У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Навроцького Володимира Вячеславовича, про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник, адвокат Навроцький Володимир Вячеславович, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою, про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Дослідивши матеріали справи суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 318 ЦПК України.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом та відповідно до вимог ч.3 ст. 175 ЦПК України повинна містити зокрема: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.1-2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно розяснень, що містяться в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.258 ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст.121 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України .

Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них…..

Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження….

Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я.

Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини.

За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно ч.8 ст. 13 вказаного Закону, державна реєстрація народження дитини, яка досягла одного року і більше, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини за заявою батьків або інших заінтересованих осіб за наявності документів про народження і перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров`я та довідки з місця проживання дитини.

У разі досягнення дитиною шістнадцяти років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред`явленням паспорта громадянина України.

Заявник просить встановити юридичний, а саме, що ОСОБА_1 , громадянка України, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , народила дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сокаль Львівської області, Україна. Реєстрацію народження дитини і визначення її походження провести у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України та з урахуванням п. 1 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, вказавши відомості про батька за вказівкою матері.

Як вбачається зі змісту заяви на підтвердження факту народження доньки заявника додано дублікат Медичного свідоцтва про народження № 540, яке видано 26 листопада 2020 року КНП Сокальської районної ради Львівської області Сокальська центральна районна лікарня.

Звертаючись до суду із вказаною заявою ОСОБА_1 , вказує на те, що саме вона народила дитину, однак у медичному свідоцтві записано іншу особу зі слів її матері, яка перебувала із нею під час пологів.

Заявник зазначає,що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у бідній ромській родині у місті Ужгород, Закарпатської області, Україна. Та, що тільки кілька років тому отримала паспорт громадянина України у місті Берегово Закарпатської області. При цьому вказує на те, що коли вона народила - ОСОБА_3 , їй було 13 років і 7 місяців та вона сама була дитиною.

При цьому заявник зазначає, що не може використати медичне свідоцтво про народження і не може зареєструвати факт народження сина, оскільки її дочка вже повнолітня, а за приписами ч. 8 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» для реєстрації народження її донька має пред`явити органу РАЦС паспорт, якого вона ніколи не мала через відсутність у неї свідоцтва про народження. Для отримання паспорту вона має подати в ДМС свідоцтво про народження (підпункт 1. п. 35 Порядку , затвердженого Постановою КМУ №302 Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України), яке у неї також відсутнє з огляду на відсутність актового запису про народження.

Так, заявник зазначає, що єдиним способом встановити юридичний факт народження вона може тільки через звернення до суду.

Слід зазначити, що звертаючись до суду із даною заявою, заявником не надано підтвердження того, що вона зверталася до відповідних органів з метою реєстрації народження дитини.

Так, до матеріалів заяви додано лист, в якому міститься роз`яснення порядку звернення громадян для реєстрації народження дитини. Зокрема вказано на те, що відповідно до ч.8 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини, яка досягла одного року і більше, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини за заявою батьків або інших заінтересованих осіб за наявності документів про народження і перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров`я та довідки з місця проживання дитини.

У разі досягнення дитиною шістнадцяти років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред`явленням паспорта громадянина України.

При цьому вказано і на п. 24 глави 1 Розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затвердженого Наказом МЮУ від 18.10.2000 №3307/5, якщо заява про державну реєстрацію народження дитини, яка досягла одного року і більше (додаток 5) надійшла після закінчення одного року з дня народження дитини і до досягнення нею 16 років, то державна реєстрація народження проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини на загальних підставах (за заявою будь-кого з осіб, визначених статтею 144 Сімейного кодексу України, але після перевірки наявності державної реєстрації народження за місцем народження дитини, за місцем проживання батьків дитини на момент її народження або за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян). У цих випадках одночасно подаються один із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу, а також довідка з місця проживання дитини. За відсутності такої довідки дані про місце проживання дитини можуть бути підтверджені паспортом або паспортним документом одного з батьків чи законних представників дитини. Водночас подаються документи, що підтверджують походження дитини. Складений актовий запис про народження із зазначенням після порядкового номера: "Державна реєстрація з пропуском строку" включається до книги поновлених актових записів про народження.

У разі досягнення дитиною 16 років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред`явленням паспорта та відповідно до законодавства, яке регулює порядок поновлення актових записів цивільного стану.

Державна реєстрація народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження проводиться за правилами поновлення актових записів, якщо з дня народження дитини, зазначеного у рішенні суду, минуло більше року.

Зі змісту додатків доданих до матеріалів заяви вбачається, що із заявою про реєстрацію народження дитини звернувся представник ОСОБА_1 . При цьому він просив надати йому відповідь про неможливість реєстрації дитини в органах ДРАЦС.

В листі-відповіді РАЦС №1419/24.15-25 від 13.12.2022, вказано на те, що підстави для проведення реєстрації народження відсутні враховуючи подані заявником документи.

Водночас, на підтвердження підстав звернення до суду з даною заявою, представником заявника не надано суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану про неможливість проведення реєстрації народження заявниці, як того вимагає Закон «Про реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VІ. Статтею 21 зазначеного Закону визначено підстави відмови в державній реєстрації актів цивільного стану. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на прохання особи, якій відмовлено в державній реєстрації актів цивільного стану у зв`язку з наявністю однієї з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, повинен викласти причину такої відмови в письмовій формі.

Згідно розяснень, що містяться в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.258 ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст.121 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», орган державної реєстрації актів цивільного стану на прохання особи, якій відмовлено в державній реєстрації актів цивільного стану у зв`язку з наявністю однієї з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, повинен викласти причину такої відмови в письмовій формі.

До матеріалів заяви заявником не додано відомостей, які свідчать про відмову органу реєстрації актів цивільного стану у державній реєстрації народження дитини саме заявнику, із підстав на які міститься посилання в заяві про встановлення юридичного факту.

Зокрема відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 , звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.ІваноФранківськ), із відповідним пакетом документів, однак у реєстрації народження дитини їй відмовлено у зв`язку із обставинами на які вона посилається в заяві.

Згідно із ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч.1 ст.128 Сімейного кодексу України).

Виходячи з аналізу вказаних норм, встановленню факту народження дитини передує визнання батьківства , яке за відсутності спільної заяви батьків або заяви батька може бути визнане за рішенням суду. Спір про встановлення батьківства розглядається судом в порядку позовного провадження.

Тому заявнику необхідно зазначити, чи зверталась вона до відділу реєстрації актів цивільного стану зі заявою про визнання батьківства, результати розгляду звернення та чим це підтверджується.

У заяві, серед іншого, повинні бути зазначені докази, що підтверджують факт та до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини (ст. 318 ЦПК України).

До поданої заяви не додано в повній мірі всіх доказів, що підтверджують факт народження дитини, а саме: не надано відомостей про батька дитини, медичну документацію заявниці під час вагітності, довідку педіатра про огляд новонародженої дитини, фото новонародженої дитини з матір`ю, докази на підтвердження того, що дитина виховувалась в сім`ї заявниці, відвідувала медичні, навчальні заклади тощо. Також не зазначено де знаходиться оригінал медичного свідоцтва про народження № 540, які підстави видачі дублікату медичного свідоцтва про народження. Крім того, таке видано стосовно ОСОБА_4 , яка безпосередньо отримувала таке медичне свідоцтво, а не заявниці ОСОБА_1 ..

Відсутність цих доказів унеможливлює встановити юридичного факту.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, а тому вважаю за необхідне заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків заяви в новій редакції з врахуванням вимог ст.ст. 175, 318 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначеністаттями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 185, 260,318 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Навроцького Володимира Вячеславовича, про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ)- залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків, а саме протягом трьох днів, з моменту отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош