Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/339/22
№ провадження 2/624/117/22
РІШЕННЯ

іменем України

смт. Кегичівка 12 грудня 2022 року

Кегичівський районний суд Харківської області, у складі

головуючого судді Куст Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Махової В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №624/339/22,

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія»,

представник відповідача: Нелин Тетяна Миколаївна,

відповідач: ОСОБА_3 ,

вимоги позивача: про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача та відповідь на відзив.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 недоплачене страхове відшкодування в сумі 12496,11 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 52119,63 грн. Стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України.

В обґрунтування своїх позовних вимог, зазначено що 14 лютого 2021 року о 12 год 15 хв в смт Кегичівка, вул. Волошина, буд. 54, сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля BA3-2104, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля KIA Magentis, державний номер НОМЕР_2 , який стояв припаркований. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

Постановою Кегичівського районного суду Харківської області від 15 лютого 2021 року по справі про адміністративне правопорушення № 624/104/21 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. При цьому, судом було встановлено, що ОСОБА_3 14 лютого 2021 року о 12 год 15 хв керував автомобілем ВАЗ-2104, державний номер НОМЕР_1 , допустив зіткнення із припаркованим автомобілем KIA Magentis, державний номер НОМЕР_3 , чим порушив п. 2.3 б ПДР України.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ-2104, державний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УПСК» згідно полісу №AP/8988962, за яким ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну встановлений у розмірі 130000,00 грн, франшиза - 2600,00 грн.

Власником транспортного засобу KIA Magentis, державний номер НОМЕР_4 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Після ДТП ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «УПСК» з повідомленням про настання ДТП та з заявою про страхове відшкодування.

Також, 20 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ФОП СОД ОСОБА_4 , з яким було укладено Договір на проведення експертної оцінки №229/04-21 щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобілю КІА Magentis, державний номер НОМЕР_4 .

Відповідно до звіту №229/04-21 від 06 квітня 2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля КIA Magentis, державний номер НОМЕР_2 складає 104968,49 грн, а вартість матеріального збитку - 55448,86 грн.

З метою встановлення фактичної вартості ремонту пошкодженого автомобіля KIA Magentis, державний номер НОМЕР_3 , позивач звертався до ФОП ОСОБА_5 (CTO "ABTОДЕНТ"), яким було видано рахунок-фактуру №10/04 від 29 квітня 2021 року, згідно якого вартість ремонту складає 123912,00 грн.

14 травня 2021 року ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ОСОБА_1 у розмірі 31103,81 грн, що підтверджується випискою банку.

21 травня 2021 року ОСОБА_1 направив до ПрАТ «УПСК» заяву разом із копією звіту № 229/04-21 від 06 квітня 2021 року та просив здійснити доплату страхового відшкодування.

15 вересня 2021 року ПрАТ «УПСК» здійснило доплату страхового відшкодування у розмірі 9243,94 грн.

Проте, розмір страхового відшкодування з позивачем узгоджено не було.

Від ОСОБА_3 позивач жодного відшкодування, в т.ч. і франшизи, не отримував.

Таким чином, на даний час не відшкодованими позивачу страховиком залишаються 64615,74 грн, з яких 12496,11 грн повинне відшкодувати ПРАТ «УПСК», а 52119,63 грн - повинен відшкодувати ОСОБА_3 .

Щодо розміру відшкодування.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобілю KIA Magentis, державний номер НОМЕР_2 , № НОМЕР_5 від 06 квітня 2021 pоку:

- ринкова вартість автомобіля складає 214935,60 грн;

- вартість відновлювального ремонту ТЗ складає 104968,49 грн;

- вартість матеріального збитку складає 55448,86 грн.

Таким чином, фактична вартість ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля КIA Magentis, державний номер НОМЕР_3 складає - 104 968,49 грн.

З урахуванням того, що ПРАТ «УПСК» частково виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 40352,75 грн, то різниця між оціненою вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу та виплаченим страховим відшкодуванням, за вирахуванням франшизи, у розмірі 12496,11 грн підлягає відшкодуванню саме ПрАТ «УПСК».

Враховуючи те, що вартість ремонту автомобіля KIA Magentis, державний номер НОМЕР_2 , складає 104968,49 грн, а розмір відшкодування, яке повинно бути відшкодовано ПрАТ «УПСК» складає 52848,86 грн, то різниця у розмірі 52119,63 грн, що виходить за межі страхової плати, з врахуванням франшизи, підлягає відшкодуванню ОСОБА_3 .

У відповіді на відзив зазначено, що ПрАТ «УПСК» не було належним чином виконано свої обов`язки з виплати страхового відшкодування, а саме, страховиком було виплачено страхове відшкодування не в повному обсязі та розмір якого всупереч ст. 36.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не було узгоджене з потерпілим, оскільки такої згоди не було, позивачем було ініційовано проведення оцінки вартості матеріального збитку заподіяного пошкодженням автомобіля.

Посилання відповідача на ст. 106 ЦПК України в даному випадку необґрунтоване, оскільки позивач не зазначав, що звіт № 229/04-21 від 06 квітня 2021 року є висновком експерта в розумінні цієї статті, даний звіт є таким же письмовим доказом, як і звіт наданий ПрАТ «УПСК», в яких оцінювачами - спеціалістами зроблено висновки, щодо розміру завданого збитку.

Щодо посилання відповідача на п.5.2 Методики, виклик заінтересованих осіб здійснюється у разі потреби, і не є обов`язковим.

Звіт від 21 березня 2021 року наданий відповідачем, та складений оцінювачем ПП «Експерт Сервіс-Альфа» ОСОБА_6 не містить відомостей про дату і місце огляду оцінювачем пошкодженого автомобіля, відсутній звіт акту (протоколу) огляду пошкодженого ТЗ, який повинен складатися під час такого огляду, відсутні жодні відомості про матеріали надані для оцінки та про те, та про те хто їх надав не має.

Принципові відмінності між звітом №452/22ESOS-3 від 21 березня 2021 року та звітом № 229/04-21 від 06 квітня 2021 року, які безпосередньо вплинули на результати досліджень та отримані висновки щодо вартості завданих збитків. Так, звіт оцінювача ОСОБА_7 не містить протоколу огляду пошкодженого транспортного засобу, але такі пошкодження зазначено на сторінці цього звіту, яких зазначено 11 пунктів, а також в ремонтній калькуляції вказано перелік запасних частин необхідних для проведення ремонту, яких - 8, перелік робіт складається з 26 позицій, а також у фото таблиці до звіту є загальний вигляд автомобіля та лише 4 фотографії конкретних пошкоджень. В той же час, у звіті №229/04-21 складеному ОСОБА_4 , який особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб, наявний Протокол технічного огляду КТЗ від 20 березня 2021 року, у якому зафіксовано пошкодження у 26 пунктах, в ремонтній калькуляції вказано перелік запасних частин необхідних для проведення ремонту, яких 19, а перелік робіт складається з 42 позицій, а також до звіту долучено детальну фото таблиці зафіксованих пошкоджень. При цьому, відомості про зафіксовані пошкодження у обох звітах не суперечать між собою.

Відповідач не заперечує відомостей викладених у звіті №229/04-21 щодо об`єму пошкоджень та зроблених оцінювачем висновків щодо розміру завданого матеріального збитку.

Позиція відповідача ПрАТ «УПСК».

ПрАТ «УПСК» позовні вимоги не визнає та вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

14 лютого 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «KIA Magentis» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві власності, внаслідок якої майну позивача заподіяно шкоду.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПРАТ «УПСК» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AP/8988962 (далі - Полiс № AP/8988962).

ПРАТ «УПСК», керуючись ст.12, 22, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснило розрахунок розміру страхового відшкодування за шкоду, пов`язану транспортного засобу (з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу) та виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 40347,75 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №14292 від 14 травня 2021 року та № 18642 від 15 вересня 2021 року.

16 лютого 2021 року ПрАТ «УПСК» отримано від ОСОБА_1 повідомлення про страховий випадок та заяву про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту №452/22ESOS-13 про призначення вартості матеріальних збитків спричинених пошкодженням транспортного засобу від 21 березня 2021 року, проведеного на замовлення ПрАТ «УПСК», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику майна зносу «KIA Magentis» внаслідок ДТП, складає: 42947,75 грн.

Згідно Поліса №АР/8988962 розмір франшизи складає 2600,00 грн. Тобто 42947,75 грн (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного) 2600,00 грн (франшиза) = 40347,75 грн.

ПрАТ «УПСК» заперечує проти прийняття до уваги Висновку №229/04-21 щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ від 06 квітня 2021 року, проведеного на замовлення позивача, оскільки наданий позивачем висновок складено з порушення вимог чинного законодавства.

У матеріалах судової справи відсутні докази (виклик під розписку представника ПрАТ «УПСК»; телеграма з повідомленням про її вручення ПРАТ «УПСК») на підтвердження вжиття позивачем заходів щодо виклику Страховика на огляд пошкодженого транспортного засобу.

Окрім того, проведений огляду пошкодженого на замовлення позивача висновок №229/04-21, не відповідає вимогам до висновку експерта, складеного на замовлення учасника справи, що визначені ст. 106 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У зазначеній статті містяться вимоги до експертизи, проведеної на замовлення учасників справи.

Так, згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Висновок №229/04-21, складений поза межами судового розгляду, не відповідає вимогам, встановлених ч. 5 cт. 106 ЦПК України, а отже, у розумінні ст. 102, 106 ЦПК України не є висновком судового експерта, складеним на замовлення позивача, а тому витрати на його проведення не можуть вважатися судовими витратами.

Відповідач ОСОБА_3 не скористався своїм правом та не подав в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також не подав зустрічний позов.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

06 липня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Кегичівського районного суду від 11 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 04 серпня 2022 року.

Ухвалою Кегичівського районного суду від 16 серпня 2022 року закрито підготовче провадження та призначили до розгляду по суті на 28 вересня 2022 року.

Ухвалою Кегичівського районного суду від 21 листопада 2022 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 про поновлення строку для подання доказів і долучення їх до матеріалів справи задоволено. Поновлено строк для подання доказів.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про місце, дату і час повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, позов підтримує в повному обсязі, повідомив, що після ухвалення рішення ним додатково будуть надані докази про витрати на правову допомогу.

Представник відповідача ПрАТ «УПСК» у судове засідання не з`явився, про його місце, дату і час повідомлений належним чином, проте скористався своїм правом та надіслав до суду відзив на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки відповідач суду не повідомив. Відзиву та заяв від нього не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що 14 лютого 2021 року о 12 год 15 хв, ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 2104 державний номер НОМЕР_6 допустив зіткнення із припаркованим автомобілем КІА MАGENTIS державний номер НОМЕР_7 внаслідок чого автомобілю завдані технічні ушкодження, чим порушив вимоги п.2.3.Б ПДР України. У зв`язку з цим його дії були кваліфіковані за ст. 124 КУпАП та Постановою Кегичівського районного суду Харківської області від 15 лютого 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 340 грн, постанова набрала законної сили 26 лютого 2021 року (копія, а.с.13-14).

ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 належить автомобіль марки KIA модель Magentis, реєстраційний номер НОМЕР_7 (копія, а.с.12).

Відповідно до Полісу №АР №8988962, транспортний засіб «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був застрахований у ПрАТ «УПСК» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (копія, а.с.15).

Відповідно копії звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу №229/04-21 від 06 квітня 2021 року та ремонтної калькуляції №229/04-21 від 06 квітня 2021 року, вартість відновлювального ремонту становить 104968,49 грн, вартість матеріально збитку становить 55448,86 грн (а.с.18-31).

Відповідно до повідомлення про виплату ПрАТ «УПСК» 14 травня 2021 року ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ОСОБА_1 у розмірі 31103,81 грн, що підтверджується випискою банку по картці ОСОБА_1 (копія, а.с.34), та 15 вересня 2021 року ПрАТ «УПСК» здійснило доплату страхового відшкодування у розмірі 9243,94 грн, що підтверджується випискою по надходженню по картці ОСОБА_1 (копія, а.с.35).

Відповідно до рахунку-фактура №10/04 від 29 квітня 2020 року ремонту автомобіля марки KIA модель Magentis, реєстраційний номер НОМЕР_7 загальна сума, яка підлягає сплаті становить 123912,00 грн (копія, а.с.36).

Згідно звіту наданого ПрАТ «УПСК» № 452.22Е SOS_-13 автотоварознавчого дослідження складеного 21 березня 2021 року, дата оцінки 14 лютого 2021 року та ремонтну калькуляцію №12019 від 21 березня 2021 року, вартість відновлювального ремонту становить 42947,75 грн (копія, а.с.71-80).

Оцінка Суду.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Вимоги ст. 1194 ЦК України встановлюють обов`язок особи відшкодувати перевищення розміру спричиненої ним шкоди над розміром страхового відшкодування лише у разі належного та повного виконання страховою компанією своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також трати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, закон передбачає відшкодування завданих потерпілому збитків двома шляхами: або відшкодування реальної вартості втраченого майна у грошовому виразі, або відшкодування вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення речі. Така позиція законодавця обумовлена тим, що згідно цієї норми відшкодуванню підлягають виключно реальні збитки, а не прогнозовані, оскільки у випадку стягнення вартості відновлювального ремонту, витрати на який потерпілий ще не поніс, останній має можливість відмовитися від проведення ремонту чи виконати його за меншу суму, що буде суперечити встановленій законом меті захисту прав у вигляді відшкодування реальних збитків.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, позивачем надано достатньо доказів, що дії ОСОБА_3 були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та наявна вина ОСОБА_3 про що також свідчить постанова Кегичівського районного суду Харківської області, тому суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, а саме стягнення з останнього матеріальної шкоди у розмірі 52119,63 грн різниці що виходить за межі страхової виплати, з врахуванням франшизи.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відтак страховик мав узгодити суму страхового відшкодування з позивачем та виплатити таке відшкодування у повному обсязі, оскільки його обов`язком є не лише виплата страхового відшкодування у розмірі, визначеному самим страховиком, а і узгодження такої суми з потерпілою особою.

Так, дослідивши матеріали справи суд зазначає, що будь-яких доказів, які свідчать про погодження сторонами виплаченого позивачу розміру страхового відшкодування у сумі 40352 грн 75 коп матеріали справи не містять та відповідачем не надані.

Відтак, суд доходить висновку, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо розміру страхового відшкодування, у зв`язку з чим відповідач здійснив виплату вищевказаного страхового відшкодування з порушенням п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та надані ним розрахунки щодо визначення суми страхового відшкодування як доказ належного виконання своїх зобов`язань перед позивачем, є недопустимим доказом у даній справі.

Відповідно до ч. 1-3 ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно ч. 1 ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Позивачем до позовної заяви було додано звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяно власнику транспортного засобу №229/04-21 від 06 квітня 2021 року та ремонтної калькуляції №229/04-21 від 06 квітня 2021 року, за замовленням позивача, вартість відновлювального ремонту становить 104968,49 грн, вартість матеріально збитку становить 55448,86 грн (а.с.18-31).

Вказаний звіт складено з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріальної шкоди, заподіяної власнику колісного транспортного засобу, Закону України «Про судову експертизу», Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень та інше.

Цей висновок складено попередженим про кримінальну відповідальність оцінювачем ОСОБА_4 , який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №184 від 05 грудня 2015 року (копія, а.с.32).

Суд зазначає, що встановлені у вищевказаному висновку експерта суми збитків, заподіяних позивачу як власнику пошкодженого автомобіля марки KIA Magentis, реєстраційний номер НОМЕР_7 , відповідачами не спростовані.

Згідно частини 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відтак з врахуванням положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» слід відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, тобто згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяно власнику транспортного засобу №229/04-21 від 06 квітня 2021 року та ремонтної калькуляції №229/04-21 від 06 квітня 2021 року, за замовленням позивача, вартість відновлювального ремонту становить 104968,49 грн, вартість матеріально збитку становить 55448,86 грн.

На підтвердження цьому, Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові №686/17155/15-ц від 03 жовтня 2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту безпосередній винуватець.

Між тим, суд зауважує, що долученим до матеріалів справи полісом (а.с.15) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено розмір франшизи у розмірі 2600 гривень.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Умовами п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином, в ідеальному значенні франшиза - це частина збитку, яка підлягає самостійному відшкодуванню (покриттю) страхувальником за свій рахунок при виникненні страхового випадку. За своїм характером вона хоча і є частиною матеріального збитку, однак не може бути включена до суми майнового збитку для стягнення її зі страховика, адже підлягає відшкодуванню виключно страхувальником або особою, відповідальною за збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, зважаючи на вищевикладене, з відповідача ПрАТ «УПСК» слід стягнути на користь позивача з урахуванням вже виплаченої суми страхового відшкодування (40352,75 грн) та суми франшизи (2600,00 грн) додаткове страхове відшкодування в сумі 12496,11 грн.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн (а.с.41), який підлягає стягненню на користь позивача з відповідачів.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП- задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 недоплачене страхове відшкодування в сумі 12496 (дванадцять тисяч чотириста дев`яносто шість) грн 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 52119 (п`ятдесят дві тисячі сто дев`ятнадцять) грн 63 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України або через Кегичівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дергачі Харківської області, паспорт серії НОМЕР_9 , ІПН НОМЕР_10 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ,

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», адреса для листування: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ,

представник відповідача: Нелин Тетяна Миколаївна,

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт Кегичівка Кегичівського району Харківської області, ІПН НОМЕР_11 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.М. Куст