судді Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Усика Г. І.
30 листопада 2022 року
справа № 676/6109/19
провадження № 61-7307св22
за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави та органу державного управління в особі Міністерства освіти і науки України, Державного навчального закладу «Подільський центр професійно-технічної освіти» до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , третя особа - Кам`янець-Подільська міська рада про визнати недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, витребування земельної ділянки,
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів попередніх інстанцій
У вересні 2019 року заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави та органу державного управління в особі Міністерства освіти і науки України, Державного навчального закладу «Подільський центр професійно-технічної освіти» (далі - ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти»), звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , у якому просив:
- витребувати у ОСОБА_1 на користь держави в особі ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» зазначену земельну ділянку.
На обґрунтування позовних вимог зазначив, що за результатами вивчення питання законності надання земельних ділянок державної власності фізичним особам, зокрема ОСОБА_1 , встановлено, що відповідно до державного акта Б № 041795 від 1983 року, виданого виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської районної Ради народних депутатів, за землекористувачем Кам`янець-Подільським СПТУ-14 в Кам`янець-Подільському районі закріплено в безстрокове і безплатне користування 107,0 га землі в межах згідно з планом землекористування, який додається.
ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» є правонаступником землекористувача - Кам`янець-Подільського СПТУ-14 у Кам`янець-Подільському районі, якому державним актом на право постійного користування серії Б № 041795 від 1983 року закріплено у безстрокове та безоплатне користування 107,0 га землі у межах згідно з планом землекористування.
22 липня 2015 року ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти», з метою приведення прав і обов`язків щодо земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства, звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою на земельну ділянку, до якого було додано графічні матеріали розташування земельної ділянки.
30 червня 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області листом № 20-22-0.6-6735/2-17 повідомило, що земельна ділянка, щодо якої навчальний заклад просив надати дозвіл на розробку проєкту землеустрою, перебуває у власності третіх осіб.
Посилаючись на те, що спірна земельна ділянка вибула з володіння держави незаконно, поза волею власника, прокурор просив визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27 серпня 2015 року № 22-2034-СГ та витребувати у ОСОБА_1 на користь держави спірну земельної ділянки, яку він набув без достатньої правової підстави.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2021 року позов задоволено.

Визнано недійсним наказ Головного управлінняДержгеокадастру у Хмельницькій області від 27 серпня 2015 року № 22-2034-СГ, яким затверджено проєкт землеустрою, та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:001:0014, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Зіньковецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Витребувано у ОСОБА_1 на користь держави в особі ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» земельну ділянку, загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:001:0014, передану для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населених пунктів Зіньковецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю прокурором того, що ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» є правонаступником землекористувача - Кам`янець-Подільському СПТУ-14, за яким державним актом Б № 041795 від 1983 року закріплено у безстрокове та безоплатне користування 107 га землі у межах згідно з планом землекористування. ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» добровільно не відмовлявся від права постійного користування земельною ділянкою. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року

№ 5-рп/2005 у справі № 1-17/2005 за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) право користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до 01 січня 2002 року, не втрачається у зв`язку з тим, що новим Земельним кодексом не передбачено право постійного землекористування, а зберігається за ним до приведення прав і обов`язків щодо такої земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства як за правонаступником того землекористувача, якому було видано державний акт на право постійного землекористування. 22 липня 2015 року ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» з метою приведення прав та обов`язків щодо земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства звернувся до відділу Держгеокадастру у Кам`янець-Подільському районі з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою на спірну земельну ділянку. Однак, як убачається з копії відповіді Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 05 лютого 2016 року

за № 20-22-7777.5-2274/23-16, земельна ділянка, щодо якої навчальний заклад просив надати дозвіл на розробку проєкту землеустрою, вже перебуває у власності третіх осіб.

Установивши, що згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27 серпня 2015 року № 22-2034-СГ, ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:0014, яка є частиною земельної ділянки, що належала на праві постійного користування Кам`янець-Подільському СПТУ-14, правонаступником якого є ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти», суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсним цього наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та витребування спірної земельної ділянки у ОСОБА_1 , який набув її без достатньої правової підстави.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 22 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2021 року скасовано.

Позов заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» залишено без розгляду.

В іншій частині позовних вимоги ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави та органу державного управління в особі Міністерства освіти і науки України відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для розгляду по суті позову прокурора в інтересах держави в особі ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» є помилковим, оскільки не узгоджується з правовим висновком, сформульованим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 про те, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII«Про прокуратуру», має застосовуватися з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись з позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи. Зважаючи на те, що ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» відповідно до пунктів 1.1, 7.1 Статуту підпорядкований Міністерству освіти і науки України, є державним професійно-технічним навчальним закладом, порядок фінансування та матеріально технічне забезпечення якого визначаються Бюджетним кодексом України, Законом України «Про освіту», Законом України «Про професійну технічну освіту», Законом України «Про загальну середню освіту», Законом України «Про вищу освіту», іншими законодавчими актами, тобто є державною установою, однак не має статусу суб`єкта владних повноважень, апеляційний суд дійшов висновку, що позов прокурора в інтересах держави в особі ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» підлягає залишенню без розгляду.

Відмовляючи у задоволенні позову заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави та органу державного управління в особі Міністерства освіти і науки України, апеляційній суд зазначив, що вматеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що спірну земельну ділянку було виділено навчальному закладу в натурі. Також відсутні докази щодо повного або часткового накладення земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:0014, на земельну ділянку площею 107,0 га, яка на підставі державного акта Б № 041795 від 1983 року передана у безстрокове і безплатне користування. З фотокопії державного акта на право користування на земельну ділянку площею 107 га серії Б № 041795 убачається, що у ньому відсутні записи щодо його реєстрації в державній книзі реєстрації землекористувань, що дає підстави вважати, що така реєстрація не здійснювалася. Зважаючи на наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що у ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» на дату виникнення спірних правовідносин юридичне право постійного користування земельною ділянкою відсутнє.

Суд також зауважив, що ОСОБА_1 у законний спосіб набув та добросовісно користується спірною земельною ділянкою тривалий час, а тому витребування у нього зазначеного нерухомого майна буде непропорційним втручанням у право відповідача на мирне володіння майном, що становитиме порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол до Конвенції). Прокурор не довів, що таке втручання не порушить справедливий баланс інтересів сторін, а саме, що позитивні наслідки вилучення земельної ділянки в інтересах держави є більш важливими, ніж дотримання прав громадянина, який законним шляхом набув її у власність, покладаючись на легітимність добросовісних дій державного органу.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У серпні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника прокурора Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави та органу державного управління в особі Міністерства освіти і науки України, ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти», у якій він просив постанову Хмельницького апеляційного суду від 22 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Підставами касаційного оскарження судового рішення заявник зазначив:

- пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, суд апеляційної інстанції не урахував висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц щодо застосування принципів статті 1 Першого протоколу до Конвенції; постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 924/848/18 щодо преюдиційних обставин;

- пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, а саме, апеляційний суд не урахував преюдиційних обставин, встановлених рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22 березня 2018 року у справі № 924/924/17, та не надав належної оцінки повідомленню відділу у Кам`янець-Подільському районі та м. Кам`янець-Подільському Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11 січня 2019 року № 77/419-19-0.171.

Касаційна скарга заступника прокурора Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави та органу державного управління в особі Міністерства освіти і науки України, ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» у межах доводів і вимог, які стали підставою для відкриття касаційного провадження,обґрунтована посиланням на те, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що у ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» відсутнє право постійного користування спірною земельною ділянкою не відповідає фактичним обставинам справ. Суд дійшов суд такого висновку помилково, оскільки безпідставно не застосував при вирішенні спору частину четверту статті 82 ЦПК України, зокрема не врахував преюдиційних обставин, встановлених рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22 березня 2018 року у справі № 924/924/17, що набрало законної сили, яким установлено, що відповідно до державного акта Б № 041795 від 1983 року, виданого виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської районної Ради народних депутатів, за землекористувачем - Кам`янець-Подільським СПТУ-14 в Кам`янець-Подільському районі закріплено у безстрокове та безоплатне користування 107,0 га землі в межах згідно з планом землекористування та, що ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» є правонаступником Кам`янець-Подільського СПТУ-14 в Кам`янець-Подільському районі. Зазначеним судовим рішенням також установлено відсутність добровільної згоди навчального закладу на припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 65,0 га. Таким чином, належність на праві постійного користування спірної земельної ділянки Кам`янець-Подільському СПТУ-14 в Кам`янець-Подільському районі, правонасутпником якого є ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти», встановлено судовим рішенням, а тому зазначена обставина не підлягала доказуванню.

Вказував на те, що факт накладення земельної ділянки площею 2,0 га, що передана ОСОБА_1 , на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» встановлено постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 березня 2021 року у справі № 924/924/17, копію якої прокурор долучив до матеріалів справи, а тому апеляційний суд помилкового висновку про недоведеність позивачем зазначених обставин.

У зазначеному аспекті також зауважив, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки повідомленню відділу у Кам`янець-Подільському районі та м. Кам`янець-Подільському Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11 січня 2019 року № 77/419-19-0.171 про те, що згідно з відомостями Державного земельного кадастру (Національної кадастрової системи), зареєстрована за ОСОБА_1 земельна ділянка, розташована в межах площі земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні навчального закладу.

Висновки апеляційного суду щодо відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти», заявник вважав такими, що не відповідають положенням чинного законодавства, оскільки ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» є державною установою, яка наділена державою повноваженнями здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та забезпечувати їх реалізацію. А висновки суду в частині відмови у задоволенні позову прокурора в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України вважав помилковими, оскільки апеляційний суд не урахував принципів «належного урядування» та пропорційності, а також правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц.

Стислий зміст ухвали Верховного Суду

Постановою Верховного Суду від 30 листопада 2022 року касаційну скаргу заступниак керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави та органу державного управління в особі Міністерства освіти і науки України, Державного навчального закладу «Подільський центр професійно-технічної освіти» задоволено частково.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 22 червня 2022 року змінено, викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Погоджуюся з мотивами Верховного Суду в частині залишення без розгляду позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти»,оскільки зазначена установа не є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень, а тому відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі зазначеної державної установи.

Також погоджуюся з висновком Верховного Суду щодо неефективно обраного прокурором способу в частині вимог про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27 серпня 2015 року № 22-2034-СГ, яким затверджено проєкт землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:001:0014, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Зіньковецької сільської ради.

Мотиви незгоди з висновками Верховного Суду в частині вирішення позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України

Представництво інтересів громадянина або держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (тут і далі - в редакції, чинній на час звернення позивача до суду). Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 23 зазначеного Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

В судовому процесі, зокрема цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

Отже, незалежно від того, хто саме звернувся до суду - орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, чи прокурор, у судовому процесі держава бере участь у справі як позивач, а відповідний орган або прокурор здійснюють процесуальні дії на захист інтересів держави як суб`єкта процесуальних правовідносин.

Заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі органу державної влади - Міністерства освіти і науки України та ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти». Таким чином, позивачем у зазначеній справі є держава, представництво інтересів якої в особі зазначеного вище органу державної влади та державного навчального закладу здійснює прокурор. Прокурор обгрунтовував порушення прав держави як власника земельної ділянки тим, що спірна земельна ділянка вибула з власності держави з поушенням вимог закону, у зв`язку з чим просив визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27 серпня 2015 року

№ 22-2034-СГ, яким затверджено проєкт землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:001:0014, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, та витребувати її у ОСОБА_1 на користь держави в особі ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти».

Змінюючи мотиви відмови в задоволенні позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Міністерство освіти і науки України, Верховний Суд зазначив, що відповідно до частин першої та другої статті 149 ЗК України (в редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин) земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Оскільки Міністерство освіти і науки України не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, який на момент виникнення спірних правовідносин був уповноважений розпоряджатися спірною земельною ділянкою, що розташована за межами населеного пункту (с. Зінківці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області), колегія суддів дійшла висновку, що керівник Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури безпідставно звернувся до суду з позовом в інтересах держави особі цього органу державної влади України.

З таким висновком не погоджуюся, оскільки, на мою думку, Верховний Суд помилково застосував до спірних правовідносин норму статті 149 ЗК України (в редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин), якою визначені порядок та повноваження органів державної влади при вилученні земельних ділянок для суспільних потреб, тоді як у справі, що переглядається, вимоги прокурора обґрунтовувалися не наявністю потреб вилучення земельної ділянки для суспільних потреб, а наявністю порушення прав держави як власника спірної земельної ділянки, що вибула з її власності з порушенням вимог закону, у зв`язку з просив повернути її у власність держави, у той попередній стан, в якому вона перебувала до її передачі у власність ОСОБА_1 , тобто в постійне користування ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти».

Зміст обгрунтування заявлених у справі позовних вимог дає підстави для висновку, що прокурор заявив позов не в інтересах конкретного органу державної влади (Міністерства освіти і науки України) чи державного навчального закладу (ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти»), а в інтересах держави, як сторони у справі. Отже, вимоги прокурора про витребувати земельної ділянки у ОСОБА_1 на користь держави в особі ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» заявлені не в інтересах цього державного навчального закладу, а в інтересах держави.

Щодо повноважень Міністерстваосвіти і науки України на здійснення відповідних функцй у спірних правовідносинах

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство освіти та науки України, Міністерство освіти та науки України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науковотехнічної та інноваційної діяльності в науковій сфері, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

До повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері професійної (професійно-технічної) освіти, серед іншого належить управління державним майном, що перебуває у користуванні підпорядкованих йому закладів професійної (професійно-технічної) освіти у порядку, встановленому законодавством (стаття 7 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту»).

Таким чином, Міністерство освіти і науки України, до повноважень якого належить управління та розпорядження майном навчального закладу, здійснюючи державний нагляд (контроль) за діяльністю закладів освіти, не вчинило дій, спрямованих на захист інтересів держави, на що правильно вказав прокурор, зазначаючи про те, що внаслідок такої бездіяльності порушено парва та інтереси держави. З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку, що прокурор довів наявність законних підстав на звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі №911/2169/20.

З огляду на наведене, висновок Верховного Суду про те, що керівник Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури безпідставно звернувся до суду з позовом в інтересах держави особі Міністерства освіти і науки України, вважаю помилковим.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Згідно з частиною першою статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з його волі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16 (провадження № 14-2цс21) зазначила, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20).

За загальним правилом цивільного судочинства підстави позову визначає позивач, а норму матеріального права до спірних правовідносин застосовує суд.

Оскільки у справі, що переглядається, прокурор заявив позов в інтересах держави в особі відповідного органу державної влади - Міністерство освіти і науки України, Верховний Суд, ураховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, але неправильно застосував норми матеріального права, мав скасувати оскаржувану в цій частині постанову апеляційного суду та змінити рішення суду першої інстанції, зазначивши про витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:001:0014, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Зіньковецької сільської ради, та передати її у власність держави.

Суддя: Г. І. Усик