КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня2022 року м. Київ

Унікальний номер справи 753/11619/21

Апеляційне провадження 22-ц/824/12039/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

сторони

позивач (відповідач за зустрічним позовом)

ОСОБА_1

відповідач (позивач за зустрічним позовом)

ОСОБА_2

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Лужецької О.Р., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, зміну розміру аліментів, стягнення безпідставно отриманих коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення невиплачених аліментів,

в с т а н о в и в :

у червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила звільнити її від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , що стягуються на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.08.2019, змінити розмір стягуваних з неї аліментів на користь ОСОБА_2 з 1/3 частини на 1/6 частину від всіх видів отримуваного нею доходу (заробітку); збільшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на її користь з 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) до 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу); стягнути з ОСОБА_2 безпідставно отримані аліменти на малолітню дитину ОСОБА_4 в розмірі 19 634 грн.

В обґрунтування своїх позовзазначала, з 17.07.1998 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2019 розірвано. Від шлюбу вони мать трьохдітей: ОСОБА_5 , 26. ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З грудня 2018 року до січня 2021 року сини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 постійно проживали з відповідачем, а донька ОСОБА_10 - з нею. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.08.2019 стягнуто з неї на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 12.12.2018 і до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_11 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_12 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 29.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

У січні 2020 року ОСОБА_13 повернувся проживати до неї, при цьому вона продовжувала сплачувати відповідачу аліменти на утримання двох дітей, в тому числі на ОСОБА_9 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). ОСОБА_2 приймав платежі в повному обсязі, але1/2сплачуваних аліментів не витрачав на утримання сина ОСОБА_9 , оскільки останній з ним не проживав, а витрачав на свої власні потреби, що становить собою факт нецільового використання. За період з 01.01.2020 по 31.05.2021 нею сплачено аліменти на утримання двох дітей у розмірі 39 268 грн, а тому 1/2частина від цієї суми 19 634 грн отримані відповідачембезпідставно.

А тому просила звільнити її від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_9 , змінити розмір стягуваних з неї аліментів, збільшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 та стягнути безпідставно отримані аліменти.

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути недоотриману частину аліментів на синів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у сумі 444 863,24 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що середній сукупний дохід ОСОБА_1 становить 60 000 грн, однак з моменту призначення судом аліментів на утримання дітей ОСОБА_1 сплачувала лише 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в той час як суд присудив сплачувати 1/3 частину від усіх видів заробітку (доходу), а тому ОСОБА_1 повинна доплатили аліменти, виходячи із середньомісячного заробітку в розмірі 60 000 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.08.2022 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стягуються на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва № 753/21001/18 від 22.08.2019. Змінено розмір стягуваних аліментів на утримання дітей ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлений на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва № 753/21001/18 від 22.08.2019. Зменшено розмір стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів з 1/3 частини всіх видів отримуваного доходу (заробітку) до 1/6 частини всіх видів її заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Збільшено розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 з 1/6 частини всіх видів отриманого доходу (заробітку) до 1/3 частини всіх видів отримуваного доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_12 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дітьми повноліття. В решті позову відмовлено. Узадоволенні зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання про стягнення судового збору

Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині відмови у стягненні безпідставно отриманих аліментів, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в цій частині та ухвалити нове яким стягнути з ОСОБА_2 безпідставно отримані аліменти у сумі 19 634 грн. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не врахував, що за той час, коли вона сплачувала аліменти, у тому числі і на сина ОСОБА_9 , він проживав разом з нею та перебував на її утримані. Аліменти є власністю дитини, проте відповідач отримуючи ці кошти витрачав їх на власні потреби, не за цільовим призначенням. Ст. 1215 ЦК України у даних правовідносинах не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстровано шлюбі від якого мають трьох дітей: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.08.2019 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_14 та ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12.12.2018 і до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_15 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.08.2020 визначено місце проживання ОСОБА_14 , ОСОБА_3 та ОСОБА_15 з матір`ю ОСОБА_1 до досягнення дітьми чотирнадцятирічного віку за місцем її проживання.

Постановою Київського апеляційного суду від 21.01.2021 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.08.2020 в частині визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_14 з матір`ю ОСОБА_1 скасовано і ухвалено нове, яким визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_14 із ОСОБА_16 за місцем його проживання.

У лютому 2020 року син ОСОБА_9 виявив бажання повернутися проживати до матері, проти чого ОСОБА_2 не заперечував. З цього часу син ОСОБА_9 проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Грошові кошти у сумі 19 634 грн набуті ОСОБА_2 у період з 01.01.2020 по 31.05.2021 як аліменти на утримання дитини на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.08.2019.

Відмовляючи у стягненні цих коштів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для їх стягнення, оскільки вони сплачені на виконання рішення суду, тобто набуті не безпідставно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення.

ОСОБА_1 не заперечує, що перераховані нею кошти у сумі 19 634 грн, це кошти, які вона сплатила ОСОБА_2 на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.08.2019.

Після зміни обставин, які стали підставою для ухвалення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.08.2019, а саме повернення сина ОСОБА_9 для постійного проживання до неї, ОСОБА_1 на власний розсуд до червня 2021 року не зверталася до суду з позовом щодо зміни розміру аліментів, які з неї стягуються.

За вказаних обставин суд першої інстанції правильно вказав на відсутність правових підстав для повернення коштів, які сплачені нею як аліменти на виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач присвоїв грошові кошти, сплачені нею як аліменти на сина ОСОБА_9 та використовує їх не за цільовим призначенням не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.

У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Позивачкане позбавлена права звернутися до органу опіки і піклування для перевірки використання сплачених аліментів за цільовим призначенням.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а відтак в апеляційному порядку не перевіряється.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року залишити без зміню.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 23.12.2022.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук