Справа № 529/232/22
Провадження № 2/529/140/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Диканської селищної ради, ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимки Олександра Івановича, про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позову вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , чоловік позивача ОСОБА_1 та батько позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 . Спадкодавець ОСОБА_4 за життя отримав у безстрокове користування земельну ділянку площею 0,007 га на будівництво вказаного житлового будинку. Відповідно до акта прийняття в експлуатацію 1980 року забудова садиби по АДРЕСА_2 прийнята в експлуатацію за життя спадкодавця ОСОБА_4 . На час смерті ОСОБА_4 разом з ним були зареєстровані та фактично проживали дружина спадкодавця - позивач ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 , позивач по справі, та син ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ще один син спадкодавця - відповідач по справі ОСОБА_3 не був зареєстрований разом із спадкодавцем за однією адресою на час смерті останнього. Заповіту за життя спадкодавець ОСОБА_4 не складав. Таким чином, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_3 є таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Хоча за життя спадкодавець ОСОБА_4 не отримав правовстановлюючого документа на збудоване разом з дружиною ОСОБА_1 вказане вище будинковолодіння, зазначене нерухоме майно є спадковим і позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають право в порядку спадкування на 1/2 частину цього нерухомого майна, а позивач ОСОБА_1 також має право на 1/2 частину цього будинковолодіння як співвласник спільного майна подружжя. Крім позивачів по справі, спадкоємцем 1/2 частини спірного нерухомого майна також був син спадкодавця - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті сина ОСОБА_5 єдиним спадкоємцем є його мати ОСОБА_1 , позивач по справі. Таким чином, позивач ОСОБА_1 має право на 1/6 частину спірного будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , на 1/6 частину у порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_5 , успадковану останнім після смерті батька ОСОБА_4 , та на 1/2 частину цього нерухомого майна, як співвласник спільного майна подружжя. Позивач ОСОБА_2 має право на 1/6 частину спірного будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

Позивачам по справі було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документа щодо належності зазначеного нерухомого майна спадкодавцеві. З урахуванням викладеного, позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на 5/6 частини будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , що включає в себе 1/2 частину цього нерухомого майна як спільне майно подружжя, 1/6 частину вказаного будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 та 1/6 частину в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_5 , успадковану останнім після смерті батька ОСОБА_4 . Позивач ОСОБА_2 просить визнати за ним право власності на 1/6 частини вказаного будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 . Судові витрати у справі позивачі просять залишити на їх рахунок.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилися, кожен з них надав суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Диканської селищної ради в підготовче засідання не з`явився, на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов в повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що визнає позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач також просив розглянути справу за його відсутності.

Третя особа - приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимка О.І. в підготовче засідання не з`явився, надав суду пояснення щодо позову, згідно якого проти задоволення позовних вимог не заперечує, при винесенні рішення покладається на розсуд суду та просить розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи те, що позивачі позов підтримали, відповідачами було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, третя особа не заперечувала проти задоволення позову, керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

З огляду на подані учасниками справи письмові заяви, суд провів розгляд справи у підготовчому засіданні за відсутності сторін та третьої особи, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що спірним нерухомим майном є будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_4 (раніше - АДРЕСА_2 .

З наявної у матеріалах справи копії рішення виконавчого комітету Диканської селищної Ради народних депутатів трудящих від 19 лютого 1969 року № 5 вбачається, що ОСОБА_4 було надано в безстрокове користування земельну ділянку площею 700 км.м. для індивідуального житлового будівництва по АДРЕСА_2 /а.с. 20/.

З копії акта відводу земельної ділянки в натурі від 24 квітня 1969 року вбачається, що відповідно до вказаного вище рішення виконавчого комітету Диканської селищної Ради народних депутатів трудящих від 19.02.1969 № 5 було проведено в натурі відвод земельної ділянки за вказаною вище адресою під індивідуальне житлове будівництво ОСОБА_4 /а.с. 21/.

Актом приймання в експлуатацію закінчених будівництвом житлових та господарських будівель індивідуального забудовника від 09.10.1980, затвердженого рішенням виконкому селищної ради народних депутатів від 15.10.1980 № 316, було прийнято у присутності індивідуального забудовника ОСОБА_4 в експлуатацію як повністю завершене будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_2 . Відповідно до вказаного акта, будівництво було розпочате у квітні 1969 року і закінчене 24 квітня 1972 року /а.с. 24-25/.

З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про одруження вбачається, що позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_4 , шлюб між ними зареєстровано 26 жовтня 1968 року /а.с. 10/.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (у редакції, чинній на час будівництва спірного будинковолодіння) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно зі ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Аналогічні положення містяться і в статтях 60, 63, 70 Сімейного кодексу України, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Частиною першої статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Судом враховується, що спірне будинковолодіння було повністю побудоване 24 квітня 1972 року, прийняте в експлуатацію 09 жовтня 1980 року, тобто на момент побудови та прийняття в експлуатацію цього будинковолодіння, законодавством не було передбачено обов`язкової рєєстрації права власності.

Судом також встановлено, що спірне будинковолодіння було збудоване під час шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , тобто воно є спільним майном подружжя, і кожному із вказаних осіб належить по 1/2 частині цього нерухомого майна.

З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 15/.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина спірного будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки, виданої 09.09.2021 ЦНАП Диканської селищної ради, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований на момент смерті за адресою: АДРЕСА_4 (раніше - АДРЕСА_2 ). Разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані: дружина ОСОБА_1 та сини ОСОБА_5 і ОСОБА_2 /а.с. 16/.

Ще один син спадкодавця ОСОБА_4 - відповідач по справі ОСОБА_3 не був зареєстрований разом із спадкодавцем за однією адресою на час смерті останнього.

Заповіту за життя спадкодавець ОСОБА_4 не складав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (у редакції, чинній на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 )визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, судом встановлено, що позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також ОСОБА_5 були спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_3 є таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 .

З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_5 , який був сином спадкодавця ОСОБА_4 та одним із його спадкоємців, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 17/.

Після смерті ОСОБА_5 єдиним спадкоємцем є його мати ОСОБА_1 , позивач по справі.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має право на 1/6 частину спірного будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , на 1/6 частину у порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_5 , успадковану останнім після смерті батька ОСОБА_4 , та на 1/2 частину цього нерухомого майна, як співвласник спільного майна подружжя, тобто всього на 5/6 частини спірного нерухомого майна. Позивач ОСОБА_2 має право на 1/6 частину спірного будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

З наявного у матеріалах справи повідомлення приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області від 27 квітня 2022 року за № 01-16/92 вбачається, що позивачам по справі було відмовлено в оформленні у нотаріальному порядку спадкових прав на спірне будинковолодіння у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа щодо належності зазначеного нерухомого майна спадкодавцеві /а.с. 36/.

З матеріалів справи вбачається, що за життя, померлому ОСОБА_4 належала 1/2 частини будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , яке відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу, виданого Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", в цілому складається з житлового будинку (літ. А-1), сараю (літ. Б), сараю (літ. В), погріба (літ. б), вбиральні (літ. Г), огорожі (літ. № 1) /а.с. 26-28/.

Однак, за життя ОСОБА_4 не зареєстрував у встановленому законом порядку своє право власності на 1/2 частину вищевказаного будинковолодіння в органах БТІ, що підтверджується повідомленням Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 06.04.2022 № 2978 /а.с. 31/.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Враховуючи вказані вище обставини в їх сукупності, те, що відповідачі по справі Диканська селищна рада та ОСОБА_3 визнали позовні вимоги в повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 5/6 частини спірного будинковолодіння, що включає в себе 1/6 частину цього будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , 1/6 частину в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_5 , успадковану останнім за законом після смерті батька ОСОБА_4 , та 1/2 частини як за співвласником цього нерухомого майна як спільного майна подружжя. За позивачем ОСОБА_2 слід визнати право власності на 1/6 частини вказаного будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

Судові витрати у справі залишити за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно заявленого ними у позові клопотання про це.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316, 328, 392, 1216-1218, 1220, 1221, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Диканської селищної ради, ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимки Олександра Івановича, про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/6 частини будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , яке відповідно до технічного паспорта складається з житлового будинку (літ. А-1), сараю (літ. Б), сараю (літ. В), погріба (літ. б), вбиральні (літ. Г), огорожі (літ. № 1), що включає в себе 1/6 частину цього будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/6 частину в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , успадковану ОСОБА_5 за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 , та 1/2 частини як за співвласником цього нерухомого майна як спільного майна подружжя.

Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частини будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , яке відповідно до технічного паспорта складається з житлового будинку (літ. А-1), сараю (літ. Б), сараю (літ. В), погріба (літ. б), вбиральні (літ. Г), огорожі (літ. № 1).

Судові витрати у справі залишити за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно заявленого ними у позові клопотання про це.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Диканська селищна рада, юридична адреса: Полтавська область, смт Диканька, вул. Незалежності, 133, .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

Приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимка Олександр Іванович, місцезнаходження: Полтавська область, смт Диканька, вул. Гоголя, 2.

Головуючий О.С. Кириченко