Дата документу 31.08.2022
Справа № 334/7442/19
Провадження № 2/334/147/22d81yCoppUllcm
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Кузьменко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Запорізька районна державна нотаріальна контора, Друга Запорізька державна нотаріальна контора, державний реєстратор Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області Музичко Сергій Валентинович, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про захист права власності,d81yCoppUllcm

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3., треті особи: ОСОБА_4., ОСОБА_5., Запорізька районна державна нотаріальна контора, Друга Запорізька державна нотаріальна контора, державний реєстратор Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області Музичко С.В., Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про захист права власності.

Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником житлового будинку літ И-2 з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами. Вказаний будинок з надвірними будівлями та спорудами був побудований ним у 1992 році на садибі АДРЕСА_1, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів за № 227/25 від 08.10.1992 року, актом прийомки індивідуального дому від 18,02.1993 року.

Після будівництва домоволодіння АДРЕСА_1 в цілому складалося з: будинку літ. А, що належав на праві спільної часткової власності ОСОБА_7 (1/2 частина) та ОСОБА_6 (1/2 частина); будинку літ И-2 з приналежними до нього будівлями та спорудами, що належать позивачу на праві власності на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів за № 227/25 від 08.10.1992 року.

У зв'язку з неможливістю забезпечити кожний дім окремий виїздом на вулицю, поділ домоволодіння між співвласниками в натурі проведений не був, реєстрація належного позивачу на праві власності будинку літ. И-2 з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами, відбулась в складі домоволодіння АДРЕСА_1.

На підставі розпорядження Ленінської районної Ради від 24.09.1999 року за № 3185 про змінення ідеальних часток домоволодіння позивачу було видано свідоцтво на право власності від 13.10.1999 року та реєстраційний напис на правовстановлюючому документі від 13.10.1999 р.

На підставі договору купівлі-продажу від 01.12.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ніколаєвською Л.Б., позивач придбав у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 їх частини домоволодіння та став одноособовим власником домоволодіння.

На підставі договору купівлі-продажу від 06.10.2004 року позивач продав, а ОСОБА_8 купив 7/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке розташоване на земельній ділянці 1255 кв. м., де у власність ОСОБА_8 переходить жилий будинок літ. А, водогін №4. Згідно даного договору купівлі-продажу від 06.10.2004 року на земельній ділянці розташовувалися: жилий будинок И-2, жилою площею 38 кв. м., жилий будинок А, гараж, Д, льох з шийкою, вбиральня К, літня кухня М, сарай Н; альтанка О, душ П, намет Р, водогін №2, 4, паркани № 3,5,9, замощення № І, II, підпірна стіна № 6, ворота № 8.

Після укладення вищевказаного договору ОСОБА_8 став власником будинку літ. А та водогону № 4, що складало 7/100 частин домоволодіння.

У власності позивача залишився побудований ним жилий будинок літ. И-2, жилою площею 38 кв. м., гараж, Д, льох з шийкою (пг1, пг2), вбиральня К, літня кухня М, сарай Н; альтанка О, душ П, намет Р, водогін № 4, паркани № 3,5,9, замощення № І, II, підпірна стіна № 6, ворота № 8, що складає 93/100 частин вищезазначеного домоволодіння.

Після ОСОБА_8 право власності на будинок літ. А та водогін № 4, що складало 7/100 частин домоволодіння, перейшло до ОСОБА_10. За життя ОСОБА_10 було здійснено реконструкцію будинку літ.А. У 2009 році ОСОБА_10 номер. Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, власниками 7/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в рівних частинах стали його діти: донька ОСОБА_11 на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину № 3-1069 від 19.10.2010 року (7/200 частин) та син ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3-1169 від 02.11.2010 року (7/200 частин). В реконструйованому будинку після смерті батька ще деякий час проживала донька ОСОБА_11, яка згодом переїхала та через деякий час померла. Користуватися будинком літ. А почала ОСОБА_12. Нею була проведена перебудова будинку літ. А, а також побудовані, обслуговуючі будинок літ. А, споруди - альтанка, вбиральня, котельня, вольєр, навіс, барбекю та інше.

Позивач не вчиняв жодний дій та не укладав жодних правочинів, направлених на перехід права власності на побудований та належний йому на праві власності житловий будинок літ. И-2 з приналежними до нього будівлями та спорудами, що складає 93/100 частин домоволодіння. В Реєстрі прав власності на нерухоме майно наявний запис про реєстрацію за ОСОБА_1 прав власності на нерухоме майно домоволодіння, що складає 93/100.

Позивачу стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, з частками у праві власності на цей будинок в розмірі 7/400 та 1/2.

Реєстрація права власності на частку в розмірі 7/400 була проведена 02.08.2013р. під номером запису про право власності 2188590 згідно рішення про державну реєстрацію індексний номер 5167909, що було прийнято реєстратором Шаповаловим Олександром Євгеновичем Запорізького міського управління юстиції, 21.08.2013 року.

Реєстрація права власності на частку в розмірі 1/2 була проведена 19.07.2013р. під номером запису про право власності 1732329 згідно рішення про державну реєстрацію індексний номер 4143708, що було прийнято реєстратором Кравцовою Любов'ю Михайлівною, Запорізька державна нотаріальна контора, 19.07.2013 року.

Згідно даних, що містяться в технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1, житловий будинок загальною площею 73,7 кв. м, житловою площею 38 кв. м., право власності на який з частками 7/400 та 1/2 зареєстровано за Відповідачем 1, є побудований позивачем та належний на праві приватної власності будинок літ. И-2.

Позивач не вчиняв жодний дій та не укладав жодних правочинів, направлених на виникнення у будь-кого права власності на житловий будинок літ. И-2. Право власності Відповідача 1 є похідним від права власності ОСОБА_8., що апріорі унеможливлює виникнення права власності на належний позивачу будинок літ. И-2, який у власність нікому та ніколи не передавався.

Право Відповідача1 на володіння, користування та розпорядження будинком И-2 відсутнє, а тому і відсутнє право спільної власності. Визначення часток домоволодіння кожного власника конкретно визначеного будинку у цьому домоволодінні не є правовою підставою для визначення цих будинків спільним майном.

Таким чином, реєстрація за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок загальною площею 73,7 кв. м, житловою площею 38 кв. м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 відбулася незаконно.

Крім того, з інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивачу стало відомо, що за ОСОБА_12 зареєстровано право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, а саме, на житловий будинок, літ. А-2, загальною площею 194,9 кв. м, жилою площею 53,5 кв. м.

Вказаний будинок був зареєстрований як окремий об'єкт нерухомого майна з номером 3101 на підставі акту б/н від 20.09.2016 року та технічного паспорту від 20.09.2016 року, виданих ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації». Ця реєстрація була проведена 03.10.2016 згідно рішення про державну реєстрацію індексний номер 31691835, що було прийнято реєстратором Музичко Сергієм Валентиновичем Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області 04.10.2016 року. Проводячи таку реєстрацію, реєстратор Музичко С.В. відкрив новий розділ Реєстру, присвоїв об'єкту реєстрації унікальний реєстраційний номер та зареєстрував перебудований Відповідачем 2 будинок літ. А, що входить до складу домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, як окремий індивідуально визначений об'єкт нерухомого майна - будинок АДРЕСА_2.

Будинок літ. А-2 розташовується на земельній ділянці домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Цей будинок утворився в результаті реконструкції будинку літ. А, що складав 7/100 частин домоволодіння. Реєстрація за Відповідачем 2 права власності на створений в результаті реконструкції будинок літ. А-2, як на окремий об'єкт нерухомого майна, відбулася без відома позивача, за відсутності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, без оформлення прав власності на земельну ділянку за цією адресою та без здійснення у встановленому законом порядку поділу домоволодіння суб'єктами права власності на два окремих об'єкта нерухомого майна. Жодних договорів про поділ домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, або виділ з складу цього домоволодіння будинку літ. А-2, позивач не укладав.

Крім того, вказує, що присвоєння поштових адрес в період реєстрації прав власності на будинок А-2 за Відповідачем 2 здійснювалося районними адміністраціями відповідно до рішення Запорізької міської ради від 28.11.2012 року за № 61 «Про присвоєння та зміни поштових адрес об'єктам нерухомого майна та об'єктам незавершеного будівництва в м. Запоріжжя». Згідно листа Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 24.09.2019 року, районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району не присвоювалася поштова адреса будинку АДРЕСА_2.

Отже, державна реєстрація права власності за Відповідачем 2 на житловий будинок літ. А-2, загальною площею 194,9 кв. м, жилою площею 53,5 кв. м., що утворився в результаті реконструкції будинку літ. А, який розташовувався за адресою АДРЕСА_1, відбулася за відсутності жодної правової підстави, всупереч встановленому законом порядку та є незаконною.

Посилаючись на порушення ст.18 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, що діяла на момент реєстрації прав за Відповідачем 2, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 р., вимог Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, яка затверджена Міністерством юстиції України 6 липня 2007р. за № 774/14041, позивач просить суд:

- визнати за ним право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, а саме, житловий будинок И-2, загальною площею 73,7 кв.м, житловою площею 38 кв.м, з приналежними до нього будівлями та спорудами (гараж Д, погріб з шийкою (пг1, пг2), вбиральня К, літня кухня М, сарай Н, альтанка О, душ П, намет Р, водогін №2, паркани № 5, 7, замощення, підпірна стіна № 6, ворота № 8);

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 5167909 від 21.08.2013 року та запис про проведену державну реєстрацію права власності номер 2188590 від 02.08.2013 року реєстратора Шаповалова О.Є. Запорізького міського управління юстиції Запорізької області;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 4143708 від 19.07.2013 року та запис про проведену державну реєстрацію права власності номер 1732329 від 19.07.2013 р. реєстратора Кравцової Л.М. Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31691835 від 04.10.2016 року та запис про проведену державну реєстрацію права власності номер 16712110 від 03.10.2016 року реєстратора Музичко С.В. Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області. Судові витрати по справі просить покласти на відповідачів.

В судовому засіданні позивач, його представник позов підтримали та просили його задовольнити з вищенаведених підстав.

Відповідачка ОСОБА_2. відзиву на позовну заяву не надала, в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином відповідно до вимог ЦПК України.

Представник відповідачки ОСОБА_3. адвокат Сімонець Є.О. надала відзив на позовну заяву, у якому вказує, що позивачу на праві власності належить 93/100 частини спірного домоволодіння, а тому вимоги про визнання права власності на будинок літ.И-2 з будівлями і спорудами є необґрунтованими. Позивачем не доведено порушення його прав стосовно реєстрації за ОСОБА_2. права власності на 7/400 частин спірного домоволодіння на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 22.06.2011 у справі №2-974.

Також не доведено порушення прав позивача реєстрацією житлового будинку літ.А-2, на праві власності за ОСОБА_3 Доказів того, що будинок літ.А-2 складає частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, та був реконструйований із житлового будинку літ.А, який входить до вищевказаного домоволодіння. Доводи позову стосовно виділу або розподілу домоволодіння, а також реконструкції житлового будинку літ. А-2 є необґрунтованими. Присвоєння адреси в період реєстрації права власності на будинок літ.А-2 за ОСОБА_12. є правомірним, оскільки здійснювалось на підставі рішення Запорізької міської ради від 28.11.2012 №61. З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3. просив відмовити у позові з наведених у відзиві підстав.

Третя особа Друга Запорізька державна нотаріальна контора в особі державного нотаріуса Федченко О.О. звернулась із заявою про розгляд справи без їх участі.

Третя особа Запорізька районна державна нотаріальна контора в особі державного нотаріуса Кравцової Л.М. звернулась із заявою про розгляд справи без їх участі.

Третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради в особі представника Демчук А.В. звернувся із заявою про розгляд справи без їх участі.

Треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, державний реєстратор Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області Музичко С.В. пояснень на позовну заяву та відзив не подали, в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином відповідно до вимог ЦПК України.

Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що виконавчий комітет Ленінської районної ради народних депутатів розглянувши заяву ОСОБА_1. про оформлення права власності на жилий будинок літ.И-2 розміром 7,56м х 7,02м, з надвірними будівлями і спорудами, по АДРЕСА_1, враховуючи висновок архітектури міста №739 від 07.09.1992, прийняв рішення №227/25 від 08.10.1992 про оформлення права власності на жилий будинок літ.И-2 розміром 7,56м х 7,02м, з надвірними будівлями і спорудами, по АДРЕСА_1, за ОСОБА_1. Встановлено розмір земельної ділянки для будинку АДРЕСА_1 - 1000,00 кв.м. Надлишки земельної ділянки площею 255 кв.м. залишено в користуванні власника. Актом від 18.02.1993 індивідуальний будинок ОСОБА_1. по АДРЕСА_1 прийнятий до експлуатації.

Розпорядженням виконавчого комітету Ленінської районної ради від 24.09.1999 №3185 на підставі висновку бюро технічної інвентаризації змінено ідеальні частки на домоволодіння АДРЕСА_1 (яке складалось з житлового будинку И-2, службової прибудови «и», ганку до «и», піддашку до «И», гаража Д, погреба пг2, вбиральні К): за ОСОБА_1. - 23/25 частини домоволодіння; за ОСОБА_13. - 1/25 частина домоволодіння; за ОСОБА_6. - 1/25 частина домоволодіння.

На підставі цього Розпорядження видано відповідні свідоцтва на право власності, зокрема, ОСОБА_1 видано свідоцтво №1973 від 13.10.1999 на право власності на 23/25 частини домоволодіння (в цілому складається з 2 будинків). Згідно реєстраційного напису, право власності зареєстровано ОП ЗМБТІ за реєстровим номером 611 від 13.10.1999.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.12.1999 ОСОБА_6. і ОСОБА_13. продали по 1/25 частині кожна, а ОСОБА_1. купив 2/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1. На вказаній земельній ділянці розташовано житловий будинок И-2, житловий будинок А, гараж Д, погріб пг-1, пг-2, вбиральня К, літня кухня М, сарай Н, альтанка О, душ П, навіс Р, водопровід №2, 4, паркан №3,5, замощення І.

Відповідно до договору купівлі-продажу частки домоволодіння від 06.10.2004 ОСОБА_1. продав, а ОСОБА_8. купив 7/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1. Відповідно до змісту договору, у власність ОСОБА_8. за цим договором перейшов жилий будинок літ.А, водогін №4.

В подальшому ОСОБА_8. продав своє майно ОСОБА_10. Право власності на 7/100 частин домоволодіння перейшло до ОСОБА_10. на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2005, яке набрало законної сили 25.07.2005. Склад об'єктів нерухомого майна у рішенні суду не зазначено. Право власності ОСОБА_10. на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2005 (з урахуванням ухвали суду від 13.09.2010 про виправлення описки) зареєстровано ОП ЗМБТІ 08.08.2005.

За матеріалами інвентарної справи, згідно повідомлення ОП ЗМБТІ від 03.08.2009 на адресу виконкому, на замовлення ОСОБА_10. про внесення змін в нерухомому майні, за даними обстеження земельної ділянки встановлено, що в домоволодінні по АДРЕСА_1 ОСОБА_10. самовільно реконструював житловий будинок А, збудував житлову прибудову А1, погріб пг3, фундамент під веранду а2.

Згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОП ЗМБТІ від 29.09.2010, домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за співвласниками ОСОБА_10. - 7/100 частин на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2005 №2-3277/2005, і ОСОБА_1. - 93/100 частини на підставі свідоцтва про прав власності від 13.10.1999, договору купівлі-продажу від 01.12.1999. Згідно опису, об'єкт складався в тому числі з житлового будинку літ.А, житлового будинку літ. И-2. Самочинно збудовано: фундамент під прибудову а2, службова прибудова А1, погріб пг3. Самочинно реконструйовано житловий будинок літ.А.

Після смерті ОСОБА_10., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 7/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_11. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2010, виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №3-1069.

Також Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.11.2010 на 7/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_4., зареєстроване в реєстрі за №3-1169.

При цьому, у зазначених документах зазначено, що на земельній ділянці АДРЕСА_1 площею 1255 кв.м. розташовано житловий будинок літ. И-2 та інші господарські будівлі і споруди, відомості щодо житлового будинку літ. А, який фактично належав спадкодавцю, відсутні.

Право власності ОСОБА_11. і ОСОБА_4. було зареєстровано в ОП ЗМБТІ, що підтверджується відповідними витягами про державну реєстрацію прав.

У листопаді 2011 року ОСОБА_4. і ОСОБА_11. звернулися до ОП ЗМБТІ із замовленням щодо технічної інвентаризації будинку АДРЕСА_1 (літ.А1).

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 22.06.2011 у справі за позовом ОСОБА_2. до ОСОБА_4. про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності, судом встановлено факт проживання ОСОБА_2. та ОСОБА_10. однією сім'єю без шлюбу. Скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.10.2010 на 7/200 частин житлового будинку АДРЕСА_1, яке було видане ОСОБА_4., скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4., проведену ОП ЗМБТІ на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2010 на 7/200 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Визначено, що в майні, розташованому за адресою АДРЕСА_1, частки кожного зі співвласників ОСОБА_2. і ОСОБА_10. складає по 1/4. Визнано за ОСОБА_2. право власності на 7/400 частин житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою АДРЕСА_1.

Свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.10.2010 на 7/200 частин житлового будинку АДРЕСА_1, яке було видане ОСОБА_11., скасоване не було. ОСОБА_11. померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

За матеріалами реєстраційної справи №01 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. 19.07.2013 року видано ОСОБА_2. свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті доньки ОСОБА_11. на Ѕ частку спадкового майна, яке складається з 7/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1, що належить спадкодавцю на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 19.10.2010 за реєстровим №3-1069 (дублікат виданий 26.01.2012 за реєстровим №154), зареєстрованого ТОВ ЗМБТІ 01.02.2012 в книзі 5, № запису:611, реєстраційний номер:7772398, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, виданим ТОВ ЗМБТІ від 01.02.2012 за №33047708.

При цьому, нотаріусом зазначено, що на земельній ділянці площею 1255 кв.м. розташовано: житловий будинок, цегла, житловою площею 38,0 кв.м., загальною площею 73,7 кв.м., позначений в плані літерою «И-2», літня кухня, позначена в плані літерою «М», альтанка, позначена в плані літерою «О», душ, позначений в плані літерою «П», навіс, позначений в плані літерою «Р», водопровід, позначений в плані цифрами «№2,4», паркан, позначений в плані цифрою «№5», стінки підпірні, позначені в плані цифрою «№6», паркан, позначений в плані цифрою «№7», ворота, позначені в плані цифрою «№8», паркан, позначений в плані цифрою «№9», яма зливна, позначена в плані цифрою «№12», стінки підпірні, позначені в плані цифрою «№13», паркани, позначені в плані цифрами «№14, 15, 16, 17», замощення, позначене в плані цифрами «І, ІІ».

Відомості щодо нерухомого майна, на яке видано це свідоцтво, та складу об'єктів, розташованих на відповідній земельній ділянці, відповідають даним, зазначеним у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданим ОСОБА_11. Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою19.10.2010 за реєстровим №3-1069, на підставі якого вона набула право власності на 7/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1. Свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку цього майна не видано.

Між тим, згідно технічної документації, на момент набуття у власність частини домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_10., а в подальшому його спадкоємцями і ОСОБА_2., крім будинку літ. И-2, який належить позивачу ОСОБА_1, на вказаній земельній ділянці був розташований також житловий будинок літ.А, придбаний ОСОБА_10. у 2004 році і реконструйований у 2009 році.

Отже, за вказаним свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 19.07.2013 державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М., відповідач ОСОБА_2. набула право власності на 1/2 частку спадкового майна, яке складалося з 7/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (житловий будинок літ. И-2 і інші зазначені будівлі і споруди), тобто на 7/400 частин домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. як державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №4143708 від 19.07.2013, та зареєстровано за ОСОБА_2. право власності на Ѕ частку об'єкту нерухомого майна - житловий будинок загальною площею 73,7 кв.м., житловою площею 38 кв.м., який згідно виданого нею свідоцтва про право на спадщину за законом і технічної документації є будинком літ. И-2.

02.08.2013 ОСОБА_2. подала до реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 22.06.2011 №2-974, яким за нею визнано право власності на 7/400 частин житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою АДРЕСА_1, без зазначення об'єктів нерухомості, розташованих на ній.

Відповідно до наданого ОСОБА_2. рішення суду державним реєстратором реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області Шаповаловим О.Є. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №5167909 від 21.08.2013, вид власності - спільна часткова, розмір частки - 7/400, об'єкт нерухомого майна - житловий будинок загальною площею 73,7 кв.м., житловою площею 38 кв.м., який згідно технічної документації та правовстановлюючих документів є житловим будинком літ. И-2 і не відчужувався ОСОБА_1.

Крім того, ОСОБА_2. після смерті доньки ОСОБА_11. звернулась 14.02.2012 до ОП ЗМБТІ з питання проведення інвентаризації для оформлення спадщини.

Техніком ЗМБТІ складено Акт від 14.02.2012, у якому зазначено, що на момент виходу на ділянці проживають сторонні люди (не власники) в житловому будинку А, які не надали доступу до будинку.

Матеріали інвентарної справи на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 містять ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2014 про зобов'язання ТОВ «ЗМБТІ» провести технічну інвентаризацію об'єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 з виготовленням технічного паспорту, в якому зазначити станом на 01.12.2014 користувача будинку літ.А ОСОБА_3., та відповідний договір на виконання робіт (технічна інвентаризація) №11423/02 від 16.12.2014, замовник ОСОБА_3., яка мешкає за вказаною адресою. Додаток до договору містить відомості про земельну ділянку площею 600 кв.м., житловий будинок, розташований за вказаною адресою, площею 190 кв.м., з мансардою, чотири прибудови та інші.

У зведеному акті ТОВ «ЗМБТІ» крім співвласників зазначено ОСОБА_3. як користувача будинку літ.А. На плані земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 станом на 17.12.2014 значаться окрім будинку И-2, будинку А, самовільно збудовані: житловий будинок літ.А (реконструйований), мансарда літ.Мс, житлова прибудова літ.А2-2, прибудова літ.А1, котельня літ.С. За даними обстеження земельної ділянки встановлено, що її площа складає 1141 кв.м.

Судом встановлено, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31691835 від 04.10.2016 року та реєстратора Музичко С.В. Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області за ОСОБА_3. (після зміни прізвища ОСОБА_3) було проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2.

Державна реєстрація здійснена на підставі рішення реєстратора Музичко С.В. Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.10.2016, з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За матеріалами реєстраційної справи №101 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 встановлено наступне.

ОСОБА_12. 03.10.2016 звернулась до Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2. При цьому було надано технічний паспорт, виготовлений ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» станом на 20.09.2016, на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2. Згідно технічної паспорту, житловий будинок літ.А-2 площею 194,9 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 510 кв.м.

Реєстратору було надано Акт від 20.09.2016 за результатами обстеження житлового будинку, складений інженером з інвентаризації нерухомого майна ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» Гранько С.А., яким останній встановив, що Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Запоріжжя від 08.10.1992 за №227/25 житловий будинок літ.А-2 розташовано за поштовою адресою АДРЕСА_2.

Також для реєстрації права власності на житловий будинок було надано довідку інженера з інвентаризації нерухомого майна ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» Гранько С.А., згідно якої за даними обстеження земельної ділянки АДРЕСА_2 на 20.09.2016 загальна площа земельної ділянки складає 510 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради від 08.10.1992 за №227/25 за житловим будинком АДРЕСА_2 закріплена площа 510 кв.м.

Позивач вказує, що зазначеними рішеннями про державну реєстрацію права власності порушено його права.

З метою захисту порушеного права позивач просить суд визнати за ним право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, а саме, житловий будинок И-2, загальною площею 73,7 кв.м, житловою площею 38 кв.м, з приналежними до нього будівлями та спорудами (гараж Д, погріб з шийкою (пг1, пг2), вбиральня К, літня кухня М, сарай Н, альтанка О, душ П, намет Р, водогін №2, паркани № 5, 7, замощення, підпірна стіна № 6, ворота № 8).

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 належав в цілому житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 13.10.1999 і договору купівлі-продажу від 01.12.1999.

На час укладення договору купівлі-продажу від 01.12.1999, за яким ОСОБА_6. і ОСОБА_13. продали по 1/25 частині кожна, а ОСОБА_1. купив 2/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1, на вказаній земельній ділянці були розташовані житловий будинок И-2, житловий будинок А, гараж Д, погріб пг-1, пг-2, вбиральня К, літня кухня М, сарай Н, альтанка О, душ П, навіс Р, водопровід №2, 4, паркан №3,5, замощення І.

Після цього ОСОБА_1. на підставі договору купівлі-продажу частки домоволодіння від 06.10.2004 продав ОСОБА_8. 7/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, за яким у власність ОСОБА_8. за перейшов жилий будинок літ.А, водогін №4. Відтак, ОСОБА_1 з 06.10.2004 належить на праві власності 93/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Після укладення договору купівлі-продажу від 06.10.2004 і до тепер домоволодіння АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно зі статтею 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права.

Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

При тому, що житловий будинок И-2 ніколи не відчужувався ОСОБА_1., постійно перебуває у його користуванні, як і гараж Д, погріб з шийкою (пг1, пг2), вбиральня К, літня кухня М, сарай Н, альтанка О, душ П, намет Р, водогін №2, паркани № 5, 7, замощення, підпірна стіна №6, ворота №8, домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 належить йому на праві спільної часткової власності.

Лише у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна (шляхом поділу чи виділу частки) для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Оскільки позовних вимог про поділ домоволодіння в натурі між сторонами, про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності позивач не заявляв, вимога визнати за позивачем право власності на житловий будинок И-2, загальною площею 73,7 кв.м, житловою площею 38 кв.м, з приналежними до нього будівлями та спорудами (гараж Д, погріб з шийкою (пг1, пг2), вбиральня К, літня кухня М, сарай Н, альтанка О, душ П, намет Р, водогін №2, паркани № 5, 7, замощення, підпірна стіна № 6, ворота № 8) наразі задоволенню не підлягає.

Правовідносини у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, які регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі також закон № 1952).

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону № 1952 державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини четвертої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

У частині другій статті 26 Закону № 1952 (у редакції, чинній до 16 січня 2020 року) унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

За змістом зазначеної норми, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України № 1952 викладено у новій редакції.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цьогоЗакону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

За змістом наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України №1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16 січня 2020 рокутакого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачав.

У пункті 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» встановлено, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»до набрання чинності цим Законом.

Отже, за змістом цієї норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16 січня 2020 року цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною уЗаконі України № 1952.

З урахуванням зміни з 16.01.2020 матеріально-правового регулювання спірних реєстраційних відносин, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна не відповідає вимогам закону та не є ефективним, тобто таким, що забезпечує відновлення прав позивача у випадку доведеності їх порушення внаслідок дій відповідачів щодо реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, у зв'язку з чим вимоги позову в частині скасування записів про проведену державну реєстрацію права власності задоволенню не підлягають.

З метою захисту порушених прав в результаті реєстрації права власності співвласника ОСОБА_2. і реєстрації права власності ОСОБА_3. без дотримання вимог закону ОСОБА_1. просить також скасувати відповідні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Позивач вказує, що його право власності порушується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 5167909 від 21.08.2013 року реєстратора Шаповалова О.Є. Запорізького міського управління юстиції Запорізької області на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 22.06.2011 №2-974, яким за ОСОБА_2. визнано право власності на 7/400 частин житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою АДРЕСА_1, оскільки за ОСОБА_2. зареєстровано право власності на частку житлового будинку літ. И-2, який належить позивачу, та рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 4143708 від 19.07.2013 року реєстратора Кравцової Л.М. Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області, згідно якого за ОСОБА_2. зареєстровано право власності на 1/2 житлового будинку літ. И-2, який належить позивачу.

Як встановлено судом, право власності ОСОБА_2. на 7/400 частин спірного майна зареєстроване у відповідності до рішення суду, домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1. і ОСОБА_2.

Згідно даних, що містяться в технічній документації на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1, житловий будинок загальною площею 73,7 кв. м, житловою площею 38 кв. м., право власності на який з частками 7/400 та 1/2 зареєстровано за ОСОБА_2., є побудований позивачем у 1993 році та належний йому на праві приватної власності будинок літ. И-2. Позивач не вчиняв жодний дій та не укладав жодних правочинів, направлених на виникнення у будь-кого права власності на житловий будинок літ. И-2.

За договором купівлі-продажу від 06.10.2004 він продав 7/100 частин домоволодіння, де у власність передавався лише житловий будинок А та водогін № 4. Право власності ОСОБА_2. є похідним від прав власності ОСОБА_8., що унеможливлює виникнення права власності на належний позивачу будинок літ. И-2.

Визначення ідеальних часток домоволодіння кожного власника конкретно визначеного будинку у цьому домоволодінні не є правовою підставою для визначення цих будинків спільним майном.

Крім того, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. 19.07.2013 року за реєстровим №1011, ОСОБА_2. набула право власності на 1/2 частку спадкового майна, яке складалося з 7/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1, тобто на 7/400 частин цього домоволодіння, а рішенням про державну реєстрацію №4143708 від 19.07.2013 зареєстровано за ОСОБА_2. право власності на 1/2 частку об'єкту нерухомого майна - житлового будинку загальною площею 73,7 кв.м., житловою площею 38 кв.м., в АДРЕСА_1, тобто, рішення про державну реєстрацію №4143708 від 19.07.2013 не відповідає документу, на підставі якого її проведено.

Таким чином, реєстрація за ОСОБА_2. права власності на житловий будинок загальною площею 73,7 кв. м, житловою площею 38 кв. м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 відбулася незаконно і порушує право позивача.

Крім того, ОСОБА_1. просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31691835 від 04.10.2016 року реєстратора Музичко С.В. Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, згідно якого було проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 за ОСОБА_3. (після зміни прізвища ОСОБА_3).

Державна реєстрація здійснена на підставі рішення реєстратора Музичко С.В. Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.10.2016, з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За матеріалами реєстраційної справи №101 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2, ОСОБА_12. 03.10.2016 звернулась до Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2.

Вказаний будинок був зареєстрований як окремий об'єкт нерухомого майна з номером 3101 на підставі:

- технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» станом на 20.09.2016, на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2. Згідно технічної паспорту, житловий будинок літ.А-2 площею 194,9 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 510 кв.м. ;

- Акту від 20.09.2016 за результатами обстеження житлового будинку, складеного інженером з інвентаризації нерухомого майна ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» Гранько С.А., яким останній встановив, що Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Запоріжжя від 08.10.1992 за №227/25 житловий будинок літ.А-2 розташовано за поштовою адресою АДРЕСА_2;

- довідки інженера з інвентаризації нерухомого майна ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» Гранько С.А., згідно якої за даними обстеження земельної ділянки АДРЕСА_2 на 20.09.2016 загальна площа земельної ділянки складає 510 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради від 08.10.1992 за №227/25 за житловим будинком АДРЕСА_2 закріплена площа 510 кв.м.

Суд вважає доведеним, що проводячи таку реєстрацію, реєстратор Музичко С.В. відкрив новий розділ Реєстру, присвоїв об'єкту реєстрації унікальний реєстраційний номер та зареєстрував перебудований Відповідачем 2 будинок літ. А, що входить до складу домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, як окремий індивідуально визначений об'єкт нерухомого майна - будинок А-2 з присвоєнням цьому об'єкту іншої адреси - АДРЕСА_2.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частиною 2 ст. 18 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, що діяла на момент реєстрації прав за Відповідачем 2 (далі - Закон), встановлено, що порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок). Такий Порядок було затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 р.

Пунктом 20 (в редакції що діяла на момент реєстрації прав власності за Відповідачем 2) вказаного Порядку встановлено, що у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений об'єкт нерухомого майна, об'єкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки з об'єкта нерухомого майна або об'єднання об'єктів нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера об'єкту нерухомого майна, об'єкту незавершеного будівництва та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства.

За наявності зареєстрованих речових прав на такий об'єкт нерухомого майна, об'єкт незавершеного будівництва або обтяжень таких прав у спеціальному розділі Державного реєстру прав, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі прав переносить такі відомості про речові права на таке майно та їх обтяження, про суб'єктів цих прав до відповідного відкритого розділу.

У разі коли відкриття розділу у Державному реєстрі прав здійснюється у результаті поділу, виділу частки з об'єкта нерухомого майна або об'єднання об'єктів нерухомого майна, державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі прав переносить відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про суб'єктів цих прав щодо об'єкта нерухомого майна, який поділяється, частка з якого виділяється, або щодо об'єктів нерухомого майна, які об'єднуються, до відповідних розділів, відкритих на кожний з новостворених об'єктів нерухомого майна.

Отже, державний реєстратор відкриває новий розділ з присвоєнням реєстраційного номера об'єкту нерухомого майна лише у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий Індивідуально визначений об'єкт нерухомого майна.

Пунктом 54 Порядку визначено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого об'єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об'єктів, або об'єднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або об'єднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об'єкта цивільних правовідносин.

Для державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об'єднання, подаються: документ, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна до його поділу або об'єднання (крім випадків, коли право власності на такий об'єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (крім випадків, коли об'єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об'єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення); технічний паспорт на новостворений об'єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або об'єднання таких об'єктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документ здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, обов'язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Порядок виділу в натурі частки з нерухомого майна визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, яка затверджена Міністерством юстиції України 6 липня 2007р. за N 774/14041. Згідно п 2.6. цієї інструкції передбачено, що після проведення технічної інвентаризації майна суб'єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна, готується висновок про можливість виділення окремого об'єкта. Тобто виділення окремого об'єкта проводиться за наявності висновку уповноваженої установи щодо можливості такого виділення.

Дослідженими судом документами технічної інвентаризації підтверджується, що будинок літ. А-2, який за даними, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, має адресу АДРЕСА_2, розташовується на земельній ділянці домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Він утворився в результаті реконструкції будинку літ. А, що складав 7/100 частин домоволодіння.

Реєстрація за права власності на створений в результаті реконструкції будинок літ. А-2, як на окремий об'єкт нерухомого майна, відбулася поза відома інших співвласників домоволодіння, за відсутності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, без оформлення прав власності на земельну ділянку за цією адресою та без здійснення у встановленому законом порядку поділу домоволодіння суб'єктами права власності на окремі об'єкти нерухомого майна.

Договорів про поділ домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, або виділ зі складу цього домоволодіння будинку літ. А-2 не укладалось.

Рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради від 08.10.1992 за №227/25 про закріплення за житловим будинком АДРЕСА_2 земельної ділянки площею 510 кв.м., суду надано не було, як і будь-яких інших доказів виділення у 1992 році земельної ділянки площею 510 кв.м. за житловим будинком АДРЕСА_2.

При цьому суд зауважує, що згідно матеріалів справи, рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради від 08.10.1992 за №227/25 було прийнято за результатами розгляду заяви ОСОБА_1. про оформлення за ним права власності на жилий будинок літ.И-2 розміром 7,56м х 7,02м, з надвірними будівлями і спорудами, по АДРЕСА_1, і висновку архітектури міста №739 від 07.09.1992.

Це рішення стосується виключно питання оформлення права власності на жилий будинок літ.И-2 розміром 7,56м х 7,02м, з надвірними будівлями і спорудами, по АДРЕСА_1, за ОСОБА_1. Ним встановлено розмір земельної ділянки для будинку АДРЕСА_1 - 1000,00 кв.м. Надлишки земельної ділянки площею 255 кв.м. залишено в користуванні власника. Жодних відомостей щодо закріплення за житловим будинком АДРЕСА_2 земельної ділянки площею 510 кв.м. надане суду рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради від 08.10.1992 за №227/25 не містить.

В період реєстрації права власності на будинок А-2 за Відповідачем 2 (03.10.2016р.) присвоєння адрес здійснювалося районними адміністраціями відповідно до рішення Запорізької міської ради від 28.11.2012 року за № 61 «Про присвоєння та зміни поштових адрес об'єктам нерухомого майна та об'єктам незавершеного будівництва в м. Запоріжжя».

Згідно листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 24.09.2019 року за № ІЗ -0036-П, Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району не присвоювалася поштова адреса будинку АДРЕСА_2.

Оскільки позивачем доведено, що будинок літ.А-2, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_12., був реконструйований із жилого будинку літ.А, що входить до домоволодіння по АДРЕСА_1, суд вважає доведеним, що державна реєстрація відбулася за відсутності правової підстави, всупереч встановленому законом порядку та є незаконною.

Таким чином, оскільки судом встановлено недотримання реєстраторами вимог, передбачених ст.ст. 11, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, при реєстрації права власності ОСОБА_2. і ОСОБА_3., суд дійшов висновку, що вимоги позову про скасування відповідних рішень про державну реєстрацію є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.12, 76-83, 89,141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -d81yCoppUllcm

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Запорізька районна державна нотаріальна контора, Друга Запорізька державна нотаріальна контора, державний реєстратор Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області Музичко Сергій Валентинович, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради - задовольнити частково.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 5167909 від 21.08.2013 року реєстратора Шаповалова О.Є. реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на 7/100 часток об'єкту нерухомого майна - житлового будинку загальною площею 73,7 кв.м., житловою площею 38 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 4143708 від 19.07.2013 року реєстратора Кравцової Л.М. Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області, про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку об'єкту нерухомого майна - житлового будинку загальною площею 73,7 кв.м., житловою площею 38 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31691835 від 04.10.2016 року реєстратора Музичко С.В. Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2.

У задоволенні позову в частині визнання права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, а саме, житловий будинок И-2, загальною площею 73,7 кв.м, житловою площею 38 кв.м, з приналежними до нього будівлями та спорудами (гараж Д, погріб з шийкою (пг1, пг2), вбиральня К, літня кухня М, сарай Н, альтанка О, душ П, намет Р, водогін №2, паркани № 5, 7, замощення, підпірна стіна № 6, ворота № 8), і в частині скасування записів про проведену державну реєстрацію права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.d81yCoppUllcm

Суддя: Турбіна Т. Ф.