Провадження №2/523/1186/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2022 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі, цивільну справу за позовом -

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника та визнання права власності,-

Установив

ОСОБА_1 07 грудня 2020 року звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника та визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_1 , є власником 3/4 частин квартири АДРЕСА_2 , а саме на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради 18.05.2006 за р.№12-30753 - 1/4 частина, і на підставі договору дарування, серія та номер: р, № 4-227, виданий 15.03.2018 четверта ОДНК державний нотаріус Туйск Ф.Л. 1/2 частина.

Рідний брат позивачки - ОСОБА_2 , є власником 1 /4 частини вищезазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради 18.05.2006 за р.№ 12-30753.

Місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване у квартирі, але він не мешкає у ній з 01.10.1994 року, що підтверджується свідченнями сусідів, мешкаючих в квартирах АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 .

Також, відповідач з 01.10.1994 року не приймає участі у оплаті витрат з утримання Квартири.

Крім того, відповідачу на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_7 . Що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Як зазначила позивачка у своєму позові, при кожному візиті до Квартири ОСОБА_2 постійно вчиняє відносно позивчки дії з домашнього насильства (вчиняє сварки, кидається в бійки, висловлюється нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою та реалізує її, на зауваження не реагує) направлені на примушення виплатити йому кошти за його 1/4 частину квартири, в розмірі який в два рази перевищує її реальну вартість.

Постановами Суворовського районного суду м. Одеси від 19.11.2019р. у справі №523/17786/19 та 11.12.2019р. у справі №523/18829/19 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушеннь, передбаченого ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім того, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.12.2019 у справі №523/19288/19, видано ОСОБА_1 обмежувальний припис строком на 6 місяців яким визначено заходи, обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після ухвалення 18.12.2019 Суворовським районним судом м.Одеси у справі №523/19288/19 рішення про видачу обмежувального припису. ОСОБА_2 не зупинив свої дії з домашнього насильства, в зв`язку з чим рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 22.06.2020 у справі №523/9032/20 продовжено строк обмежувального припису на 6 місяців.

Здійснення відповідачем домашнього насильства призвели до виникнення у позивача стану «тривожного розладу».

Крім того, відповідачем були нанесені тілесні ушкодження позивачці, що підтверджується відповідною довідкою.

Отже на цей час позивачка позбавлена будь-якого захисту від проявів домашнього насильства з боку свого брата, що унеможливлює їх спільне володіння і користування квартирою, а враховуючи не проживання ОСОБА_2 у спірній квартирі з 01.10.1994 року і наявність у нього іншої нерухомості у вигляді окремого житлового будинку, а також бажання отримати кошти за його частину квартири, припинення його права на 1/4 частину в зазначеному нерухомому майні не завдасть істотної шкоди його інтересам.

Крім того, припинення права спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/4 частину спірної квартири буде сприяти попередженню вчинення з його боку повторних випадків насильства та можливості завдання шкоди психічному здоров`ю позивачки..

Враховуючи зазначене позивачка просила припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 та визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року суддею Сувертак І. В. прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу у порядку загального позовного провадження та ухвалою суду від 11 листопада 2021 року підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд по суті позову. (а.с. 59, 78).

Окрім того, ухвалою суду від 11 листопада 2021 року по зазначеній справі було дозволено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_8 ) внести на депозитний рахунок територіального управління ДСА в Одеській області суму у розмірі 122673 гривень 50 копійок, як забезпечення виконання нею позовних вимог по цивільній справі № 523/19022/20.

21 січня 2021 року позивачем надано на адресу суду заяву з проханням долучити до матеріалів справи копію квитанції про внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області грошової суми 122673 гривень 50 копійок, як забезпечення виконання нею позовних вимог по цивільній справі № 523/19022/20. (а.с. 86,87).

Позивачем нададо клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на задоволенні позову в повному обсязі. (а.с. 97).

Відповідач про розгляд справи про розгляд справи неодноразово повідомлявся належним чином за встановленим місцем реєстрації. Відзиву чи пояснень по суті позовних вимог не надав та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. (а.с. 98,99).

За час розгляду справи відповідач надавав клопотання про ознайомленя з матеріалами справи та відкладення розгляду справи, тобто про розгляд справи судом обізнаний належним чином. (а.с. 82,88).

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є власником 3/4 частин квартири АДРЕСА_2 , а саме на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради 18.05.2006 за р.№12-30753 - 1/4 частина, і на підставі договору дарування, серія та номер: р, № 4-227, виданий 15.03.2018 четверта ОДНК державний нотаріус Туйск Ф.Л. 1/2 частина.

Рідний брат позивачки - ОСОБА_2 , є власником 1 /4 частини вищезазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради 18.05.2006 за р.№ 12-30753. (а.с. 5-7).

ОСОБА_2 участі в утриманні нерухомого майна не приймає, у зв`язку із чим всі витрати несе позивач, що порушує майнові права позивачки.

Відповідачу на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_7 . Що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. (а.с. 9,10).

Добровільно викупити частку ОСОБА_2 не передбачається за можливе, у зв`язку із тим, що сторони не змогли дійти згоди по сплаті грошових коштів.

Спільне володіння і користування квартирою - є неможливим, оскільки відповідачем вчиняються постійні конфлікти та постановами Суворовського районного суду м. Одеси від 19.11.2019р. у справі №523/17786/19 та від 11.12.2019р. у справі №523/18829/19 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с. 11,12).

Окрім того, Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.12.2019 у справі №523/19288/19, видано ОСОБА_1 обмежувальний припис строком на 6 місяців яким визначено заходи, обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13,14).

Після ухвалення 18.12.2019 Суворовським районним судом м.Одеси у справі №523/19288/19 рішення про видачу обмежувального припису. ОСОБА_2 не зупинив свої дії з домашнього насильства, в зв`язку з чим рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 22.06.2020 у справі №523/9032/20 продовжено строк обмежувального припису на 6 місяців. (а.с. 15,16).

Передбачені частиною 2 ст. 365 ЦК України умови застосування даної норми закону позивачем виконані, оскільки ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області грошову суму у розмірі 122673 гривень 50 копійок, як забезпечення виконання нею позовних вимог по цивільній справі № 523/19022/20. (а.с. 87).

У зв`язку з внесенням на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області грошової суми у розмірі 122673 гривень 50 копійок в якості компенсації вартості 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 , суд вважає можливим припинити право власності на 1/4 частину спірної квартири, що належить відповідачу ОСОБА_2 . Оскільки, сумісне проживання сторін та користування спірною квартирою є неможливим з різних морально-етичних причин, а припинення права власності на незначну частину квартири не може завдати істотної шкоди інтересам ОСОБА_2 .

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно зі ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд вважає, що оскільки частка відповідача у спірній квартирі є незначною та такою, яку неможливо поділити в натурі без втрати її цільового призначення, вказана квартира є неподільною річчю, відповідач в спірній квартирі не проживає, витрат на утримання квартири не несе, припинення права власності на завдасть істотної шкоди інтересам відповідача.

При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що при неможливості виділу частки в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутньої такої згоди судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. В окремих випадках суд може врахувати конкретні обставини справи і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов`язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою житловою прощею.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.02.2019 року у справі №404/2282/15-ц.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.319, 355, 365 ЦК України, ст.ст. 3, 11-13,17- 18,109,131,137, 141, 206, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника та визнання права власності задовольнити в повному обсязі.

Припинити право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_8 , на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_8 , право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 , котра належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_8 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_8 , судовий збір у розмірі 1226 грн. 73 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 червня 2022 року.

Суддя