У Х В А Л А

08 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 522/6266/20

провадження № 61-11900ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 22 квітня 2021 року, додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ квартири та виділ майна в натурі, стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ квартири та виділ майна в натурі, стягнення компенсації.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Поділено квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши: у натурі ОСОБА_3 1/2 частини вказаної квартири згідно з варіантом поділу за висновку експерта від 12 березня

2020 року № 174/2019 року, що складається із приміщень, загальною площею 58,5 кв. м, а саме: 1 - коридор, площею 12,2 кв. м; 2 - житлова кімната, площею 14,3 кв. м; 3 - вітальня, площею 16,6 кв. м; 4 - кухня-ніша, площею

5,5 кв. м; 5 - санвузол, площею 4,7 кв. м; 6 - балкон, площею 2,0 кв. м;

7 - балкон, площею 3,2 кв. м, загальною площею 58,5 кв. м, що на 2,4 кв. м менше площі, належно відповідно до ідеальної частки позивача; у натурі ОСОБА_1 1/2 частини вказаної квартири згідно з варіантом поділу за висновку експерта від 12 березня 2020 року № 174/2019 року, що складається із приміщень загальною площею 58,5 кв. м, а саме: 1 - коридор, площею

6,2 кв. м; 2 - санвузол, площею 4,1 кв. м; 3 - комора, площею 2,7 кв. м;

4 - кухня, площею 15,8 кв. м; 5 - вітальня, площею 16,1 кв. м; 6 - житлова, площею 13,2 кв. м; 7 - балкон, площею 5,2 кв. м, загальною площею

63,3 кв. м, що на 2,4 кв. м більше площі, належно відповідно до ідеальної частки відповідача.

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2021 року стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3

грошову компенсацію у різниці часток (2,4 кв. м) квартири, яка

знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 76 513,00 грн.

28 листопада 2022 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року, додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 січня

2021 року у справі № 264/949/19, постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 442/6356/16, постанові Верховного Суду від 11 жовтня 2021 року у справі № 607/14338/19-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 344/8200/14-ц, постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 523/2510/18, постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 361/2430/18-ц, постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 170/536/15-ц, постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 654/2080/17, постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 630/986/14-ц, постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 442/3436/13, постанові Верховного суду України від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13, постанові Верховного суду України від 30 вересня 2015 року у справі

№ 6-286цс15, постанові Верховного Суду від 09 липня 2018 року у справі

№ 727/3467/16-ц, постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі

№ 645/3899/14-ц, постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі

№ 361/4685/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень представник заявника зазначає порушення судами норм процесуального права, оскільки суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Крім того представник заявника звернувся із клопотаннями про зупинення дії рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року, та зупинення виконання додаткового рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2021 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вказаною нормою у випадку примусового виконання передбачено зупинення виконання рішення, а у випадку, якщо рішення не передбачає примусового виконання - зупинення його дії.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Оскільки, судове рішення підлягає примусовому виконанню, Верховний Суд дійшов висновку про зупинення виконання додаткового рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2021 року до закінчення касаційного провадження.

Враховуючи те, що рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 22 квітня 2021 року, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року, не підлягає примусовому виконанню, є підстави для зупинення дії рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу

№ 522/6266/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ квартири та виділ майна в натурі, стягнення компенсації.

Зупинити дію рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року, до закінчення касаційного провадження.

Зупинити виконання додаткового рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 20 травня 2021 року до закінчення касаційного провадження.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк,

який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська