Справа № 465/6687/21 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/811/2256/22 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ Фінанс» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 31 січня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

в серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалався на те, що на адресу ОСОБА_1 від приватного виконавця виконавчого округу міста Львівської області Пиця Андрія Андрійовича надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 65436122 від 17 травня 2021 року з примусового виконання виконавчого напису № 5752, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В. 04 грудня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (далі ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ Фінанс») заборгованості в розмірі 269 328 грн 80 коп. Виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору № 116/МБ-33 від 08 квітня 2008 року, що укладений між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 . 04 грудня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис № 5752, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 269 328 грн 80 коп. Як вбачається зі змісту виконавчого напису ВАТ КБ «Надра» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26 серпня 2020 року відступило право вимоги за кредитним договором товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс». Позивач вважав, що даний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що у боржника відсутня заборгованість за кредитним договором № 116/МБ-33 від 08 квітня 2008 року, тобто заборгованість не є безспірною. Вважав, що виконавчий напис нотаріуса вчинено із грубим порушенням законодавства.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 31 січня 2022 року позовні вимоги задоволено.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича від 04 грудня 2020 року № 5752 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ Фінанс» таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 (десять тисяч) грн.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ Фінанс» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір по справі в сумі 908,00 грн.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ Фінанс» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн.

Вирішено, що заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 5752 від 04 грудня 2020 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині стягнення витрат на правничу допомоги, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ Фінанс», оскаржило таке в апеляційному порядку.

Аналіз змісту апеляційної скарги зводиться до посилання заявника на законодавство, яке регулює питання стягнення витрат на правничу допомогу, а також практику Верховного Суду. З урахуванням цього, вважають, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставин справи. Дана справа не є складною, є малозначною, а визначення учасників судового процесу не потребувало значних глибинних правових досліджень. З огляду на все зазначене, вважають, що покладення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн на ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс»» по даній цивільній справі є неправильним і несправедливим. Вважають, що відшкодування відповідачем витрат можливе в обсязі 2 000,00 грн.

Просять рішення Франківського районного суду м. Львова від 31 січня 2022 року в частині стягнення правової допомоги скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс»» витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутності всіх сторін, у відповідності до приписів частини другої статті 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частин третьої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У пункті 106 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що у розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Також Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що в поданій позовній заяві містився попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн, з долученням до позовної заяви детального опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, договору про надання професійної правничої (правової) допомоги, а також прохання про стягнення цих витрат.

Копія позовної заяви з додатками отримана відповідачем завчасно, проте останній не скористався як наданим йому правом подати відзив на позову заяву, так і правом подати клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Доводів щодо несвоєчасного повідомлення про час та місце розгляду справи, а також про неотримання позовної заяви з додатками, разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин суд першої інстанції, з огляду на задоволення позову повністю, та відсутність заяви відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, дійшов вірного висновку про стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі.

З огляду на таке, колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції не допустив порушення норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування рішення суду в оскарженій частині.

Відтак, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що оскаржувану рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки її доводи вірних висновків суду не спростовують, рішення в оскарженій частині ухвалено з додержанням норм процесуального права.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції щодо залишення апеляційної скарги без задоволення, підстави для здійснення розподілу судових витрат за розгляд справи судом апеляційної інстанції, відсутні.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ Фінанс» залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 31 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 грудня 2022 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич