Справа № 588/942/22
Провадження № 2/588/324/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2022 року м. Тростянець
Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судових засідань Лободи Т.С., представника позивача Крищенко Л.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Семереньки" до Фермерського господарства "Краківське", ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименко Денис Олександрович, про визнання недійсним договору оренди та скасування державної реєстрації,
Представник позивача у вересні 2022 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 23.02.2022 у справі № 588/650/21 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Семереньки" до Фермерського господарства "Краківське", ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Низівської селищної ради Сумського району Сумської області Недведська Олеся Алєйзівна про визнання недійсним догову оренди землі, скасування рішень про державну реєстрацію права оренди та про державну реєстрацію припинення права оренди.
Нові договори були укладені на таких самих умовах, що і ті, які вже на той час оскаржувалися у судовому порядку. ОСОБА_2 та ФК "Краківське" приймали участь у справі № 588/650/21 через свого представника, але жоден з них не повідомив суд про припинення договору оренди землі, який оскаржувався та про укладення ними нового договору оренди.
Представник позивача вважає, що самостійне припинення оскаржуваних договорів оренди і укладення нового договору на тих самих умовах свідчить про намагання відповідачів уникнути наслідків, які створило для них судове рішення у справі № 588/650/21. Укладаючи спірний правочин, відповідачі переслідували мету не допустити у майбутньому можливості позивача захистити порушене право шляхом примусового виконання вирогідного рішення суду про визнання недійсним існуючого договору оренди та скасування державної реєстрації права оренди ФГ "Краківське".
Також представник позивача вказала, що на момент підписання ОСОБА_2 та ФГ "Краківське" оспорюваного договору оренди землі від 11.01.2022 був чинним, зареєстрованим у встановленому порядку і не був достроково припинений договір оренди землі від 10.10.2007 (з додатковими угодами до нього), за умовами якого належні ОСОБА_2 земельні ділянки були передані в оренду іншому орендарю, правонаступником якого є ТОВ "Агрофірма "Семереньки". Оскільки строк дії договорів оренди від 10.10.2007 не закінчився, відповідачі не мали законних підстав укласти 11.01.2022 договір оренди щодо цього ж предмета з іншою особою - орендарем на той же часовий проміжок, що і чинні договори оренди. Відтак, у Державному реєстрі речових прав наявна подвійна реєстрація прав оренди двох орендарів на одну і ту ж земельну ділянку. Одна й та сама земельна ділянка не може бути об`єктом оренди двох договорів оренди землі, укладених з різними орендарями та не може бути передана в користування без припинення права попереднього користувача.
У зв`язку з наведеним, представник позивача просить суд:
Ухвалою суду від 06.10.2022 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 27.10.2022 закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду. Також у підготовчому судовому засіданні судом було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтувавши обставинами, які зазначені у позові та не заперечила проти заочного розгляду справи.
Відповідачі та третя особа державний реєстратор Максименко Д.О. у судове засідання повторно не з`явилися та не повідомили суд про причину неявки. Також відповідачі не подали відзив на позов, а третя особа державний реєстратор не надав письмових пояснень щодо заявленого позову.
Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд.
Заслухавши пояснення представниці позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце земельні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Зазначене рішення суду набрало законної сили 28.06.2022.
Аналогічні докази, на підтвердження відповідних обставин щодо укладення договору оренди землі представником позивача у даній справі також було надано копію договору оренди землі укладеного 10.10.2007 між ОСОБА_3 та ПП "Буймерське", а також копії додаткових угод до нього, які були досліджені у судовому засіданні (а.с. 15-26).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В ході судового розгляду спору у справі № 588/650/21 відповідачі, які брали участь у справі через представника, не повідомили суд про припинення договору оренди землі, що оскаржувався, та про укладення ними нового договору оренди. Таку поведінку відповідачів суд вважає недобросовісною, виходячи із того, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.
Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.
У зв`язку з цим добросовісність при правовому регулюванні цивільних відносин повинна розглядатися як відповідність реальної поведінки учасників таких відносин вимогам загальносоціальних уявлень про честь і совість. Іншими словами, щоб бути добросовісним, дії та вчинки учасників цивільних відносин мають здійснюватися таким чином, щоб вони викликали схвальну оцінку з боку суспільної моралі, зокрема в аспекті відповідності застосованих засобів правового регулювання тим цілям, які перед ним ставляться. Цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.
Аналіз частини другої статті 13 ЦК України дає підстави для висновку, що недобросовісна поведінка особи, яка полягає у вчиненні дій, які можуть у майбутньому порушити права інших осіб, є формою зловживання правом.
Такі висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові від 16.11.2022 по справі №524/6479/20 (провадження 61-8096св21).
Відповідно до частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, четвертою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.08.2019 по справі № 193/11/17 новий договір оренди земельної ділянки з іншим орендарем може бути укладено лише після припинення дії попереднього договору.
Відтак, оспорюваний договір оренди землі від 11.01.2022 не є законним і підлягає визнанню недійсним на підставі статей 203, 215 ЦК України.
Вирішуючи вимогу позивача про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на земельні ділянки суд враховує наступне.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.
Відповідно до частин 1 та 8 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.
Згідно пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127 розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.
Згідно пункту 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127 за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за умови вчинення дій та/або процедур, передбачених цим Порядком під час розгляду заяви, приймається державним реєстратором у будь-який час до закінчення строку державної реєстрації прав.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.
Згідно висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.08.2019 по справі № 193/11/17 установивши, що державний реєстратор прийняв заяву про реєстрацію договору оренди цієї самої земельної ділянки та здійснив державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за іншим орендарем, тобто вчинив це під час дії договору оренди землі, укладеного товариством та фізичною особою, суди зробили правильний висновок, що такими діями державний реєстратор порушив вимоги закону. Також порушено право позивача, оскільки перед проведенням реєстрації державний реєстратор не встановив відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами, а саме правом позивача на підставі укладеного та зареєстрованого договору оренди користуватися спірною земельною ділянкою.
Отже, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 9924,00 грн. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідачів у дольовому порядку у рівних частинах на користь позивача підлягає стягненню по 4962,00 грн судового збору.
Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Семереньки" до Фермерського господарства "Краківське", ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименко Денис Олександрович, про визнання недійсним договору оренди та скасування державної реєстрації - задовольнити повністю.
Стягнути у дольовому порядку з Фермерського господарства "Краківське" та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Семереньки" з кожного по 4962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн 00 коп.кошти на відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Семереньки", адреса місцезнаходження: вул. Центральна, 2-А, с. Печини, Охтирський район, Сумська область, ;

відповідач - Фермерське господарство "Краківське", адреса місцезнаходження: вул. Промислова, 8 кв. 1, с. Станова, Охтирський район, Сумська область, ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Тростянецьким РВ УМВС України в Сумській області 27.01.2000, РНОКПП НОМЕР_2 ;

третя особа - Державний реєстратор Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименко Денис Олександрович, адреса: вул. Київська, 1, с. Комиші, Охтирський район, Сумська область, 42721.

Повне рішення суду складено 19.12.2022.

Суддя О. О. Огієнко