Справа № 136/629/22
УХВАЛА

іменем України

06 червня 2022 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за овердрафтом, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2022 представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом було встановлено, що позов не відповідав вимогам ст.175, 177 ЦПК України, у зв`язку із чим 25.05.2022 ухвалою суду позов було залишено без руху, а позивачеві надано десятиденний строк з часу її отримання для усунення недоліків.

Так, в порушення вимог п.6,7, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України, у позові не було зазначено відповідні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

На виконання ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додано документи, що підтверджують сплату судового збору від 08.02.2022 про сплату 2 270,00 грн., від 24.03.2022 в розмірі 211,00 грн..

За наслідками здійсненої судом перевірки даних про зараховування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору, судом встановлено, що в рамках даного позову позивачем було сплачено та зараховано судовий збір лише у розмірі 211,00 грн., інший платіж стосується іншої цивільної справи №136/300/22, що вказує на те, що позивачем не було сплачено повної суми судового збору за пред`явлення цього позову до суду.

Вищевказана ухвала суду була отримана позивачем 26.05.2022, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення.

31.05.2022 представником позивача в адресу суду, в межах визначеного судом строку, було направлено засобами поштового зв`язку заяву про усунення недоліків, у якій викладено аргументи, що висновки суду є помилковими, зокрема щодо несплати судового збору, оскільки незважаючи на те, що попередній позов повернуто позивачеві, позовна заява до цього ж відповідача є неподаною, тому судовий збір при повторному поданні до суду позову до того ж відповідача повторно не сплачується; а також, на думку представника позивача, не має необхідності зазначати у позові відомості, якщо такі відсутні чи не здійснювались.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за наслідками отриманої заяви позивача про усунення недоліків, суд дійшов висновку про таке.

Пункт 26 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" містить роз`яснення наступного змісту: "Законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року N 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України".

Відповідно до частини другої статі 9 Закону України "Про судовий збір", у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Саме суд повинен перевірити, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, які додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містять відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року N 22.

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Таким чином, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд.

За наслідками здійсненої судом перевірки даних про зараховування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору, судом встановлено, що в рамках даного позову позивачем було сплачено та зараховано судовий збір лише у розмірі 211,00 грн., інший платіж від 08.02.2022 про сплату 2 270,00 грн., стосується іншого позову, за наслідками розгляду якого позовну заяву було повернуто позивачеві.

Відповідно до Постанови № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

Статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка и?ого сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI "Про судовии? збір"). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі.

З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм, суд констатує, що навіть за відсутності вжитих та здійснених позивачем заходів визначених п.6, 7, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України, на якій вказав представник позивача у заяві про усунення недоліків, останнім не було усунуто недоліки на які вказав суд у повному обсязі, зокрема не у повному розмірі сплачено судовий збір в рамках пред`явлення даного позову.

Ураховуючи те, що нормами діючого законодавства не передбачено відкриття провадження у справі за позовом, який має недоліки, які не було усунуто на вимогу суду суб`єктом його ініціювання у визначений строк, суд, керуючись ст.185 ч.3 ЦПК України, дійшов висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

При цьому, суд враховує, що повернення позову в даному випадку не буде перешкодою для повторного звернення до суду із таким позовом коли перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 120-124, 126, 127, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за овердрафтом, - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала про повернення заяви позивачеві у справі може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст.358 ЦПК України.

Суддя Світлана ШПОРТУН