09.09.2011 року, здійснення контролю за дотриманням «Положення про порядок влаштування огорожу м. Львові» покладено на районні адміністрації.

На виконання даного рішення в межах наданих повноважень Шевченківська районна адміністрація як виконавчий органом Львівської міської ради, що забезпечує, серед іншого, демонтаж самовільно встановлених МАФ, торговельного, холодильного та іншого обладнання, парканів, тимчасових споруд, обмежувальних паркувальних пристроїв, які перешкоджають під`їзду автомобілів швидкої медичної допомоги, міліції, пожежної, рятувальної, аварійно-відновлювальної техніки до житлових будинків, обмежувачів швидкості руху автотранспорту тощо та інших визначених споруд у м.Львові, звернулась в суд з цим позовом.Відповідно до п.5.1 вищезазначеного положення, особа, яка має намір влаштувати огорожу, повинна отримати дозвіл (розпорядження голови районної адміністрації) на проведення таких робіт.

Згідно ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до об`єктів благоустрою населених пунктів належать зокрема, території загального користування, вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; інші території загального користування; прибудинкові території тощо. До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Відповідно до ст.14 цього Закону, об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

Згідно ст.6 цього Закону, на об`єктах благоустрою забороняється зокрема, виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом; вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг; складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків; самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Згідно п. 9 ч.ч.1,2 ст.21 згадуваного Закону, огорожі є різновидом малих архітектурних форм та є елементом благоустрою. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до п.п.1-3 ч. 2 ст.17 вказаного Закону, громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів.

Відповідач не звертався до Шевченківської районної адміністрації для отримання дозволу на встановлення огорожі. Жодних документів на право користування самочинно огородженими земельними ділянками №2 та АДРЕСА_2 , які перебувають у комунальній власності, відповідач не надав.

Суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями порушив наведені вище правила і норми законодавства.

Відповідача слід зобов`язати привести земельні ділянки до попереднього стану - відповідно до ст.16 ЦК України, ст.152 ЗК України шляхом демонтажу металевих воріт і паркану з бетонних блоків довжиною 30м (зі сторони АДРЕСА_1 ) та 40м (зі сторони залізничної колії), що самочинно встановлені на земельній ділянці № НОМЕР_1 площею 0,0474га на АДРЕСА_1 та на земельній ділянці № НОМЕР_2 орієнтовною площею 0,0160га на АДРЕСА_1 , та вивезти з цих ділянок будівельні матеріали, дошки, залишки будівельних конструкцій, будівельне сміття.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати у справі в розмірі 2102,00грн.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) демонтувати металеві ворота і паркан з бетонних блоків довжиною 30м (зі сторони вул..Молодіжної в м.Львові) та 40м (зі сторони залізничної колії), самочинно встановлені на земельній ділянці № НОМЕР_1 площею 0,0474га на АДРЕСА_1 та на земельній ділянці № НОМЕР_2 орієнтовною площею 0,0160га на АДРЕСА_1 , та вивезти з цих ділянок будівельні матеріали, дошки, залишки будівельних конструкцій, будівельне сміття.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ІНПП НОМЕР_5 ) на користь Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (м.Львів, вул. Липинського, 11) судові витрати у справі в розмірі 2102,00грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.05.2021 року.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська