Справа №701/97/22
Номер провадження2/701/117/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - В.Л. Маренюка

за участю секретаря - Н.В. Філіпчак

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання втратившими право на користування житлом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання втратившими право на користування житлом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що відповідачі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є матір`ю та сином і проживали за адресою АДРЕСА_1 з 10 квітня 1989 р. 1 вересня 2010 р. між донькою позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір найму даного житлового приміщення, який тривав до 10.10.2017р. У вказаний день договір найму житлового приміщення був розірваний за взаємною згодою сторін та сторони в договорі житлового найму дійшли до взаємної згоди про укладення договору купівлі-продажу вказаного будинковолодіння, власником якого була відповідач ОСОБА_3 .

Об`єктом договору купівлі-продажу стало будинковолодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , з надвірними спорудами і будівлями.

Житловий будинок, що розташований за вказаною адресою був проданий одночасно з приватизованою земельною ділянкою площею 0,1386 га, яка розташована в АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки: : 001:0431.

ОСОБА_2 , праві власності належить право володіння, користування та розпорядження майном. Виходячи з цієї обставини, що відповідачі за позовом - бувша власниця з сином відмовились від зняття з реєстрації місця проживання, ОСОБА_2 , позбавлена можливості зареєструвати своїх дітей - доньок: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по місцю їх проживання спільно з матір`ю - ОСОБА_2 , яка є позивачем за позовом. За вказаних обставин ОСОБА_2 , як позивач за позовом, позбавлена можливості розпоряджатись своїм майном, належному їй на праві власності будинковолодінням, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі, які згідно повідомлення Маньківської селищної ради, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за місцем реєстрації не проживають, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Маньківського районного суду Черкаської області, в судове засідання не з`явились, причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у їх відсутність чи відкладення розгляду справи не надходило, але їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у їх відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Спірні правовідносини регулюються нормами ЖК України.

При визнанні судом відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, судом не вбачається порушення пункту 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки відповідач тривалий час без поважних причин не проживає у зазначеній квартирі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» в контексті Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме - існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем.

Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійснені покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є матір`ю та сином і проживали у вказаному будинко - володінні з 10 квітня 1989 р.

1 вересня 2010 р. між донькою позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір найму житлового приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 . Договір найму житлового приміщення тривав до 10 жовтня 2017 р., допоки не був розірваний за взаємною згодою сторін, та було укладено договір купівлі-продажу вказаного будинковолодіння, власником якого була відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Об`єктом договору купівлі-продажу стало будинковолодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , з надвірними спорудами і будівлями.

Житловий будинок, що розташований за вказаною адресою був проданий одночасно з приватизованою земельною ділянкою площею 0,1386 га, яка розташована в АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки: : 001:0431.

Вказаний факт укладення договору купівлі-продажу приватизованої земельної ділянки підтверджується нотаріально посвідченим договором, укладеним 10 жовтня 2017 р., посвідченим приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Завірюхою О.В.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу, ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_2 за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., діючи від імені власниці будинковолодіння ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продала, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , облікова картка платника податків - НОМЕР_1 купила земельну ділянку державний акт серія ЯЕ № 132639, виданий Маньківською селищною радою 15 травня 2007 р., площею 0,1386 га. Продаж земельної ділянки був вчинений за 20000 грн. Вартість земельної ділянки була узгоджена за взаємною згодою сторін.

Враховуючи ту обставину, що ні власниця проданого будинковолодіння ОСОБА_3 , ні її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не проживали в даному будинку понад 10 років, сім`я довірительниці в день укладання договору купівлі-продажу 17.10.2017 р. вселилась спільно зі своїми дітьми в належну їй на праві приватної власності будівлю по АДРЕСА_1 . Ні відповідачка ОСОБА_3 , ні її син ОСОБА_4 , в момент вселення в будинку не проживали.

ОСОБА_2 , праві власності відповідно до вимог ст.ст. 317, 328 ЦК України належить право володіння, користування та розпорядження майном. Виходячи з цієї обставини, що відповідачі за позовом - бувша власниця з сином відмовились від зняття з реєстрації місця проживання, ОСОБА_2 , позбавлена можливості зареєструвати своїх дітей - доньок: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 по місцю їх проживання спільно з матір`ю - ОСОБА_2 , яка є позивачем за позовом. За вказаних обставин ОСОБА_2 , як позивач за позовом, позбавлена можливості розпоряджатись своїм майном, належному їй на праві власності будинковолодінням, що суперечить вимогам ст. ст. 316 - 319, 321, 328, 325, 334 ЦК України

Відповідно до вимог ст. 334 ЦК України право власності на будинковолодіння виникло у ОСОБА_2 в момент передачі їй майна - будинковолодіння в день укладення договору купівлі-продажу будинковолодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , а саме - 10 жовтня 2017 р.

Факт належності будинковолодіння на умовах права власності ОСОБА_2 підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 10 жовтня 2017 р. серії НМІ 51406,51407, зареєстрованим у реєстрі №1949, де продавцем є ОСОБА_7 , яка діяла від імені ОСОБА_3 , а покупцем - ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , технічним паспортом на будівлю по. АДРЕСА_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , схемою розташування будівельних споруд по АДРЕСА_1 , планом будинку садибного типу по АДРЕСА_1 , витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Про реєстрацію права власності на ОСОБА_2 .

Позивачем надані до суду беззаперечні і неспростовні докази про те, що відповідачі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають у будівлі, яка є власністю ОСОБА_2 , понад 52 місяці, що є значно більшим терміном ніж термін, визначений законом для осіб, які залишили місце проживання, визначений ЖК України (зокрема ст. 71), який встановлює 6-місячний термін з моменту залишення свого місця проживання, що відноситься до постійного, в тому числі акти обстеження житлових умов будинковолодіння по АДРЕСА_1 від 29.10.2021р. та від 21.01.2022р. показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 які були безпосередньо допитані в судовому засіданні.

Передбачених ч. 2 ст. 71 ЖК України випадків, коли жиле приміщення зберігається за відсутнім членом сім`ї наймача понад шість місяців, у судовому засіданні не встановлено.

Підстав для продовження строку відсутності особи у квартирі понад шість місяців не виявлено.

Отже, судом встановлено, що відповідачі по справі не проживають в спірному житловому приміщенні понад встановлені законом строки без поважних причин, покинувши його в добровільному порядку, перешкод в користуванні згаданим житлом позивач відповідачам не чинив.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що відповідачі, не мешкаючи у спірному домоволодінні без поважних причин понад шість місяців, втратили право користування даним житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягають визнанню такими в судовому порядку.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і зазначення про це у рішенні суду є зайвим.

Відповідно до Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання», зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентними, уповноваженими на це органами, зокрема, на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і лише в разі відмови цього органу здійснити зняття особи з реєстраційного обліку на підставі рішення суду, такі дії можуть бути оскаржені до суду із залученням компетентного органу в якості відповідача.

Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 4, 81, 77-83, 89, 95, 258, 263-265, 268, 279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 03.06.2022 року.

Суддя В.Л. Маренюк