Справа №:755/8988/21
Провадження №: 2-др/755/71/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

представника заявника - ОСОБА_1 ,

позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву представника відповідача про здійснення розподілу судових витрат у цивільній справі №755/8988/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 30.08.2022 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

02.09.2022 року до суду надійшла заява представника відповідача, у якій представник просить стягнути з позивачки на користь відповідача понесені останнім витрати на правничу допомогу під час розгляду справи №755/8988/21 у розмірі 30000,00 грн.

Вимоги заяви мотивовано тим, що ухвалою суду позов ОСОБА_2 був залишений без розгляду, у той же час відповідачем під час розгляду справи були понесені витрати на професійну правничу допомогу. Про наявність таких витрат у вказаному розмірі було неодноразово заявлено до виходу суду до нарадчої кімнати. Про понесені витрати в орієнтовному розмірі 30000,00 грн. зазначалось у відзиві на позовну заяву, а у запереченнях сторони відповідача вказано, що докази понесення витрат будуть надані суду у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Факт заявлення відповідачем понесених судових витрат також знайшов своє відображення в ухвалі суду про закриття підготовчого провадження у справі від 22.10.2021 року. Розмір понесених відповідачем судових витрат підтверджується копією договору про надання правової допомоги від 17.08.2021 року з Дорученням №1 від 17.08.2021 року, звітом про надання правової допомоги від 31.08.2022 року, копією банківської квитанції про сплату коштів від 31.08.2022 року та копією виписки по рахунку адвокатського об`єднання за 31.08.2022 року, що була сформована 01.09.2022 року. Щодо необґрунтованості дій позивача представник вказує, що протягом усього часу розгляду справи ним стверджувалось із наданням доказів, що позов має штучний характер і справжньою його метою є затягування розгляду Дніпровським районним судом м. Києва іншої справи №755/6441/20. У своїй заяві з процесуальних питань від 30.08.2022 року сторона відповідача в чергове звертала увагу суду на зловживання стороною позивача своїми процесуальними правами. Питання поведінки сторони позивача неодноразово висвітлювалось представником відповідача під час розгляду справи, а також про це зазначає представник і у цій заяві. Ціна позову становила 3336871,57 грн., що є занадто значною сумою для відповідача і розмір витрат на правничу допомогу в сумі 30000,00 грн. є співмірним до ціни позову.

26.10.2022 року до суду надійшли письмові заперечення представника позивача на заяву представника відповідача щодо розподілу понесених останнім витрат на правничу допомогу, у якій представник просить відмовити у стягненні таких витрат або зменшити їх розмір до 1000,00 грн. Представник вказує, що копії договору з адвокатським об`єднанням та банківської квитанції не засвідчені належним чином, а в призначенні платежу здійснено посилання на договір і додаток без номера, хоча стороною відповідача до матеріалів справи надано копію доручення №1 від 17.08.2021 року. Копія виписки по рахунку від 31.08.2022 року також не засвідчена у встановленому законом порядку і з неї не вбачається, що розрахунок здійснений саме за дорученням №1. Представник позивача посилається на положення ст. 44, ч. 9 ст. 141, ч.ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України та зазначає, що при залишенні позову без руху відповідач має право на компенсацію витрат внаслідок необґрунтованих дій позивача, в свою чергу процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони. Посилання сторони відповідача на те, що позов має штучний характер та поданий лише для затягування розгляду іншої справи є нічим не підтвердженими умовиводами відповідача. Матеріалами справи не зафіксовано будь-якої неналежної поведінки позивача або зловживання стороною позивача своїми процесуальними правами, як і затягування розгляду справи, зважаючи на те, що з 24.02.2022 року в країні введений воєнний стан, що унеможливлювало та утруднювало розгляд всіх справ у судах. Жодної окремої ухвали або зауважень з приводу поведінки позивача судом не виносилось. Статтею 43 ЦПК України визначено право сторін заявляти будь-які заяви та клопотання на їх розсуд, і такі клопотання не є і не вважались судом безпідставними. Позивач має право вчиняти будь-які дії на підтвердження своєї правової позиції та подавати будь-які клопотання. Звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим Конституцією України та безумовним правом доступу до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Відповідачем не доведено допущення позивачем зловживання процесуальними правами або що спір виник внаслідок неправильних дій позивача, що виключає право відповідача на компенсацію йому понесених витрат на правничу допомогу. За таких обставин представник вважає, що з позивача не підлягають стягненню понесені відповідачем витрати. Поряд із цим представник вказує, що у разі якщо суд дійде висновку про стягнення з позивача витрат відповідача, такі витрати слід зменшити за їх неспівмірністю, оскільки суд має дати належну оцінку не тільки фактичному їх понесенню, але й тому чи була їх сума обґрунтованою. Представник зазначає, що справа не була складною, а вартість майна подружжя не є визначальною при визначенні складності справи. Якби відповідач намагався домовитись з позивачем, судового спору можна було б уникнути, як і витрат на правничу допомогу. Відповідач явно зловживає сумою витрат, яка є неспівмірно великою. Дія з редагування та надсилання відзиву повторно, для позивача є незрозумілою. Підготовка до справи не займала багато часу, а відкладення та перерви в судових засіданнях не завжди були пов`язані з клопотаннями сторони позивача. В жодному з договорів/угод не зазначено часу виконання робіт, не враховано складеності справи, фінансового стану клієнта та не зазначено про це в документах, які подає відповідач. Оскільки неможливо встановити витрачений адвокатом час, це вливає на розумність гонорару. Відповідачем штучно створені умови для стягнення додаткових коштів. Зважаючи на заявлений дохід відповідача, ціна позову не є для нього значною сумою коштів. Відповідач не є стороною на користь якої відбулось рішення. Умови договору між відповідачем та АО не містять умов щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги своєї заяви з підстав викладених у ній, просить заяву задовольнити і додатково пояснив суду, що відповідачем понесені витрати на правничу допомогу в сумі 30000,00 грн. і стороною відповідача надано вичерпних доказів на підтвердження дійсного їх понесення. Сума витрат відповідача ідентична сумі, яку заявляла сама позивачка подаючи відповідний позов. Представник вважає абсолютно безпідставними обґрунтування сторони позивача про зменшення витрат до 1000,00 грн., багато судових засідань у справі не відбулось з різних причин, в тому числі і з ініціативи позивача. Позов є штучним та був спрямований на затягування розгляду іншої справи і подавши цей позов ОСОБА_2 намагалась зупинити провадженні в іншій справі. Представник звертає увагу суду, що у своїй заяві він керувався, зокрема, правовими висновками, викладеними у постанові ВС від 24.12.2021 року в справі №755/4466/20.

Позивачка в судовому засіданні заперечує проти задоволення заяви представника відповідача, при вирішення питання просить врахувати письмові заперечення її представника, а також вказує, що намагалась прибувати в судові засіданні, однак не завжди це виходило і причини неявки були поважними.

Суд, вивчивши зміст заяви представника відповідача та додатки до неї, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, приходить до висновку про те, що заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.2021 року позивача звернулась до суду із позовом до відповідача про поділ майна подружжя, у якому просила визнати дохід відповідача в сумі 3336770,15 грн. спільною сумісною власністю подружжя, визнати за нею право власності на Ѕ частину цих грошових коштів та стягнути з відповідача на її користь 1668385,07 грн.

На виконання ухвали суду від 10.06.2021 року про залишення позову без руху позивачка сплатила судовий збір у сумі 11350,00 грн., що на думку суду, вже саме по собі не може свідчити про штучність поданого позову та його завідому безпідставність.

Також суд не вбачає підстав вважати, що позов мав штучний характер та був поданий для затягування розгляду іншої справи, з огляду на таке.

Обов`язок добросовісного користування процесуальними правами передбачає їх використання не на шкоду іншим учасникам, а також не всупереч завданням цивільного судочинства.

Водночас ЦПК України, не містить критеріїв визначення безпідставного або штучного позову, а тому однозначно встановити, що позов є штучним або завідомо безпідставним, без дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не вбачається за можливе.

Висновок про штучний характер позову або про те, що він є завідомо (для позивача) безпідставним, не повинен ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, підставою звернення до суду з позовом є порушення прав чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або охоронюваних законом інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

У свою чергу, суд перевіряє доводи позивача і, в залежності від встановленого, вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Звернення ОСОБА_2 з позовом у даному випадку є реалізацією права на судовий захист у обраний позивачем спосіб.

При цьому відповідач, у свою чергу, не навів фактичних та достеменних даних про те, що дійсна мета позову полягала у затягуванні розгляду іншої справи і позов мав штучний характер, адже самі лише припущення та здогадки сторони відповідача з цього приводу не можуть достеменно свідчити про ознаки завідомої безпідставності та штучності цього позову.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12.07.2019 року у справі №910/16436/18.

За наведених обставин суд не приймає до уваги посилання сторони відповідача на те, що позов ОСОБА_2 мав штучний характер та був спрямований виключного на затягування розгляду іншої справи.

Саме по собі звернення з позовом до суду чи неявка сторони у судове засідання не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення чи часткового задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Ухвалою суду від 12.07.2021 року було відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання на 01.09.2021 року.

В підготовчому засіданні 01.09.2021 року були присутні представники обох сторін і судом було оголошено перерву в підготовчому засіданні у зав`язку з неотриманням позивачем відзиву на позовну заяву до 23.09.2021 року.

Будь-якої неналежної поведінки чи зловживання стороною позивача своїми процесуальними правами судом зафіксовано не було.

В подальшому суд отримав відзив сторони відповідача на позовну заяву, в якому зазначалось про те, що відповідач понесе витрати на професійну правничу допомогу у сумі не менше 30000,00 грн., а докази понесення цих витрат будуть надані протягом 5 днів після ухвалення у справі рішення відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

В підготовчому засіданні 23.09.2021 року були присутні представники обох сторін справи і в підготовчому засіданні судом було оголошено перерву за клопотанням представника відповідача до 22.10.2021 року.

Будь-якої неналежної поведінки чи зловживання стороною позивача своїми процесуальними правами судом зафіксовано не було.

В підготовчому засіданні 22.10.2021 року були присутні представники обох сторін і суд провід підготовче засідання та постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті на 03.12.2021 року.

Будь-якої неналежної поведінки чи зловживання стороною позивача своїми процесуальними правами судом зафіксовано не було.

02.12.2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи призначеного на 03.12.2021 року у зв`язку із перебуванням представника у період з 02.12.2021 по 05.12.2021 року за межами м. Києва та до цього клопотання була прикладена копія авіаквитка за маршрутом Київ-Тбілісі і у зворотному напрямку з 02.12.2021 по 05.12.2021 року.

У зв`язку з наведеним наступна дата судового засідання була призначена на 24.01.2022 року.

Суд не вбачає неналежності поведінки чи зловживання процесуальними правами стороною позивача в зв`язку з поданням такого клопотання, адже неможливість прибути в судове засідання була підтверджена належним чином і систематично неприбуття до суду з боку представника позивача зафіксовано не було.

В судове засіданні призначене на 24.01.2022 року прибули обоє сторони та їх представники, суд розпочав судовий розгляд та в подальшому оголосив перерву в судовому засіданні на 15.03.2022 року у зв`язку із закінченням робочого часу, отже рішення суду про оголошення перерви не залежало від поведінки чи волі сторін і їх представників. Неналежної поведінки або зловживання стороною позивача своїми процесуальними правами під час проведення судового засіданні 24.01.2022 року судом зафіксовано не було.

15.03.2022 року судове засідання у справі не відбулось в зв`язку з перебування судді у відпустці та наступне судове засідання призначене на 13.06.2022 року.

13.06.2022 року судове засідання у справі не відбулось в зв`язку з оголошеною в м. Києві повітряною тривогою та наступне засідання у справі призначене на 21.07.2022 року.

Отже, вказані судові засідання не відбулись з об`єктивних причин, які жодним чином не залежали від волі та поведінки сторін справи.

20.07.2022 року до суду надійшло клопотання позивачки про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що попередній представник більше не може представляти її в суді, на теперішній час вона займається пошуком іншого представника, крім того позивачка мала сподівання на врегулювання спору мирним шляхом, а також посилалась те, що в країні оголошено воєнний стан і її справа не є невідкладною.

У зв`язку з наведеним розгляд справи був відкладений до 30.08.2022 року.

Суд не вбачає підстав вважати, що неприбуття сторони позивача в судове засідання 21.07.2022 року є необґрунтованим, та таке неприбуття в жодному разі не може свідчити про зловживання стороною її процесуальними правами, адже позивачка вжила активних дій з попередження суду про її неявку подавши до суду відповідне клопотання із належним обґрунтуванням поважності причин неприбуття.

Поряд із цим, позивачка будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання призначене на 30.08.2022 року не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, що і стало підставою для постановлення судом ухвали про залишення позову без розгляду, оскільки така неявка була повторною.

При цьому, слід відвітити, що і в судовому засіданні з розгляду заяви представника відповідача про розподіл понесених судових витрат позивачка жодним чином не обґрунтувала причин свого неприбуття в судове засідання 30.08.2022 року.

Поважність причин неявки в судове засідання 30.08.2022 року не впливає на постановлення судом ухвали про залишення позову без розгляду, оскільки причини неявки в друге поспіль судове засідання не мають значення для вирішення питання про залишення позову без розгляду, натомість неявка сторони до суду без поважних причин або без повідомлення будь-яких причин вказує на необґрунтованість таких дій.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 134 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом ч.ч. 8, 9 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Положеннями частин 5, 6 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Аналіз положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України вказує на те, що зазначеною нормою цивільного процесуального закону чітко визначено, що відповідач має право на компенсацію витрат, які понесені останнім лише внаслідок необґрунтованих дій позивача при вирішенні питання про залишення позову без розгляду.

Таким чином, здійснюючи розподіл судових витрат у разі залишення позову без розгляду, суд має визначити наявність необґрунтованих дій позивача, які спричинили витрати відповідача, їх розмір і лише в цій частині судові витрати відповідача підлягають відшкодуванню.

У даному випадку, ураховуючи всі вищеописані обставини, суд дійшов висновку, що необґрунтованими діями позивача у цій справі, в розумінні положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України є неявка позивача у судове засідання, яке було призначене на 30.08.2022 року і неповідомлення суд про причини такої неявки.

Інших необґрунтованих дій позивача, які б у межах положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України свідчили про необхідність компенсації відповідачу понесених витрат, судом не встановлено.

Вирішуючи заяву представника відповідача суд прийняв до уваги зміст постанови Верховного Суду від 28.01.2019 року у справі №619/1146/17-ц, у якій судом касаційної інстанції розглядалось питання необґрунтованості дій сторони позивача в контексті поважності причин неявки в судові засідання.

Не дивлячись на заперечення сторони позивача, витрати відповідача на отримання професійної правничої допомоги у сумі 30000,00 грн. під час розгляду цивільної справи №755/8988/21 належним чином підтверджуються копією договору про надання правової допомоги від 17.08.2021 року із додатком (у якому визначений фіксований розмір гонорару в сумі 30000,00 грн.), копією ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1059185 від 25.08.2021 року, копією звіту про надання послуг з правової допомоги від 31.08.2022 року, копією банківської квитанції №4867-ТН33-7ЕТА-Н5К8 від 31.08.2022 року та випискою по рахунку адвокатського об`єднання за 31.08.2022 року.

Ураховуючи, що суд дійшов висновку щодо наявності необґрунтованих дій позивача лише в частині неявки в судове засідання призначене на 30.08.2022 року та неповідомлення причин такої неявки, відповідачу мають бути компенсовані його витрати на професійну правничу допомогу саме в частині вартості послуг адвоката щодо його участі в судовому засіданні 30.08.2022 року.

І з матеріалів справи вбачається, що розмір гонорару адвокатського об`єднання є фіксованим, визначеним у загальній сумі 30000,00 грн. і між відповідачем та АО не погоджувались питання вартості конкретної окремої послуги з правничої допомоги та вартості однієї години роботи адвоката.

Згідно Звіту про надання послуг з правової допомоги по Договору про надання правової допомоги від 17.08.2021 року по справі №755/8988/21 від 31.08.2022 року, адвокатським об`єднанням зафіксовано надання відповідачу правничої допомоги у вигляді 11 видів здійснених заходів.

Ураховуючи, що наведений Звіт не містить конкретних сум вартості того чи іншого виду наданої правничої допомоги та не містить вартості однієї години роботи адвоката, суд виходить із того, що по своїй вартості всі 11 видів здійснених заходів є однаковими, оскільки іншого із наданих представником відповідача документів не вбачається.

Таким чином, компенсація вартості участі адвоката в одному судовому засіданні розрахована судом шляхом ділення 30000,00 грн. на 11 видів здійснених заходів, що становить 2727,27 грн.

Підстав для зменшення вказаної суми до 1000,00 грн., як про це прохала сторона позивача суд не вбачає, оскільки стороною позивача не доведено, що така сума є завищеною по відношенню до цін АО «Лекс Плюс» з участі адвокатів об`єднання в судових засіданнях у інших судових справах, або що така ціна є завищеною з огляду на середню вартість участі інших адвокатів у судових засіданнях в судах м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 142, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника відповідача про здійснення розподілу судових витрат у цивільній справі №755/8988/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати пов`язані з отримання професійної правничої допомоги у розмірі 2727 (дві тисячі сімсот двадцять сім) грн. 27 коп.

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали суду складений 06.12.2022 року.

Суддя -