КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/9974/2022 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Сліпченка О.І., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення в натурі безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення в натурі безпідставно набутого майна.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла донька позивачки - ОСОБА_3 , яка на момент смерті перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Разом з тим, позивачка вказує, що після смерті ОСОБА_3 відповідач почав уникати зустрічей з рідними померлої, не віддавав жодних її особистих речей, а кошти на лікування доньки та певне майно, яка залишилося після померлої зникли безслідно.

За вказаних обставин, а також вважаючи, що зниклі кошти та майно було привласнені відповідачем, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

В позовних вимогах позивач просить: зобов`язати відповідача повернути позивачу безпідставно набуте майно в натурі, а саме: 2 500,00 Євро, свідоцтво про народження доньки, свідоцтво про закінчення середньої школи доньки, свідоцтво про закінчення музичної школи доньки, свідоцтво про закінчення інституту НАУ, картка Киянина на ім`я позивача ОСОБА_1 , фотоальбоми доньки: дитячі, шкільні, студентські, ікони Миколая Чудотворця привезена із Турції, книги, золоті сережки, золотий ланцюжок, сережки Сваровські, біжутерія, золотий хрестик, косметичні набори, парфуми, меблі кімнатні, кухонні приладдя, постільна білизна, привезені із-за кордону теплі куртки, фірмові блейзери, нижня білизна, шкіряні рукавиці, лодочний двигун. А у разі неможливості повернути безпідставно набуте майно, відшкодувати його вартість у розмірі 95 500,00 грн.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування судом норм матеріального права та неповне з`ясування усіх обставин справи.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовувала зокрема тим, що суд першої інстанції неправильно зазначив перелік майна, яке позивач просила витребувати у відповідача (зважаючи на подання позивачем позову в декількох редакціях), а також те, що судом не враховано такі докази як фотокопія титульного аркуша керівництва з експлуатації фену електричного професійного; фотокопії аркушів керівництва з експлуатації двигуна для човна підвісного; фотографію титульного аркуша керівництва з експлуатації праски електричної; фотокопії розрахункових документів; фотознімки.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовувала тим, що додані до позовної заяви письмові докази, спростовують передчасний висновок суду першої інстанції про те, що позивач не довів обставини перебування у володінні відповідача зазначених позивачем речей.

20 жовтня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на апеляційну скаргу, вважає апеляційну скаргу необгрунтованою та безпідставною, посилаючись зокрема на норми ст. 1212 ЦК України. Зазначає, що надані позивачкою докази під час розгляду даної цивільної справи в суді першої інстанції, не можуть вважатися належними, достатніми та допустимими, оскільки з них неможливо встановити обставини, як на підставу задоволення позовних вимог. Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір і відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами існування вказаного позивачем майна та перебування його у відповідача.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права іздотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.1212 ЦК України визначено випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Згідно з ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

З огляду на положення статей 11, 202, 509, 626 Цивільного кодексу України достатньою підставою для набуття (збереження) майна може бути укладений між відповідними особами договір. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

Отже, норми ст. 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошових коштів), що виключає можливість застосування до відповідних правовідносин положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 564/1814/15-ц (провадження № 61-4804св18).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 2 та 4 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла донька позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , яка на момент смерті перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , в обґрунтування заявлених вимог, вказувала, що після смерті доньки відповідач привласнив та безпідставно не повертає 2500,00 Євро, свідоцтво про народження доньки, свідоцтво про закінчення середньої школи доньки, свідоцтво про закінчення музичної школи доньки, свідоцтво про закінчення інституту НАУ, картка Киянина на ім`я позивача ОСОБА_1 , фотоальбоми доньки: дитячі, шкільні, студентські, ікони Миколая Чудотворця привезена із Турції, книги, золоті сережки, золотий ланцюжок, сережки Сваровські, біжутерія, золотий хрестик, косметичні набори, парфуми, меблі кімнатні, кухонні приладдя, постільна білизна, привезені із-за кордону теплі куртки, фірмові блейзери, нижня білизна, шкіряні рукавиці, лодочний двигун.

Доводи апеляційної скарги про те, що додані до позовної заяви письмові докази, підтверджують той факт, що у володінні відповідача перебувають зазначені в позовній заяві речі, колегія суддів відхиляє, оскільки дані докази не можуть вважатися належними, достатніми та допустимими, оскільки позивачем було лише зазначено щодо фотокопій титульних аркушів та фотокопій розрахункових документів, однак їх не було долучено до матеріалів справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправильно зазначив перелік майна, яке позивач просила витребувати у відповідача, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів справи позов був поданий 13 серпня 2021 року, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2021 року відкрито провадження у справі. В подальшому 14 квітня 2022 року позивач подала позовну заяву (нова редакція) про повернення в натурі безпідставно набутого майна з ціною позову 81 700 грн (а.с. 65-91), однак протокольною ухвалою суду першої інстанції відмовлено у прийнятті даної заяви, оскільки пропущено процесуальний строк для надання будь-яких заяв (а.с. 92).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що позивач не довела обставини, на які посилається як на підставу задоволення позову, зокрема щодо перебування у володінні відповідача зазначених позивачем речей, не довела наявність у неї права на такі речі, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог

Суд першої інстанції вірно застосував до спірних правовідносин положення ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови буде складено «07» грудня 2022 року.

Головуючий суддя Л. П. Сушко

Судді О. І. Сліпченко

В.І. Олійник