Справа № 193/1146/22
Провадження № 2/193/424/22
У Х В А Л А

про повернення заяви

23 грудня 2022 року смт. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду міста Дніпропетровської області Кравченко Н.О., перевіривши відповідність матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2022 року позовну заяву було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків судом позивачу було встановлений строк, який не може перевищувати п`яти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Позивачем особисто було отримано копію ухвалу суду 15 грудня 2022 року, що підтверджується розпискою.

Станом на 23 грудня 2022 року, до Софіївського районного суду Дніпропетровської області від позивача не надходило, а ні заяви про продовження строку на усунення недоліків, а ні документів про усунення недоліків.

У зв`язку з тим, що позивачем не виконані зазначені процесуальні дії та з урахуванням достатнього часу на усунення недоліків позовної заяви, суд вбачає законні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Софіївського районного суду

Дніпропетровської області Н.О. Кравченко