Справа № 643/3205/22
Провадження № 2/643/3685/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2022 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А. розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з охорони об`єкта нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» (далі позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідач) на свою користь основну суму заборгованості за надані послуги по охороні об`єктів, яка складає 3714,71 грн, пеню 673,46 грн, а також судові витрати у загальному розмірі 5421,00 грн .

Вирішуючи питання щодо підсудності справи Московському районному суду м. Харкова, суд керується таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, якою встановлено правила виключної підсудності, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном (п. 7.23.). Словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення (п. 7.24.). До спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України (п. 7.25.).

Ураховуючи в цілому тотожній зміст положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України та ч. 3 ст. 30 ГПК України, суд вважає за можливе застосувати в даній цивільній справі вказані вище висновки щодо застосування норм права Великої Палати Верховного Суду.

Також, як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна. З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

В цій же постанові Верховним Судом зазначено, що квартира, за якою виникла заборгованість по оплаті за вказані послуги, знаходиться в межах територіальної юрисдикції Дзержинського районного суду м. Харкова. Посилання судів попередніх інстанцій на те, що адреса реєстрації місця проживання відповідачів знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Дзержинського районного суду м. Харкова, як на підставу повернення позовної заяви є необґрунтованими, оскільки у разі конкуренції правил підсудності (статті 109 та 114 ЦПК України 2004 року) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

В даній цивільній справі позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги, які надаються за місцем знаходження об`єкта нерухомого майна. Так, згідно договору про надання послуг від 11.02.2021 року, його предметом є послуги з централізованої охорони об`єкта, який згідно додатку № 1 є квартирою та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на території Немишлянського району м. Харкова.

Таким чином, до позову в даній цивільній справи повинні застосовуватись правила виключної підсудності, передбачені ч. 1 ст. 30 ЦПК України, згідно яких позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Оскільки нерухоме майно, за яким виникла заборгованість за надані послуги по охороні, знаходиться на території Немишлянського району м. Харкова, зазначена справа непідсудна Московському районному суду м. Харкова та відноситься до виключної підсудності Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення права учасників справи на розгляд справи судом, встановленим законом, яке гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також дотримання правил виключної підсудності, суд вважає за необхідне передати справу на розгляд Фрунзенського районного суду м. Харкова.

При цьому суд не вбачає необхідності надавати оцінку питанням дотримання позивачем вимог щодо форми та змісту позовної заяви, оскільки вказані питання відносяться до компетенції суду, якому підсудна зазначена справа.

Керуючись ст. 30, 31, 258-261, 353-354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з охорони об`єкта нерухомого майна передати на розгляд Фрунзенського районного суду м. Харкова (адреса: бульвар Богдана Хмельницького, 32/38, м. Харків).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.А. Крівцов