У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року

м. Харків

справа № 639/3774/22

провадження № 2/638/4404/22

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Яковлевої В.М., при прийнятті позовної заяви Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

установив:

25 листопада 2022 року Вініцький Микола Вікторович - представник Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» звернувся до Жовтневого районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2022 року вищевказану справу передано для розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова через непідсудність справи Жовтневому районному суду м. Харкова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 грудня 2022 року, вищевказана справа надійшла в провадження судді Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлевої В.М.

Частиною першою статті 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Разом з тим, частиною першою статті 378 ЦПК України закріплено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Водночас, статтею 30 ЦПК України визначено виключну підсудність справ.

Так, відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з частиною першою статті 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до пункту 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

До позовної заяви доданий договір купівлі-продажу квартири, з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_1 продав квартиру 22 квітня 2020 року. Таким чином, ОСОБА_1 був власником квартири до 22 квітня 2020 року.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за комунальні послуги з теплопостачання за період з 01 вересня 2015 року по 31 березня 2020 року.

Позов подано до ОСОБА_1 як до власника майна за спірний період, який зазначений у позові.

Водночас, як свідчать матеріали справи, предметом позову є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Новобаварського району м.Харкова, зазначене підтверджується з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежа за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 , відомості нарахувань інфляційних витрат та 3% річних з 01 листопада 2019 року по 28 лютого 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 .

В ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2022 року зазначено, що згідно з довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 28 листопада 2022 року, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до юрисдикції Дзержинського районного суду м. Харкова.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині першої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція. Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна. Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. При цьому виключна підсудність встановлена з метою забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Зазначені у законі суди можуть здійснити такий розгляд, оскільки в районі їх діяльності знаходиться основна маса доказів.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 638/1988/17, від 04 березня 2020 року справа № 757/91/19-ц, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначений спір про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги безпосередньо стосується нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3 , що територіально не відноситься до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що на спірні правовідносини поширюються правила виключної підсудності.

Разом із тим, реєстрація відповідача за іншою адресою є лише підставою для виконання вимог статті 128 ЦПК України щодо належного виклику відповідача за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

При цьому норми статті 27 ЦПК України в даному випадку не підлягають застосуванню, оскільки, як зазначалось вище, до даного спору застосовуються правила виключної підсудності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, справа підлягає передачі до Жовтневого районного суду м. Харкова для розгляду за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Керуючись статтями 30, 31, 354 ЦПК України суд -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання передати для розгляду до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року, ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 23 грудня 2022 року.

Суддя В.М. Яковлева