СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/5110/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

28.11.2022 року ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2022 року визначено головуючого суддю Горбенко Н.О.

Справа передана судді 02.12.2022 року.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що позовна заява містить дві позовні вимоги немайнового характеру: позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Посилаючись на ч. 16 ст. 28 ЦПК України, позивачка зазначає, що в даному випадку територіальну підсудність справи визначено за вибором позивача, а саме за її зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Щодо викладеного суд вважає за необхідне вказати наступне.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За загальним правилом, визначеним ч. 1ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України не передбачає альтернативної підсудності для позову про позбавлення батьківських прав, тому територіальна юрисдикція позову про позбавлення батьківських прав визначена імперативно тільки за зареєстрованим місцем проживання відповідача. У разі відсутності відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, варто враховувати положення ч.9, ч.10 ст.28, ст.29 ЦПК України. Інших випадків зміни територіальної підсудності, тобто інших підстав для недотримання та відступу від загального правила, встановленого статтею 27 ЦПК України процесуальний закон не передбачає.

Суд зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що основною позовною вимогою є позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відтак, комплексний аналіз вказаної норми вказує на те, що під час розгляду справи про позбавлення батьківських прав вирішення питання судом про стягнення аліментів з відповідача не є окремою позовною вимогою та вирішується судом в обов`язковому порядку у разі задоволення позову про позбавлення батьківських прав.

Даний спір стосується саме невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків. При цьому, вимога про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини є похідною та випливає із позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Отже, суд робить висновок про відсутність підстав для визначення підсудності позову про позбавлення батьківських прав Святошинському районному суду м. Києва (за зареєстрованим місцем проживання Позивача), оскільки для даної вимоги встановлена імперативна підсудність незалежно від того, чи окремо подається до суду дана вимога чи вона об`єднана з іншою позовною вимогою. Процесуальний закон не передбачає можливості зміни територіальної підсудності позову (конкретно визначеної процесуальним законом) у разі об`єднання в одній позовній заяві декількох позовних вимог (позовів).

З викладеного слідує, що положення ч.16 ст.28 ЦПК України щодо підсудності справ за вибором позивача в даному випадку застосуванню не підлягають, оскільки частинами 1-15 вказаної статті не передбачено виборної підсудності справ за позовами «про позбавлення батьківських прав».

Таким чином, в даному випадку, підсудність справи має визначатись згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебуванням відповідача.

Відповідно до матеріалів позовної заяви, зокрема наданих ОСОБА_1 відомостей про фактичне місце проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , акту обстеження умов проживання від 18 липня 2022 року, проведеного Службою у справах дітей Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, за адресою АДРЕСА_2 області проживають, зокрема: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З даних відомостей суд робить висновок, що фактичним місцем перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

До того ж, відповідно до ч.1 ст. 378 ЦПК України, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно з Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX у Київській області утворено Бучанський район, до складу якого входять землі територіальної громади Шпитьківської сільської ради.

Водночас, згідно із Законом України «Про внесення зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону, щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів»(від 3 листопада 2020 року№ 950-IX) розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» доповнено пунктом 3-1 такого змісту: «До набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року№807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року".

Законом від 16.11.2021 року № 5387 "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку із утворенням (ліквідацією) районів", продовжено термін на один рік здійснення місцевими судами своїх повноважень у межах раніше визначеної (до утворення (ліквідації) районів згідно з Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів») територіальної юрисдикції, але не пізніше 1 січня 2023 року.

Згідно роз`яснення Вищої ради правосуддя до 1 січня 2023 року зберігається територіальна юрисдикція, яка діяла до ухвалення Парламентом постанови про утворення та ліквідацію районів.

Приймаючи до уваги те, що с. Шпитьки Бучанського району Київської області до набрання чинності Постановою Верховної ради України «Про утворення і ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX відносилося до адміністративних меж Києво-Святошинського районну Київської області, суд приходить до висновку, що справа не підсудна Святошинському районному суду м. Києва.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність передачі справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, для розгляду за підсудністю до Києво-Святошиснького районного суду Київської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31 - 32 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав - передати на розгляд за підсудністю до Києво-Святошиснького районного суду Київської області (вул. Мельниченка, 1 м. Київ, 03170).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.О.Горбенко