РІШЕННЯ

іменем України

21 грудня 2022 рокуСправа №451/1034/22
Провадження № 2/451/477/22

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Мурин Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Радехові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області, співвідповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

3 жовтня 2022 року ОСОБА_4 , в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 . На день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 в будинку разом проживала без реєстрації її дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В будинку більше ніхто не був зареєстрований і не проживав. Як вбачається з вищезазначеного, на момент смерті спадкодавця, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею спільно проживала її дочка ОСОБА_1 , яка фактично прийняла спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини) після смерті спадкодавця - ОСОБА_5 , згідно ст. 529 ЦК УРСР та належить до спадкоємців першої черги за законом. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина та залишилось наступне спадкове майно, а саме: земельні ділянки загальною площею 1,5536 га, на території Сморжівської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №073151, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №13599 від 26 лютого 2001 року. Відповідно до Книги реєстрації державних актів на право приватної власності на землю (пай) на території Сморжівської сільської ради, був виданий Державний акт на право власності на землю, серія ІІ-ЛВ №073151 від 26.02.2001 року на ім`я ОСОБА_5 та зареєстрований за №13599. Спадкоємцем за законом до майна померлої ОСОБА_5 є її дочка - ОСОБА_1 , яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, так як на момент смерті спадкодавця проживала з ним за однією адресою та продовжувала розпоряджатися належним спадкодавцю майном, однак не змогли оформити своїх спадкових прав. Маючи намір оформити спадщину після смерті спадкодавця, позивач звернулася до Радехівської державної нотаріальної контори у Львівській області, однак нотаріусом було відмовлено у оформленні спадщини у нотаріальному порядку на земельні ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №073151, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №13599 від 26 лютого 2001 року, виданого на ім`я - ОСОБА_5 . Позивач отримала відмову від Державного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області, у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснення, що вона може подати заяву до Радехівського районного суду Львівської області для вирішення питання спадкування права на земельну ділянку у судовому порядку. Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт родинних відносин, що ОСОБА_5 є матір`ю позивача - ОСОБА_1 . Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт належності ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №073151 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №13599 виданого на ім`я - ОСОБА_5 . Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт вступу позивача - ОСОБА_1 у володіння та управління спадковим майном після смерті спадкодавця - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за позивачем - ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 0,8234 га, кадастровий номер: :07:000:0050 та земельну ділянку загальною площею 0,7302 га, кадастровий номер: :07:000:0049, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належали спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №073151 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №13599 від 26 лютого 2001 року. Судові витрати покласти на сторону позивача (а.с.4-13).

24 листопада 2022 року ухвалою Радехівського районного суду Львівської області залучено до участі у справі співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.68).

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без його участі, позов підтримує повністю та просить задоволити (а.с.88).

Представник відповідача Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без участі представника (а.с.89-90).

Співвідповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви, в яких розгляд справи просили проводити без їх участі, позов визнають повністю та не заперечують проти його задоволення (а.с.75,82-87).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч. 1-2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , у віці 88 років в с. Щуровичі, Радехівського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть 09 березня 1999 року зроблено відповідний актовий запис за № 5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 від 28 грудня 2021 року виданого повторно Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с.15).

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 24 червня 1966 року ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Щуровичі Радехівського району Львівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 24 червня 1966 року зроблено відповідний актовий запис за №103. В графі «батьки» зазначено, батько - ОСОБА_7 і мати - ОСОБА_5 (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 від 14 січня 1977 року, ОСОБА_8 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та « ОСОБА_1 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) уклали шлюб 14 січня 1977 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 2. Після укладення шлюбу, дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 » (а.с.17).

Крім цього, родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 , серії НОМЕР_4 , свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 , серії НОМЕР_5 , свідоцтвом про одруження ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , серії НОМЕР_6 , свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_7 , свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_15 та ОСОБА_3 , серії НОМЕР_8 , свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_9 , свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_17 та ОСОБА_2 , серії НОМЕР_10 (а.с.59-65).

З довідки №170 виданої 21 лютого 2022 року Лопатинською селищною радою Червоноградського району Львівської області, видно, що ОСОБА_5 була зареєстрована до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Щуровичі Червоноградського (колишнього Радехівського) району Львівської області. На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 в будинку разом проживала без реєстрації її дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В будинку більше ніхто не був зареєстрований і не проживав (а.с.18).

Після смерті спадкодавця - ОСОБА_5 , залишилось спадкове майно, а саме: земельні ділянки загальною площею 1,5536 га, на території Сморжівської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №073151, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №13599 від 26 лютого 2001 року (а.с.19).

Відповідно до заповіту, зареєстрованого в реєстрі за №54 від 12 листопада 1996 року, посвідченого секретарем виконкому Сморжівської сільської ради народних депутатів Хомляк І.М., видно, що ОСОБА_5 , що проживає в с. Щуровичі, Радехівського району Львівської області на випадок своєї смерті, робить наступне розпорядження: належний їй на праві особистої власності жилий будинок, що розташований в с. Щуровичі, Радехівського району Львівської області, господарські будівлі і все те, що на день її смерті буде їй належати і на що за законом буде мати право, заповідає своїй дочці ОСОБА_1 , яка проживає в Житомирській області, Ємільченський район, с. Бараші» (а.с.20).

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69895838 від 31.08.2022, виданого Соснівською державною нотаріальною конторою Львівської області, після смерті спадкодавця - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , інформація у спадковому реєстрі відсутня, тобто спадкова справа не відкривалася (а.с.33).

ОСОБА_1 зверталася до Радехівської державної нотаріальної контори у Львівській області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , однак нотаріусом було відмовлено у оформленні спадщини у нотаріальному порядку на земельні ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №073151, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №13599 від 26 лютого 2001 року (а.с.34).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст. 12, 229 ЦПК України такі докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Перешкодою в реалізації позивача її законних прав та інтересів, є те, що вона позбавлена у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті ОСОБА_5 .

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 82, 89, 206, 211, 229, 258 - 259, 263 - 265, 315, 354 ЦПК України, ст. 524, 525, 526, 529 - 531, 548, 549 ЦК УРСР, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт родинних відносин, що ОСОБА_5 є матір`ю позивача - ОСОБА_1 .

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт належності ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №073151 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №13599 виданого на ім`я - ОСОБА_5 .

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт вступу позивача - ОСОБА_1 у володіння та управління спадковим майном після смерті спадкодавця - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за позивачем - ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 0,8234 га, кадастровий номер: :07:000:0050 та земельну ділянку загальною площею 0,7302 га, кадастровий номер: :07:000:0049, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належали спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №073151 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №13599 від 26 лютого 2001 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті 21 грудня 2022 року.