Справа № 361/4112/21
Провадження № 2/361/805/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелеки В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки, сумки коштів встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних за прострочення сплати сум додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2021 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача та просила стягнути з нього неустойку за прострочення сплати додаткових витрат на дитину в розмірі одного відсотка за кожний день прострочення сплати, а саме 13589 грн. 56 коп., суму коштів встановленого індексу інфляції за весь час прострочення сплати сум додаткових витрат на дитину, а саме 1765 грн. 64 коп., три проценти річних за прострочення сплати сум додаткових витрат на дитину, а саме 940 грн. 48 коп.

Свій позов обґрунтовувала тим, що 06 грудня 2018 року винесено рішення Броварського міськрайонного суду Київської області по справі № 361/5315/18, провадження № 2/361/2902/18 про стягнення додаткових витрат на дитину, яким було зобов`язано відповідача ОСОБА_2 сплатити додаткові витрати на користь ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі - 13589 грн. 56 коп.

Відповідно до постанови про виконавче провадження, відкрите старшим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), станом на 06 травня 2021 року заборгованість по сплаті аліментів становить 13589 грн. 56 коп.

Довідка про суму боргу відповідача, відповідно заяви позивача державним виконавцем по даний час не надана.

Позивач зазначає, що заборгованість виникла з вини ОСОБА_2 , через його небажання сплачувати стягувачу судом суму та не бажання виконувати батьківські обов`язки щодо своєї доньки, ОСОБА_3 , а отже, відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу позивач має право на стягнення неустойки в розмірі одного відсотка за кожний день прострочення від несплачених сум та суму коштів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми.

Розрахунок заборгованості для стягнення неустойки в розмірі одного відсотка за кожний день прострочення сплати сум додаткових витрат на дитину:

13 589,56 х 1% = 135 гри. 90 коп. - неустойка за кожний день прострочення сплати додаткових витрат - 13 589 грн. 56 коп.

2019 рік-365 к. днів; 2020 рік-3 6 6 к. днів; 2021 р ік - 126 к.днів.

Отже, разом 855 днів. Загальна сума неустойки за цей період - 100%, тобто 13 589 грн. 56 коп.

Індексація суми боргу 113 589 грн. 56 коп.):

(2019 р.) 13 589,56 х 4,1 ч- 365 х 351 к. д. = 535 грн. 80 коп.

(2020 р.) 13 589,56 х 5% х 366 к. д. = 679 грн. 48 коп.

(2021 р.) січень 13 589,56 х 1, 01% = 137 грн. 25 коп.; лютий 13 589,56 х 1, 01% = 137 грн. 25 коп.; березень 13 589,56 х 1, 02% = 138 грн. 61 коп.; квітень 13 589,56 х 1, 01% = 137 грн. 25 коп. За 2021 р. 550 грн. 36 коп.

Відповідно, загальна сума індексації боргу: 535,80 + 679,48 + 550,36 = 1 765 грн. 64 коп.

Розрахунок 3% річних:

(2019 р.) 13 589 грн. 56 коп. х 3% ч- 365 х35і д. = 392 грн. 05 коп.

(2020 р.) 13 589 грн. 56 коп. х 3% = 407 грн. 69 коп.

(2021 р.) 13 589 грн. 56 коп. х 3% -К365 хі26 д. = 140 грн. 74 коп.

Разом: 392 грн. 05 коп. + 407 грн. 69 коп. +140 грн. 74 коп. = 940 грн. 48 коп.

Отже, стягнення неустойки, суми коштів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних за прострочення сплати сум додаткових витрат на дитину становить: 13 589 грн. 56 коп. + 1 765 грн. 64 коп. + 940 грн. 48 коп. = 16 295 грн. 68 коп.

Необхідно зазначити, що ОСОБА_2 отримує загальні доходи, які є можливістю сплачувати і аліменти, і додаткові витрати на дитину, і неустойку (пеню), і суми встановленого індексу інфляції за весь період, і три проценти річних за прострочення сплати.

27 травня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 13 вересня 2021 року.

29 листопада 2021 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та просить суд залишити без задоволення.

Свій відзив обґрунтовує тим, що вимоги викладені в позовній заяві ОСОБА_1 не визнаються в повному обсязі.

17.11.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась дочка ОСОБА_4 .

03.02.2012 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними було розірвано.

В свою чергу ОСОБА_1 звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки (справа № 2-1993/11).

Позивач ОСОБА_1 відкликала виконавчий лист, який їй було повернуто згідно постанови старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 04.09.2018 року.

Коли він дізнався про наявність виконавчого листа поданого до виконання про стягнення з нього додаткових витрат на дитину ним 05.05.2021 року, ним було сплачено кошти у відповідності до виконавчого документу.

Після ознайомлення з виконавчим провадженням відповідачу стало відомо, що виконавчий лист був виданий судом 15 березня 2019 року, але до 15 квітня 2021 року до виконання не пред`являвся.

Такі дії позивача він вважає як зловживання своїми правами, а виникнення даного позову як спосіб завдати йому шкоди з метою задоволення своїх амбіційних потреб, оскільки на сьогоднішній день позивач знає про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього народилась донька ОСОБА_5 і вона перебуває на повному забезпеченні його теперішньої дружини, так як він знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, тому що розмір заробітної плати її набагато більший, ніж був у нього заробіток (дохід). При цьому він ніколи не ухилявся та не ухиляється від сплати аліментів та додаткових витрат на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 про що свідчать квитанції про сплату.

На сьогоднішній день всілякими шляхами ОСОБА_1 намагається зашкодити йому та його родині, про що свідчить наявність багатьох позовів до нього та поданих необґрунтованих скарг в різні державні інстанції.

В судове засідання позивач будучи належно повідомленою, не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність.

Суд, дослідивши письмові докази в справі, встановивши обставини в справі та відповідні правовідносини, дійшов до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 06 грудня 2018 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області по справі № 361/5315/18, провадження № 2/361/2902/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, стягнуто із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткові витрати у розмірі - 13 589 грн. 56 коп. (а.с. 13-16).

15 березня 2019 року на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2018 року видано виконавчий лист (а.с. 11-12).

22 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про примусове виконання рішення, до заяви долучила оригінал виконавчого листа, копію рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2018 року.

22 лютого 2021 року Броварським міськрайонним судом Київської області винесена ухвала, якою визнано неправомірними дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабенко Ольги Олександрівни у відмові відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 15 січня 2019 року (справа №361/5315/18, провадження № 2/361/2902/18) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 13589 грн. 56 коп.

Зобов`язано державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабенко Ольги Олександрівни вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого документу - виконавчого листа від 15 січня 2019 року (справа №361/5315/18, провадження № 2/361/2902/18) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 13589 грн. 56 коп.

27 квітня 2021 року старшим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про арешт майна боржника, постанову про арешт коштів боржника.

Згідно квитанції № 0.0..1 від 05 травня 2021 року ОСОБА_2 сплатив 15217 грн. 52 коп. на рахунки Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Київ.

Відповідно до розпорядження № 62727295 від 06 травня 2021 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабенко О.О. перерахувала кошти в сумі 1258 грн. 96 коп. виконавчого збору, 69 грн. витрат виконавчого провадження, 300 грн. витрат виконавчого провадження.

Згідно до розпорядження № 62727295 від 06 травня 2021 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабенко О.О. перерахувала кошти в сумі 13589 грн. 56 коп. на користь ОСОБА_1 вищезазначені розпорядження затверджені начальником відділу державної виконавчої служби Коваль В.В.

На підставі повної сплати ОСОБА_2 за виконавчим документом, 06 травня 2021 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабенко О.О. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Позивач у змісті позовної заяви зазначила, що вона неа підставі ст. 196 СК України має право на стягнення неустойки в розмірі 1 % за кожен день прострочення від несплачених сум та суму коштів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних із простроченої суми.

Відповідно ч.1 ст. 196 СК Українипри виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Позивач ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати додаткових витрат на дитину в розмірі одного відсотка за кожний день прострочення сплати, а саме 13589 грн. 56 коп., суму коштів встановленого індексу інфляції за весь час прострочення сплати сум додаткових витрат на дитину, а саме 1765 грн. 64 коп., три проценти річних за прострочення сплати сум додаткових витрат на дитину, а саме 940 грн. 48 коп.

Таким чином зважаючи на вищевказану норму (ст. 196 СК України), та наведені позивачем обґрунтування підстав позову, суд враховує те, що позивач просить нарахувати та стягнути неустойку та інші витрати нарахованих на суму додаткових витрат на дитину, що не є сумою заборгованості по несплаті аліментів.

Виходячи з аналізу статті 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 258, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки, сумки коштів встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних за прострочення сплати сум додаткових витрат на дитину, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.