Ухвала

28 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 204/10209/21

провадження № 61-11461ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради, комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, визнання права власності на частку у майні в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради, КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, визнання права власності на частку у майні в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, запропоновано відповідачу подати в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, відзив на позов, який має відповідати вимогам статті 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2022 року до участі у справі як співвідповідачів було залучено ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а також виключено їх зі складу третіх осіб у справі.

13 вересня 2022 року ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, а також заяву про поновлення строку для подання зустрічного позову, в якій просила визнати причини пропуску нею строку на звернення до суду з зустрічною позовною заявою поважними та поновити їй строк на звернення до суду з зустрічною позовною заявою, посилаючись на те, що з 12 березня 2020 року в Україні введено карантин через спалах коронавірусу у світі, а також з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, у зв`язку з чим ОСОБА_1 була обмежена у часі та можливостях щодо отримання правової допомоги і ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року, у задоволенні заяви про поновлення строку для подання зустрічного позову та у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , та її об`єднанні в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено.

Позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами повернуто ОСОБА_1 .

Судові рішення мотивовано тим, що зазначені заявником причини пропуску строку на подачу зустрічної позовної заяви не є поважними з огляду на те, що представник відповідача - ОСОБА_5 12 липня 2022 року ознайомився з матеріалами справи, 20 липня 2022 року подав до суду відзив на позовну заяву, а також 13 липня 2022 року, 03 серпня 2022 року та 30 серпня 2022 року приймав участь в судових засіданнях по даній справі, що свідчить про те, що введення в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу та введення в Україні воєнного стану не перешкоджало відповідачу реалізувати своє право на подачу зустрічного позову. Крім того, розгляд первісного позову не є взаємопов`язаним з розглядом зустрічного позову, їх спільний розгляд не є доцільним і призведе лише до затягування вирішення спору за первісним позовом, оскільки вказані позови мають різний предмет та підстави позову, в первісному позові спір виник лише щодо частини нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , а зустрічна позовна заява ОСОБА_1 стосуються восьми об`єктів нерухомого майна та одного об`єкта рухомого майна.

У листопаді 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на продовження розгляду.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що суди дійшли помилкового висновку про відсутність підстав для поновлення строку для подачі зустрічного позову та недоцільність розгляду первісного позову із зустрічним.

У відкритті касаційного провадження в частині відмови у задоволенні клопотання про поновлення строку на подачу зустрічного позову необхідно відмовити з таких підстав.

Однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Перелік ухвал суду першої інстанції, переглянутих апеляційним судом, які підлягають касаційному оскарженню, чітко визначений процесуальним законом, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

З огляду на те, що ухвали суду першої інстанції про відмову поновити пропущений процесуальний строк, переглянуті апеляційним судом, в цьому переліку відсутні, оскаржувані судові рішення не можуть бути предметом касаційного перегляду у вказаній частині.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року в частині відмови у задоволенні клопотання про поновлення строку для подачі зустрічного позову не підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Щодо перегляду вказаних судових рішень в частині повернення зустрічної позовної заяви колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до частин першої, другої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до частини третьої статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, запропоновано відповідачу подати в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, відзив на позов, який має відповідати вимогам статті 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2022 року до участі у справі як співвідповідачів було залучено ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а також виключено їх зі складу третіх осіб у справі. Представник відповідача - ОСОБА_5 12 липня 2022 року ознайомився з матеріалами справи, 20 липня 2022 року подав до суду відзив на позовну заяву, а також 13 липня 2022 року, 03 серпня 2022 року та 30 серпня 2022 року приймав участь в судових засіданнях по даній справі. 13 вересня 2022 року ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву, тобто зі значним пропуском строку для подачі відзиву на первісну позовну заяву.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 була обізнана про розгляд справи, у липні її представник ознайомився з матеріалами справи, подавав відзив на позовну заяву, брав участь у судових засіданнях, а отже заявник мала можливість реалізувати свої права, визначені цивільним процесуальним законодавством на подання зустрічного позову у п`ятнадцятиденний строк, який був встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі для подання відзиву, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до розгляду та повернув її.

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки ґрунтуються на незгоді з обставинами, встановленими судами, зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року є необґрунтованою.

Керуючись пунктом першим частини другої, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради, комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, визнання права власності на частку у майні в порядку спадкування за законом,

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян