Справа № 214/3278/22
2/214/3961/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 листопада 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який був зареєстрований 13.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лимарського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №33.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначив, що між ними, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лимарського районного управління юстиції у Житомирській області 13 липня 2013 року, актовий запис № 33. У шлюбі у них народилась донька, ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис № 1243; свідоцтво про народження видане Саксаганським відділом актів реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 05 грудня 2013 року. Спору щодо місця проживання дитини немає. Останніми роками стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими емоційні прояви радикальної неузгодженості у вирішеннях питань спільного життя. Кожен з них має окремі погляди на розвиток родини, призначення пріоритетів у ціннісних орієнтирах, мають діаметральне протилежне розуміння додержання принципів компромісної поведінки, пошуку обопільних поступок, спільні інтереси відсутні. Фактично сім`я припинила своє існування. Вони з відповідачкою сімейного життя не ведуть тривалий час, більш ніж півтора року, шлюбних стосунків не підтримують, почуття любові втрачено. Спільного господарства з відповідачкою не ведуть. Отже збереження шлюбу не видається можливим. Відповідно до п. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище. Наполягає на тому, що їх із відповідачкою шлюб фактично припинив існування, подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам, а саме, розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки він наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Розірвання шлюбу судом відбувається за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, відзиву не подавала, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою позивача судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с.5), свідоцтво про народження (а.с.11).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: свідоцтво про шлюб (а.с.5), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування сторін у шлюбі.

Суд вважає належним доказом свідоцтво про народження (а.с.11), так як цей доказ підтверджує той факт, що у сторін в шлюбі народилася дитина.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України вважає досліджений у судовому засіданні письмовий доказ, який визнаний належним, допустимим, так як цей доказ одержаний без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи доказ з точки зору його достовірності, суд приходить до висновку, що досліджений у судовому засіданні письмовий доказ, визнаний судом належним та допустимим, є достовірним.

13 липня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лимарського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №33, що вбачається зі свідоцтва (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11)

Спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Вказані обставини встановлені поясненнями позивача, викладеними в позові, та не спростовані жодними доказами з боку відповідачки.

До взаємин між сторонами належить застосувати норми СК України.

Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання.

Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям неможливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивача, відзив із викладенням заперечень проти розірвання шлюбу, клопотання про надання строку на примирення, відповідачка не надавала, тому позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.3, 110-115 СК України, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лимарського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №33- розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити без змін.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , витрати по сплаті судового збору в сумі 992 грн. 40 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов