ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1399/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/7370/21 Категорія: 304090000 Кондрацька Н.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк»;

відповідач ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу представник Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - адвокат Омельченко Євген Володимирович;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - адвоката Омельченка Євгена Володимировича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 серпня 2022 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (АТ «А-Банк») звернулося до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30 липня 2016 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки.

На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,00 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Анкеті-Заяві.

АТ "А-БАНК" свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору.

Відповідач зобов`язання по кредитному договору не виконала, а саме не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 19 жовтня 2021 року утворилася заборгованість в розмірі 135681,45 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 97066,67 грн. та заборгованість по відсоткам за користування кредитом 38614,78 грн., штраф 0 грн.

Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяти на себе зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав AT "А-БАНК".

Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, що виникла станом на 19 жовтня 2021 року за кредитним договором № Б/Н від 30 липня 2016 року у розмірі 135681,45 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 97066,67 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 38614,78 грн., та штрафів 0,00 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що позивачем не надано доказів укладення між сторонами кредитного договору, оскільки факт підписання анкети-заяви від 14 липня 2016 року, яка міститься в матеріалах справи, не може свідчити про укладення між сторонами кредитного договору №Б/Н від 30 липня 2016 року.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - адвокат Омельченко Євген Володимирович подав апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 серпня 2022 року і задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У апеляційній скарзі вказує, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно ознайомитись зі змінами до них, викладених на сайті Банку.

Зазначає, що згідно із розрахунком заборгованості боржник користувалась кредитом, значить ознайомилась з Умовами і правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодилась з ними.

Вважає, що суд у будь-якому випадку повинен був стягнути відсотки у розмірі облікової ставки НБУ.

Стверджує, що приймаючи до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у справі № 342/180/17 від 03 липня 2019 року, суд повинен був стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту, як це фактично зробив Верховний Суд.

Вказує, що сумніви суду щодо розрахунку заборгованості є необґрунтованими, однак, на підтвердження вірності розрахунку банк надає банківську виписку.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звертаючись із позовом АТ «А-Банк» вказувало, що 30 липня 2016 року ОСОБА_1 приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Водночас, як правильно встановлено судом першої інстанції, до позовної заяви додано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підписану ОСОБА_1 14 липня 2016 року (а.с. 10). У даній заяві не вказано ні кредитну картку, яку бажала отримати ОСОБА_1 , ні розмір кредитного ліміту, ні проценту ставку, ні інші умови кредитування. Із вказаної заяви взагалі не зрозуміло, чи бажала ОСОБА_2 отримати кредитну картку, чи інші банківські послуги в А-Банку.

Розрахунок заборгованості ОСОБА_1 позивачем надано за договором б/н від 30 липня 2016 року, станом на 19 жовтня 2021 року.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що надані позивачем докази не підтверджують укладення між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору від 30.07.2016 року, отримання відповідачем кредитних коштів і не повернення їх позивачеві, що призвело до виникнення заборгованості.

Надання позивачем розрахунку заборгованості, який складено представником банку, не є належним доказом отримання відповідачем кредитних коштів та несвоєчасного їх повернення.

Додана до апеляційної скарги виписка руху коштів не приймається судом апеляційної інстанції в порядку статті 367 ЦПК України, оскільки вона не була надана позивачем до суду першої інстанції та банком не наведено об`єктивних причин неможливості подання такого доказу до суду першої інстанції.

Наданий позивачем витяг із Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», які не підписані відповідачем, судом першої інстанції правильно не взято до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів погодження відповідачем саме наданих позивачем умов кредитування.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що приймаючи до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у справі № 342/180/17 від 03 липня 2019 року, суд повинен був стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту, є безпідставними, оскільки позивачем не доведено належними доказами наявність укладеного між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було ухвалено законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишає без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 серпня 2022 року без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - адвоката Омельченка Євгена Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді