Справа № 502/360/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадкове майно.

В обгрунтовання позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача - ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки розміром 1,0002 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер :01:001:0451), яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 005775 від 19.08.2003 року, що також підтверджується Витягом з ДЗК від 10.10.2017 року. Та 1/2 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках, оскільки вони його збудували, проживали в ньому та були зареєстровані за місцем проживання, але право власності на вказаний житловий будинок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не оформлювали та не реєстрували.

За життя ОСОБА_2 заповітів на своє майно не складала. Після її смерті з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалась.

Оскільки позивач проживав разом зі спадкодавцем, то відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України він прийняв всю спадщину після смерті ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги, але оформити спадщину він не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого 02.12.2021 року, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: літ. «А1»- житловий будинок (загальна площа 116,0 кв. метра, житлова площа 45,9 кв. метра), літ. «Б» - гараж, літ. «В» гараж, літ. «Г» навіс, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - сарай, літ. «Ж» - сарай, літ. «З» убиральня, літ. «И1» - сарай, літ. «К» - навіс, літ. «Л1» - сарай, літ. «М1» - сарай, № 1-11,I- надвірні споруди.

Жодного спору у нього з будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має.

В зв`язку з зазначеним позивач просить суд:

- встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 в рівних частках по 1/2 частині кожному, а після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в цілому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: літ. «А1»- житловий будинок (загальна площа 116,0 кв. метра, житлова площа 45,9 кв. метра), літ. «Б» - гараж, літ. «В» гараж, літ. «Г» навіс, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - сарай, літ. «Ж»- сарай, літ. «З» убиральня, літ. «И1» - сарай, літ. «К» - навіс, літ. «Л1» - сарай, літ. «М1» - сарай, № 1-11,I- надвірні споруди в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- взнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку розміром 1,0002 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер :01:001:0451), згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 005775 від 19.08.2003 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований 20.10.1972 року Виконкомом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим повторно 29.01.2008 року, актовий запис № 36 від 20.10.1972 року, /а. с. 9/.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 005775, виданого 19.08.2003 року Кілійською районною державною адміністрацією встановлено, що ОСОБА_2 на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 25.03.2003 року № 173, передано у приватну власність земельну ділянку площею 1, 00 гектарів в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 365, /а. с. 15/.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 017 від 10.10.2017 року встановлено, що належна ОСОБА_2 земельна ділянка має кадастровий номер: :01:001:0451, /а. с. 23/.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок, складеного 02.12.2021 року Комунальним підприємством Кілійської міської ради "Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 складається з: літ. «А1»- житловий будинок (загальна площа 116,0 кв. метра, житлова площа 45,9 кв. метра), літ. «Б» - гараж, літ. «В» гараж, літ. «Г» навіс, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - сарай, літ. «Ж» - сарай, літ. «З» убиральня, літ. «И1» - сарай, літ. «К» - навіс, літ. «Л1» - сарай, літ. «М1» - сарай, № 1-11,I- надвірні споруди, /а. с. 10-12/.

Відповідно до довідки за вих. № 1174 від 21.01.2022 року, наданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради "Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що по даним реєстрації на паперових носіях КП КМР «БТІ» станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано, /а. с. 13/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 26.01.2021 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 49 від 26.01.2021 року, /а. с. 8/.

Відповідно до виписки з погосподарської книги за вих. № 1736 від 02.11.2021 року, наданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради встановлено, що ОСОБА_2 , 1953 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 із 1978 року до дня смерті. На день її смерті за вищевказаною адресою був зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік, /а. с. 14/.

Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 479/01-16 від 04.05.2022 року встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 не відкривалась.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача, щодо встановлення факту належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 в рівних частках по 1/2 частині кожному.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Як зазначено в п.п. 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 в рівних частках по 1/2 частині кожному, а після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в цілому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А1»- житловий будинок (загальна площа 116,0 кв. метра, житлова площа 45,9 кв. метра), літ. «Б» - гараж, літ. «В» гараж, літ. «Г» навіс, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - сарай, літ. «Ж»- сарай, літ. «З» убиральня, літ. «И1» - сарай, літ. «К» - навіс, літ. «Л1» - сарай, літ. «М1» - сарай, № 1-11,I- надвірні споруди в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Взнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку розміром 1,0002 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер :01:001:0451), згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 005775 від 19.08.2003 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан