ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5417/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарях Єрош Т.М.,

Дядейко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ПрАТ „Акціонерна компанія „Київводоканал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 14 216,43 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 10 839,43 грн., 3% річних у розмірі 986,77 грн. та 2 390,23 грн. - інфляційної складової боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою; АДРЕСА_1 , при цьому не належним чином виконує зобов`язання по їх оплаті, в зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яку позивач просить суд стягнути з урахуванням нарахованих штрафних санкцій.

В судовому засіданні після скасування заочного рішення суду представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні після скасування заочного рішення суду заперечувала проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позов та просила суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198, яким знесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), який доповнено новими частинами.

За пунктом 5 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Частиною сьомої статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір па надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

05 серпня 2014 року у газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство Акціонерна компанія «Київводоканан», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж).

Судом встановлено, що відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Положення стст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі.

Відповідно до ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Судом встановлено, що 01 січня 2017 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Відтак з 01 січня 2017 року по теперішній час відповідач споживає послуги на підставі договору.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що за період з 01 січня 2017 року по 31 серпня 2020 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 10 839,43 грн.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом, сума штрафних санкцій, становить 986,77 грн. - 3% річних та 2 390,23 грн. - інфляційна складова боргу.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Так, відповідачем було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони право на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, позовна давність починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд критично оцінює доводи відповідача стосовно застосування строку позовної давності, з наступних підстав.

Статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку. Може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або його згоди іншою особою основного боргу. Зокрема визнання відповідачем боргу, звернення позивача щодо перерахунку заборгованості.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з січня 2017 року по 31 серпня 2020 року у відповідача наявні переплати за спожиті у попередньому місяці, що свідчить про факт періодичного та часткового погашення заборгованості відповідачем, визнання боргу та коригування заборгованості, свідчить про переривання строків позовної давності відповідно до ст. 264 ЦК України.

Після переривання перебігу позовної давності починається заново, отже позовні вимоги про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги заявлені в межах строків позовної давності.

Зазначене відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у постанові від 22 січня 2019 року у справі №437/2726/13-ц.

При цьому, з розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем помилково внесено до складу боргу за січень 2017 року показники по водопостачанню та водовідведенню за грудень 2016 року (153,90 та 155,93), а відтак вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 309,83 грн. не підлягають задоволенню.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані комунальні послугиу розмірі 10 529 грн. 60 коп., 973 грн. 36 коп. - 3%-річних та 2 275 грн. 39 коп. інфляційних втрат є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в даній частині.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись стст. 4, 14, 19 - 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», стст. 66 - 67, 162, 175, 179 Житлового кодексу України, стст. 253, 256, 261,267, 322, 509, 514, 525, 526, 610, 612, 625ЦК України, , стст. 141, 274-279, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ПрАТ „Акціонерна компанія „Київводоканал" 10 529 грн. 60 коп. в рахунок стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, 973 грн. 36 коп. - 3%-річних, 2275 грн. 39 коп. інфляційних втрат, 2 102 грн. судового збору, а всього 15 880 грн. 35 коп., в задоволенні стягнення решти суми відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя :