Справа №200/5908/19
провадження № 2/932/1888/22

У Х В А Л А
18 серпня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.
при секретарі - Коваленко А.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі і визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, -
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2019 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, пред`явленої до ОСОБА_1 , де третьою особою визначив Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, на предмет скасування запису №20114673 від 06 квітня 2017 року, внесений державним реєстратором департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно торговельний павільйон, загальною площею 84,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , із зобов`язанням останньої повернути земельну ділянку за цією адресою відповідачеві, як її власнику, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення торговельного павільйону літ. А-1, загальною площею 84,3 кв.м. Позовні вимоги обґрунтовую тим, що відповідач за зазначеною адресою здійснює господарську діяльність у сфері торгівлі по фактичному розміщенню торговельного павільйону з літнім майданчиком, який належить їй на праві приватної власності з 2001 року, задля чого рішенням ДМР від 07 серпня 2002 року за №80/3 відповідачем вирішено питання про передачу земельних ділянок площею 0,0028 га. та 0,0021 га їй в оренду, однак, у зв`язку з внесенням Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур 06 квітня 2017 року змін до запису про право власності позивача на торговельний павільйон з літнім майданчиком, де змінено загальну площу з 25,7 кв.м. на 84,3 кв.м., що встановлено в подальшому Актом інженера з інвентаризації нерухомості від 29 вересня 2017 року, зміни відбулись за рахунок уточнених ліній розмірів та виправлення арифметичної помилки, що, на думку позивача, призвело до збільшення площі земельної ділянки, на користування якою позивач права не має у зв`язку з відсутністю договору оренди.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначена справа була передана в провадження судді Женеску Е.В.
Ухвалою від 04 червня 2019 року суддею Женеску Е.В. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На підставі розпорядження керівника апарату суду від 31 березня 2020 року за №134 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2020 року, справу передано в провадження судді Яковлеву Д.О., який своєю ухвалою від 31 березня 2020 року прийняв справу до свого провадження та вирішив проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 09 червня 2020 року вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання у справі.
На підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду від 30 грудня 2020 року за №547 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 січня 2021 року справу передано 18 січня 2021 року в провадження судді Кудрявцевій Т.О.
Ухвалою судді Кудрявцевої Т.О. від 18 січня 2021 року справу прийнято до свого провадження та вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання у справі.
05 жовтня 2020 року та 20 липня 2021 року, на виконання ст.178 ЦПК України, відповідач ОСОБА_1 через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що вона з 2001 року здійснює господарську діяльність за адресою АДРЕСА_1 , де розміщений торговельний павільйон з літнім майданчиком, належний їй на праві власності, що зареєстровано у відповідності до вимог законодавства, а збільшення загальної площі торговельного павільйону відбулось без порушень капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок; самочинного будівництва, переобладнання, які підлягають додатковому узаконенню або введенню в експлуатацію, не має, тому слід рахувати загальну площу як 84,3 кв.м. Крім того, з 2002 року їй передавалась в оренду земельна ділянка, на якій розташований торговельний павільйон, однак, починаючи з 2007 року відповідач не переуклав з нею договору оренди цієї земельної ділянки, хоча вона здійснювала всі належні дії для цього, тому вважає позовні вимоги Дніпровської міської ради неправомірними та просить відмовити у їх задоволенні.
Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року підготовче провадження у справі закрито з призначенням справи до розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові з урахуванням заяви про зміну предмету позову.
В судовому засіданні відповідач з представником позовні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення, посилаючись на їх необгрунтованість, та зазначили, що в торговельному павільйоні за адресою: АДРЕСА_1 відповідачка здійснює діяльність як фізична особа-підприємець.
Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
У наданій 18 серпня 2022 року через канцелярію суду заяві представник позивача просив закінчити розгляд справи без технічної фіксації судового процесу, задовольнити позовні вимоги повністю з підстав, викладених у заяві про зміну предмету позову.
У наданій 18 серпня 2022 року через канцелярію суду заяві представник позивача просив закінчити розгляд справи без технічної фіксації судового процесу, відповідач з представником просили провести судове засідання без їх участі, заперечувала проти задоволення позовних вимог та просили відмовити у позові.
Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом 18.08.2022 року за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вислухавши учасників справи, ознайомившись з позовною заявою позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
За змістом пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Згідно з частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього кодексу. Зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням (частина перша статті 173 ГК України)".
Аналогічна позиція визначена у постанові ВС КЦС від 25 березня 2021 року у справі №215/2646/18 провадження № 61-2149св20.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність за адресою АДРЕСА_1 , з розміщенням за цією адресою та маючи у власності торговельний павільйон з літнім майданчиком, що сторони не заперечували.
Також судом встановлено, що рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради івд 15 лютого 2001 року за №396 Про затвердження акта державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію торговельного павільйону з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 та оформлення права власності надано дозвіл приватному підприємцю ОСОБА_1 ввести в експлуатацію нерухоме майно (а.с.12 Том І).
В акті державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації від 07 грудня 2000 року (а.с.14,15 Том І) замовником виступає також приватний підприємець ОСОБА_1 ., хоча договори оренди земельної ділянки за спірною адресою укладались з ОСОБА_1 , як з фізичною особою, однак, це не спростовує мету використання цієї земельної ділянки ОСОБА_1 , як приватним підприємцем при здійсненні нею підприємницької діяльності у сфері торгівлі.
Разом з цим, судом встановлено, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та громадських формувань, що ОСОБА_1 зареєстрована, як фізична особа-підприємець, РНОКПП НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 .
Зазначене свідчить, що позивач фактично звертається до відповідача із зазначеними позовними вимогами, як до приватного підприємця, яка на спірній земельній ділянці, яку позивач просить повернути в його користування, здійснює господарську діяльність.
Установивши, що правовідносини в справі, що розглядаються, виникли з приводу здійснення відповідачем, як приватним підприємцем (фізичною особою-підприємцем), господарської діяльності на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 за фактичним розміщенням торговельного павільйону з літнім майданчиком, належним їй на праві власності, що знайшло своє відображення у наданих сторонами як письмових доказах, так і в судових засіданням, суд дійшов висновку про те, що спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства, тому це позовне провадження на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України належить закрити із застосуванням наслідків закриття провадження, передбачених ст.256 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 256, 260-261, 353 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Провадження у цивільній праві за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі і визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора закрити.
Роз`яснити позивачу Дніпровській міській раді положення ч.1 ст. 256 ЦПК України про те, що спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення судом, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання копії ухвали, через суд першої інстанції.

Суддя Т.О. Кудрявцева