ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року м. Чернівці

Справа № 2-2236/12

Провадження №22-ц/822/864/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.,

суддів: Владичана А.І., Височанської Н.К.,

секретар Собчук І.Ю.,

учасники справи:

стягувач Колективне підприємство «Рембудмонтаж»

боржник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа старший державний виконавець Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Осух В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 жовтня 2022 року, головуючий у І-й інстанції Чебан В.М..,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Чернівці Осух В.О. у липні 2022 року звернувся до суду з поданням про видачу дубліката виконавчого листа.

Зазначав, що на примусовому виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби міста Чернівці перебувало виконавче провадження АСВП №46304270 з примусового виконання виконавчого листа №2-2236/12, виданого Шевченківським районним судом міста Чернівці 12.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Рембудмонтаж» 197 183,74 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнуто з ОСОБА_1 па користь КП «Рембудмонтаж» 2 316,11 грн витрат зi сплати судового збору.

31 січня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

26 листопада 2015 року вказане виконавче провадження завершено у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент виникнення даних правовідносин (направлення виконавчого документу за належністю до іншого відділу ДВС), у зв`язку з тим, що боржник за вказаною у виконавчому документі адресою не проживає, що підтверджується актом державного виконавця. Майна, на яке можливо було б звернути стягнення, у xoдi проведення виконавчих дій не виявлено. Згідно з даними, наданими УДАІ УМВС України в Чернівецькій області, за боржником транспортних засобів не зареєстровано. Право власності на нерухоме майно у боржника відсутнє. З відповіді з Державної податкової служби України вбачається, що інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах за боржником відсутня. З відповіді Пенсійного фонду України вбачається, що інформація про осіб-боржників, які отримують пенсію, відсутня. Боржник працює та отримує заробітну плату у ТОВ "Сенс Груп" у с. Чагор, що підтверджується відповідями з ДПІ та ПФУ, однак сума боргу значно бiльшa ніж три мінімальні заробітні плати, у зв`язку з чим необхідно в повній мipi пepeвірити майновий стан боржника щодо виявлення будь-якого майна. Згідно з відповіддю адресно-довідкового бюро боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що є територією Першотравневого ВДВС Чернівецького міського управління юстиції, а тому на підставі вказаної інформації та п.5 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» - стягнення державним виконавцем не проводилось, а матеріали виконавчого провадження спрямовані за належністю до іншого відділу ДВС, а саме, до Першотравневого ВДВС Чернівецького міського управління юстиції.

Відповідно до постанови КМУ № 99 від 11 лютого 2016 року Чернівецьке міське управління юстиції, в підпорядкуванні якого був Першотравневий відділ ДВС, ліквідовано, його правонаступником став Чернівецький міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Чepнiвeцькiй області.

Наказом Міністерства юстиції України №4053/5 від 17 грудня 2019 року Перший відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ліквідовано шляхом виведення зі складу головних територіальних управлінь юстиції в областях. На підставі зазначеного Наказу створено Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) шляхом введення його до складу міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції.

Стверджував, що надати копії документів на підтвердження відправки матеріалів виконавчого провадження АСВП №46304270 до Першотравневого ВДВС Чернівецького міського управління юстиції неможливо, оскільки згідно з протоколом від 19 лютого 2018 року та акту знищення документів від 19 лютого 2018 року завершені виконавчі провадження та сформовані номенклатурні справи Шевченківського, Першотравневого, Садгірського відділів державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області знищено, вказане підтверджується копією акту знищення документів, що перебували в робочій кімнаті №309 Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 19.02.2018 року.

Просив видати дублікат виконавчого листа №2-2236/12, виданого Шевченківським районним судом міста Чернівці 12 січня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Рембудмонтаж» 197 183,74 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Рембудмонтаж» 2 316,11 грн витрат зі сплати судового збору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 жовтня 2022 року подання державного виконавця про видачу дубліката виконавчого листа задоволено.

Видано старшому державному виконавцю Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Осух В.О. дублікат виконавчого листа №2-2236/12, виданого Шевченківським районним судом міста Чернівці 12.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Рембудмонтаж» 197 183,74 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Рембудмонтаж» 2 316,11 грн витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник боржника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, у задоволенні подання про видачу дубліката виконавчого листа відмовити.

Посилається на те, що ухвала суду є незаконною і необґрунтованою, викладені в ухвалі суду висновки не відповідають обставинам та матеріалам справи, судом неправильно застосовано норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що з 26 листопада 2015 року відсутні будь-які постанови про відкриття виконавчого провадження, а постановою державного виконавця Громовою Л.В. виконавче провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» закінчене 26 листопада 2015 року, а тому строк пред`явлення виконавчого документа закінчився 26 листопада 2018 року.

На апеляційну скаргу відзив не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи подання про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист № 2-2236/12 від 12 січня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості втрачено під час його пересилання між виконавчими службами, тобто за обставин, які не залежали від дій стягувача КП «Рембудмонтаж», а тому у суду наявні підстави для видачі дубліката виконавчого листа № 2-2236/12 від 12 січня 2015 року.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі №2-2236/12 від 29 жовтня 2014 року в позові КП «Рембудмонтаж» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні ним трудових обов`язків, відмовлено.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 29 грудня 2014 року вищезазначене судове рішення першої інстанції скасоване; позов КП «Рембудмонтаж» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні ним трудових обов`язків, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Рембудмонтаж» 197 183,74 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Рембудмонтаж» 2 316,11 грн витрат зi сплати судового збору, яке ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року залишено без змін.

12 січня 2015 року по даній справі видано виконавчі листи.

Відповідно до витягу з ВП спецрозділу від 11 липня 2022 року 31 січня 2015 року постановою Старшого державного виконавця Громової Л.В. відкрито виконавче провадження у справі (а.с.196-197).

Згідно з зазначеним витягом постановою державного виконавця - Заступника начальника відділу Громовою Л.В. 26 листопада 2015 року було закінчено виконавче провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження». Підстава стало те, що боржник за вказаною у виконавчому документі адресою не проживає, що підтверджується актом державного виконавця. Майна, на яке можливо було б звернути стягнення у xoдi проведення виконавчих дій не виявлено. Згідно з даними, наданими УДАІ УМВС України в Чернівецькій області за боржником транспортних засобів не зареєстровано. Право власності на нерухоме майно у боржника відсутнє. Інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, стосовно боржника відсутня. Виходячи з відповіді Пенсійного фонду України інформація про осіб-боржників, які отримують пенсію, відсутня. Боржник працює та отримує заробітну плату у ТОВ"СенсГруп" у с.Чагор, що підтверджується відповідями з ДПІ та ПФУ, однак сума боргу значно бiльшa ніж три мінімальні заробітні плати, у зв`язку з чим необхідно в повній мipi пepeвірити майновий стан боржника, щодо виявлення в нього будь-якого майна. Згідно з відповіддю адресно-довідкового бюро боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що являється територією Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ.

З Акту знищення документів, що перебували в робочій кімнаті №309 Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 19.02.2018 року, підписаним Головою комісії Плохутою Є.П.; Заступником голови комісії: - Смотром Д.О. та Членами комісії: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вбачається, що завершені виконавчі провадження та сформовані номенклатурні справи Шевченювського, Першотравневого, Садгірського відділів державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіалъного управління юстиції у Чернівецькій області, що знаходились у спеціально відведеному місці, робочий кімнаті № 309, сильно намокли, аркуші розмоклі та деформовані, внаслідок чого повністю зникла механічна міцність паперу, тексти розмиті та є непридатними до використання та збереження в apxiвi, не підлягають відновленню. У відповідності до протоколу від 19 лютого 2018 року комісією прийнято рішення щодо знищення затоплених завершених виконавчих проваджень та сформованих номенклатурних справ Шевченківського, Першотравневого, Садгірського відділів державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №99 від 11 лютого 2016 року Чернівецьке міське управління юстиції, в підпорядкуванні якого був Шевченківський відділ ДВС, ліквідовано та його правонаступником став Чернівецький міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції №2492/5 від 04 серпня 2017 року Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області реорганізовано шляхом поділу на Перший відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, Другий відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та Третій відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

В подальшому, за постановою заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальником управління юстиції в Чернівецькій області Малого О.В. від 20 жовтня 2017 року, зобов`язано передати виконавчі провадження, які перебувають на виконанні в Чернівецькому міському відділі ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області, для подальшого їх виконання Першому відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ в Чернівецькій області та у відповідності до територіальної підвідомчості відділів, вказаних та затверджених Наказом №157/5 від 20.10.2017 року ГТУЮ в Чернівецькій області, передати їм до виконання.

З виконавчого провадження АСВП №46304270 з примусового виконання виконавчого листа №2-2236/12, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, рішення суду на даний час боржником не виконане.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною першою статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

До того ж дублікат виконавчого документа може бути виданий, якщо зацікавлена особа звернулась до суду із заявою про це до закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі якщо такий строк закінчився, зацікавлена особа яка звертається до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа може одночасно ставити питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На час відкриття виконавчого провадження був чинний Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (далі - Закон № 606-XIV), а на час звернення державного виконавця до суду з поданням про видачу дубліката виконавчих листів був чинний Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з пунктом 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Результат аналізу пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII дає підстави для висновку, що цей пункт застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим Законом. Для пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону № 1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний висновок зроблений в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6) і постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18).

Відповідно до статей 1, 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 N 1404-VIII, пункт 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року N 606-XIV). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

3гідно з пунктом 5 статті 20 Закону України "Про виконавче провадження" (на час відкриття виконавчого провадження та направлення виконавчого листа за належністю) - у paзi якщо у процесі виконавчого провадження дepжaвним виконавцем отримано документальне підтвердження про змiнy або встановлення мicця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з`ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на територію, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи мicцeзнaxoджeнням боржника, місцем його роботи чи мicцeзнaxoджeнням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Одночасно, передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України (ч.4 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до абз. 2 п.6 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 № 512/5, виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі, якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

Згідно з абз. 2 п.7 цього розділу вказаної Інструкції передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 6 цього розділу, - за рішенням державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження.

В силу п.9 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 № 512/5 про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження. Державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження зобов`язаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надсилає сторонам виконавчого провадження.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19) зроблено висновок, що "стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу "Перехідні положення" ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви".

Отже, судом першої інстанції не було перевірено матеріали справи, що виконавче провадження було закінчене, інші постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого документу чи прийняття його до виконання іншим відділом державної виконавчої служби відсутні, у зв`язку з чим зроблено хибний висновок щодо можливості видачі дублікату виконавчого документу.

З огляду на викладене, слушними є доводи апеляційної скарги щодо того, що на момент звернення з поданням до суду виконавцем, сплив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 жовтня 2022 року постановлена без врахування всіх фактичних обставин справи, а за таких обставин судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 жовтня 2022 року скасувати.

У задоволенні заяви старшого державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Осух Вікторії Олегівни про видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 30 листопада 2022 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: А.І. Владичан

Н.К. Височанська