Справа № 309/3619/21
Провадження № 2/309/856/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

за участю секретаря : Гаклик Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в спільному майні подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення частки у спільному майні подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визначення частки в спільному майні подружжя.

Позовні вимоги в мотивовані тим, що з відповідачем по справі позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 5 червня 2007 року. Рішенням Хустського районного суду від 15 квітня 2019 року шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей : син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем

До спільно нажитого майна відноситься житлова квартира АДРЕСА_1 яка зареєстрована за відповідачем та є їх спільною сумісною власністю і придбана ними на підставі договору купівлі-продажу від 25 вересня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Чіжмарь С.І. за реєстровим номером 8317 , та відповідно проведена державна реєстрація права власності на житлову квартиру за індексним номером 24771176 від 25.09.2015 року.

В квартирі зареєстровані та проживають крім неї з відповідачем їх двоє неповнолітніх дітей і іншого житла вони не мають.

В даний час між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки тому їх спільне проживання є неможливим по цій причині позивач вважає за необхідне визначити належну їй частку в спільному майні подружжя .

У своєму позові позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хустського районного суду від 21 червня 2022 р. прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення частки у спільному майні подружжя.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 вмотивовані тим, що 25.09.2015 р. року позивач уклав договір купівлі продажу та придбав трикімнатну квартиру житловою площею. 40,1 кв.м., загальною площею 62,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить йому на підставі договору купівлі - продажу бланк серія НАР №662636 від

25.09.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Чіжмарь С.І., на момент укладення договору позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою.

23.09.2015 р. року була складена розписка відповідно до якої ОСОБА_2 , позичає грошові кошти від ОСОБА_5 , для купівлі квартири за адресою: АДРЕСА_3 , та зобов`язувався повернути після продажі своєї 1/2 частки квартири яка належала йому на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право на квартиру АДРЕСА_4 від 29.12.2000 року.

21.12.2015 року позивач продав свою 1/2 частку житлової квартири, яка належала йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на квартиру АДРЕСА_5 . В той же день позивачем було повернуто грошові кошти де і була розписка від ОСОБА_5 , що боргові зобов`язання за розпискою від 23.09.2015 року ОСОБА_2 було виконано в повному обсязі, та ніяких претензій до нього немає.

Після розлучення ОСОБА_2 хотів добровільно домовитись з відповідачкою за взаємною згодою, поділити майно яке було набуто під час шлюбу, та що перебувало у спільній сумісній власності. Однак, з відповідачкою у них виник спір щодо поділу майна та розміру належних їм часток.

Всі правовстановлюючі документи оформлені на ім`я ОСОБА_2 , квартиру яку він придбав була куплена за власні кошти з відчуження попередньої квартири власниками якої були позивач та його сестра ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що підтверджується договором купівлі-продажу ПАТ 095910 від 21.12.2015 року. Всі основні дії стосовно ремонтних робіт в квартири оплачувались ОСОБА_2 , одна малолітня дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою про реєстрацію виконавчого комітету Хустської міської ради, аліменти сплачуються своєчасно на другу малолітню дитину яка проживає з відповідачкою, а тому він має право на 2/3 частки у спільному майні подружжя.

У своєму зустрічному позові ОСОБА_2 просить суд визнати за ним право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Гринюк Г.В. та представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Казанцева Р.Р. заявлені вимоги підтримали покликаючись на ведені в позові та відповідно у зустрічному позові обставини та просили їх вимоги задоволити.

В судове засідання , яке було призначено на 13.12.2022 р. представники сторін не заявилися надіславши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а зустрічний позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі під час якого 25.09.2015 р. року ОСОБА_2 уклав договір купівлі продажу та придбав трикімнатну квартиру житловою площею. 40,1 кв.м., загальною площею 62,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Чіжмарь С.І.

Відповідно до ст. ст. 60, 70, 71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до абзацу 1 п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007р.№11 сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Виходячи з вищезазначених норм чинного законодавства, суд вважає, що оскільки житлова квартира АДРЕСА_1 , була була придбана під час перебування ОСОБА_2 у шлюбі з ОСОБА_1 то дана квартира не є особистою власністю відповідача є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За встановлених в судовому засіданні обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, а саме квартири підлягають задоволенню.

Не підлягають зустрічні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя виходячи з наступного.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.3 ст.61 СК України).

Відповідно до ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Судом встановлено, підтверджено оглянутими в судовому засіданні матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого ОСОБА_2 23.09.2015 р. видав розписку про отримання від ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 23000 грн.

Відповідно до ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена (ч. 3 ст. 65 СК України).

Відповідно до ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Таким чином названі правові норми регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є в спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на укладення цивільно-правових угод щодо набуття майна, зокрема на отримання позики, оскільки договір позики є угодою про отримання у власність грошових коштів і не створює обов`язків для другого із подружжя, а лише для ОСОБА_2 як сторони договору (ст. 1046 ЦК України).

За наведених вище обставин, а також враховуючи, що позивачем ОСОБА_2 в судовому засіданні відповідно до ст. 81 ЦПК України не доведено факт використання позичених ним коштів для потреб сім`ї а саме для придбання квартири, суд вважає, що його позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Крім того , у своєму зустрічному позові ОСОБА_2 стверджує , що одна малолітня дитина проживає разом з ним , однак даний факт жодним документом не підтверджується. Також ОСОБА_2 не подано жодного доказу та не доведено, що основні дії стосовно ремонтних робіт в квартири оплачувались лише ним.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення частки у спільному майні подружжя відмовити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 мешканкою АДРЕСА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н.о.к.п.п НОМЕР_2 мешканцем АДРЕСА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н.о.к.п.п НОМЕР_2 мешканця АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 мешканки АДРЕСА_3 1736 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 грудня 2022 р.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.