Справа № 947/9963/22
Провадження № 2/947/2197/22
13.12.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді Огренич І.В.
при секретарі - Грабовій Т.П.,
Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.06.2022 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи.
Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову.
Будь-яких заяв від відповідача, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства та зокрема ст.ст.178,187 ЦПК України, якими відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову, через канцелярію суду не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, повідомлявся, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв`язку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 1.2. Договору, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Картки № НОМЕР_1 у гривнях та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.
Пунктом 1.4. Договору передбачений розмір кредитного ліміту, який становить 20 000 грн.
Відповідно до п. 4.2. Договору, погашення Позичальником заборгованості за кредитом здійснюється у вигляді щомісячних платежів в сумі згідно з Додатком №1, починаючи з першої дати сплати заборгованості разом із сплатою процентів та заборгованості за кредитом в дату сплати заборгованості.
Згідно п. 6.2. Договору, клієнт погоджується з тим, що Банк має право вимагати від клієнта дострокового повного погашення заборгованості за цим договором у разі: а) виникнення простроченої заборгованості за кредитом, процентами та/або комісіям; або б) перевищення суми кредитної заборгованості над сумою кредитного ліміту більше, ніж на п`ять процентів; або в) несплати клієнтом більше одного щомісячного платежу; або г) іншого суттєвого порушення клієнтом умов кредитування.
Відповідно до п. 6.10 Кредитного договору, Банк має право відступати, передавати, сек`юритизувати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково).
За умовами даного Кредитного договору, ОСОБА_1 своїм підписом засвідчила, що з Умовами споживчого кредитування Банку ознайомилась, та зобов`язалась виконувати. Крім цього, засвідчила, що зміст ст. 6, 627, 207 ЦК України їй роз`яснено, із зразками підписів уповноваженої особи Банку ознайомлена, та надає згоду щодо такої письмової форми цього Договору. Зі змістом Законів України «Про захист персональних даних» та «Про банки і банківську діяльність» ознайомлена на www.platinumbank.com.ua. Підписанням цього Договору, Позичальник підтвердив, що Банк, до укладання цього Договору надав в повному обсязі інформацію, що передбачена ч.2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Як вбачається з матеріалів справи, 04.08.2017 р. між ПАТ «Платинум Банк» та ПАТ «Кредобанк» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого Банк відступає новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців або інших осіб до яких перейшли вимоги до правонаступників боржників, за кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі і в порядку, визначених цим Договором.
Отож, з моменту укладення Договору відступлення прав вимоги від 04.08.2017 р. та відповідно до Додатку 1 Договору відступлення права вимоги ПАТ «Кредобанк» (AT «Кредобанк») набув права вимоги до позичальника, зокрема ОСОБА_1 ..
На виконання умов вищевказаного договору ПАТ «Платинум Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.
Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого періоду.
Представник AT «Кредобанк» звертався із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором до ОСОБА_1 , однак, протягом встановлених строків у досудовій вимозі відповідачка не здійснила жодного погашення заборгованості та не зверталась до Банку для мирного врегулювання спору.
За приписами ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
У відповідності до положень частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України та згідно частини першої статті 1048 Цивільного Кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодекс України згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що витрати на професійну правничу допомогу понесені позивачем у зв`язку із розглядом зазначеної справи, враховано обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат до предмета спору, значення справи для сторін та складають 2867,62 грн. (Договір про надання правової допомоги від 11.02.2019р.)..
Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2481 гривень.
При таких обставинах суд вважає позовні вимоги АТ «Кредобанк» доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.10,12,13,18,19,81,141,178,187,211,247,258,259,273,274-279,280-282,354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
- неповернута сума кредиту - 13 835 (тринадцять тисяч вісімсот тридцять п`ять) гривень 74 копійки;
- прострочена комісія за адміністрування кредиту - 5 179 (п`ять тисяч сто сімдесят дев`ять) тисяч 11 копійок;
- прострочена сума комісії за адміністрування кредиту - 8361 (вісім тисяч триста шістдесят одна) гривна 39 копійок;
- нарахована пеня - 1 300 (одна тисяча триста) гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Огренич І. В.