1Справа № 335/1482/22 2/335/1536/2022
21 грудня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Огнев`юк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Дзьобка Володимира Олександровича до Акціонерного товариства Страхової компанії "Мега-Гарант" про стягнення страхового відшкодування в рамках матеріальної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
21.09.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
13.10.2021 року представником відповідача здійснювався огляд пошкодженого транспортного засобу. На даний огляд з боку позивача було також запрошено спеціаліста автотоварознавця, аварійного комісара, оцінювача ОСОБА_3 з метою проведення огляду та фіксації пошкоджень. В наслідок огляду було складено відповідний протокол та засвідчено підписами учасників, однак, представник відповідача від підпису відмовився.
30.12.2021 року позивачу на розрахунковий рахунок було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 20 992,67 грн.
3 метою відновлення свого порушеного права, яке полягало у встановленні реальної вартості відновлювального ремонту, позивач поніс додаткові витрати матеріального характеру в розмірі 2 500,00 грн. за послуги спеціаліста авто товарознавця.
У зв`язку із чим позивач зазначає, що відповідач сплатив тільки частину страхового відшкодування, а тому страхове відшкодування має бути доплачено в повному обсязі, з урахуванням затрат на відновлення порушеного права, виходячи з розрахунку: 43 117,53 грн. - 589,50 грн. - 20 992,67 грн. = 21 535,36 грн. - вартість недоплаченого страхового відшкодування. 3 яких: 43 117,53 грн. - матеріальна шкода згідно Звіту №71/21; 589,50 грн. - ПДВ згідно Звіту №71/21; 20 992,7 грн. - частково виплачене страхове відшкодування;
На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з АТ "СК "Мега-Гарант" на його користь матеріальну шкоду в рамках страхового відшкодування в розмірі 21 535,36 грн., 2 500,00 грн. за послуги спеціаліста автотоварознавця (експерта), судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992,40 грн., за послуги адвоката в розмірі 8 000,00 грн. та за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 5 000,00 грн.
Ухвалою судді від 18.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 11.04.2022 року, яке було відкладено на 01.06.2022, а потім за клопотанням представника відповідача на 17.08.2022 року, та у зв`язку із неявкою представника відповідача на 17.08.2022, 12.09.2022, 19.10.2022 року.
У судове засідання позивач не з`явився, від його представника адвоката Дзьобко В.О. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача АТ "СК "Мега-Гарант" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки на адресу його місцезнаходження, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надано.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода була оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколом).
Так, 21.09.2021 року учасниками ДТП, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було оформлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. При цьому, вказаний поліс підписаний сторонами без зауважень, у графі «Мої зауваження» зазначено, що ОСОБА_2 свою провину у вчинені ДТП визнає.
Суд визнає Європротокол як належний та допустимий доказ у справі, виходячи з наступного.
Так, з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" від 17.02.2011 р., яким внесено зміни та доповнення до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", дозволено учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених п. 33.2 ст. 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ("Європротокол") без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання.
Згідно п. 33.2 ст. 33 зазначеного вище Закону України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання.
На виконання Закону України від 17.02.2011, Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 № 274/2011 інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція).
Відповідно до вказаної Інструкції, у Європротоколі зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються, та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.
Як вбачається із повідомлення про ДТП від 21.09.2021 року воно заповнене обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб «А» та транспортний засіб «Б», зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце ДТП, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП, зафіксовано місце зіткнення у Схемі ДТП.
Відповідачем вину визнано, про що вказано в Європротоколі та засвідчено особистим підписом.
Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), отже водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Таким чином, Європротокол або Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 21.09.2021 року, яке складене сторонами по справі відповідно до норм чинного законодавства і є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП, у зв`язку з чим завдана шкода підлягає відшкодуванню, а обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню.
Так, суд за змістом Європротоколу встановив обставини скоєння ДТП та особу, відповідальну за заподіяну шкоду.
13.10.2021 року представником відповідача здійснювався огляд пошкодженого транспортного засобу. На даний огляд з боку позивача було також запрошено спеціаліста автотоварознавця, аварійного комісара, оцінювача ОСОБА_3 з метою проведення огляду та фіксації пошкоджень. В наслідок огляду було складено відповідний протокол та засвідчено підписами учасників, однак, представник відповідача від підпису відмовився.
30.12.2021 року позивачу на розрахунковий рахунок було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 20 992,67 грн.
Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода) (ч. 2ст. 22 ЦК України).
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
За приписами ч. 1ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Пунктом 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За приписами ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, зокрема, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності і власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п.п.34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Згідно ч. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
За приписами п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених уст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України.
Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку. Страховик не може відмовити страхувальнику в проведенні розслідування і повинен ознайомити аварійного комісара з усіма обставинами страхового випадку, надати всі необхідні матеріальні докази та документи.
У разі необхідності страховик або Моторне (транспортне) страхове бюро можуть робити запити про відомості, пов`язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку.
Будь-які докази узгодження розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, в матеріалах справи відсутні. Відомості про те, що страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна в матеріалах справи відсутні. Будь-яких письмових запитів чи вимог від АТ "СК "Мега-Гарант" щодо надання додаткових документів, відомостей, інформації тощо, щодо обставин настання даного страхового випадку, а також письмових повідомлень про продовження строку розгляду та прийняття рішення відносно поданої заяви не виплату страхового відшкодування позивачу не направлялись.
13.10.2021 року АТ "СК "Мега-Гарант" було сплачено на рахунок ОСОБА_1 20 992,67 грн.
Також суд враховує, що згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) приймає рішення про здійснення страхового відшкодування після узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування.
Вказане свідчить про те, що розмір страхового відшкодування з позивачем не узгоджувався. Отже, АТ "СК "Мега-Гарант" не дотримався умов страхування та здійснив врегулювання даного страхового випадку з порушенням положень п. 36.2 ст. 36 Закону.
Під час розгляду справи відповідачем (страховиком) не надано будь-яких належних обґрунтувань та доказів того, що наданий позивачем звіт є неправильним або неповним та, що експертом при визначені розміру збитків було включено пошкодження, які не були заподіяні транспортному засобу внаслідок ДТП.
Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача із відповідним клопотанням про призначення судової експертизи, а вирішення цього питання судом з власної ініціативи, є порушенням вимог ст.ст.12,13 ЦПК України.
У зв`язку із вищенаведеним відповідач сплатив тільки частину страхового відшкодування, а тому страхове відшкодування має бути доплачено в повному обсязі, з урахуванням затрат на відновлення порушеного права, виходячи з розрахунку: 43 117,53 грн. (матеріальна шкода згідно Звіту №71/21) - 589,50 грн. (ПДВ згідно Звіту №71/21) - 20 992,7 грн. (частково виплачене страхове відшкодування) = 21 535,36 грн. - сума що підлягає доплаті в якості страхового відшкодування.
Приймаючи до уваги звіт №71/21 та положення п. 36.2 ст. 36 Закону України № 1961-IV, із АТ "СК "Мега-Гарант" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню у рахунок недоплаченого страхового відшкодування 21 535,36 грн.
Згідно з умовами ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожні транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються таз витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Так, позивачем понесено витрати 2 500,00 грн. за послуги спеціаліста автотоварознавця (експерта), які підлягають стягненню з відповідача.
З огляду на зазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій.
З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 992,40 гривень.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, зазначивши у позовній заяві, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становить у розмірі 8 000,00 грн.
Так, ч. 1 ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26 лютого 2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведе, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.
В якості доказу витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено такі докази: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію ордеру серії № 1038551 від 07.02.2022 року.
Однак позивачем не надано та матеріали справи не містять: договору про надання правничої допомоги; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку; докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт.
За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність понесених витрат на правову допомогу та відмовляє в стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
Щодо вимоги про стягнення 5 000,00 грн. на проведення судової автотоварознавчої експертизи, то ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки судова автотоварознавча експертиза у справі не призначалася.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.979, 980, 988, 990, 991, 1166, 1187ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.12,13,76,141,259,263-265,352,354,355 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Дзьобка Володимира Олександровича до Акціонерного товариства Страхової компанії "Мега-Гарант" про стягнення страхового відшкодування в рамках матеріальної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства Страхової компанії "Мега-Гарант" на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду в рамках страхового відшкодування в розмірі 21 535 (двадцять одна тисяча п`ятсот тридцять п`ять) гривень 36 копійок.
Стягнути з Акціонерного товариства Страхової компанії "Мега-Гарант" на користь ОСОБА_1 , суму в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок за послуги спеціаліста автотоварознавця (експерта).
Стягнути з Акціонерного товариства Страхової компанії "Мега-Гарант" на користь ОСОБА_1 , судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 копійок.
Вимоги про стягнення судових витрат на правничу допомогу та на проведення судової автотоварознавчої експертизи - залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідачів, яку може бути подано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Орджонікідзевського районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_1 .
Суддя Н.І. Рибалко