Справа №701/297/22
Номер провадження2/701/161/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - І.Д. Калієвського

за участю секретаря - Г.І. Байдужої

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Іваньківської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Березівка Маньківського району Черкаської області у віці 73 років помер батько ОСОБА_2 , про що 11.12.2015 року складено відповідний актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 14.12.2015 року Березівською сільською радою Маньківського району Черкаської області. Довідка Іваньківської сільської ради Уманського району Черкаської області від 15.12.2021 року №275, підтверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , який проживав в АДРЕСА_1 . Також дана довідка підтверджує, що спадкоємцями померлого за законом є: ОСОБА_1 дочка та ОСОБА_3 - дочка. Заповіт від імені ОСОБА_2 Березівською сільською радою не посвідчувався. Разом з тим, на час смерті батька з ним разом проживала також його дружина ОСОБА_4 . Мати ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Березівка Маньківського району Черкаської області у віці 76 років, про що 27.04.2018 року складено відповідний актовий запис №24, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 27.04.2018 року виконавчим комітетом Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Довідка Іваньківської сільської ради Уманського району Черкаської області від 21.01.2022 року №26, підтверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Березівка Маньківського району Черкаської області померла ОСОБА_4 , яка проживала в АДРЕСА_1 . Також дана довідка підтверджує, що спадкоємцями померлої за законом є: ОСОБА_1 дочка та ОСОБА_3 - дочка. Заповіт від імені ОСОБА_4 Березівською сільською радою посвідчувався 18.04.2011 року за №116, який не змінювався і не відмінювався. Після смерті матері позивач прийняла спадщину та 21.12.2018 року Маньківською державною нотаріальною конторою позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі №118/2018, зареєстроване в реєстрі за №2201. Даним свідоцтвом про право на спадщину за законом державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., посвідчено, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 2,2919 га., що розташована в адмінмежах Березівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Маньківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 13.09.2016 року за р. №2-1131 (дана земельна ділянка попередньо належала батькові позивача ОСОБА_2 ). Право власності на дане спадкове майно підтверджується як вказаним свідоцтвом про право на спадщину, так витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.12.2018 року №150672848. Також, 21.12.218 року Маньківською державною нотаріальною конторою позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі №118/2018, зареєстроване в реєстрі за №2203 на спадкове майно земельну ділянку площею 2,3025 га., що розташована в адмінмежах Березівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даним свідоцтвом про право на спадщину за законом державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., посвідчено, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Право власності на дане спадкове майно підтверджується як вказаним свідоцтвом про право на спадщину, так витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.12.2018 року №150684042. Тобто, дане спадкове майно після смерті матері вже переоформлено у нотаріальному порядку на ім`я позивача. В тому числі переоформлено у спадщину земельну ділянку, яка попередньо належала батькові ОСОБА_2 , спадщину після смерті якого прийняла мати ОСОБА_4 . Таким чином, за сукупності викладених обставин вбачається, що після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла та переоформила на своє ім`я його дружина ОСОБА_4 , більше спадщини після смерті батька ніхто не прийняв. У свою чергу, після смерті матері ОСОБА_4 спадщину прийняла лише позивач, ОСОБА_1 . Сестра позивача ОСОБА_3 спадщини після смерті матері не приймала та надала до нотаріальної контори заяву, якою відмовилась від спадщини, що залишилась після смерті матері ОСОБА_4 , справжність підпису на заяві посвідчено нотаріально уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування та подано до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, що підтверджується відповідною реєстраційною відміткою реєстрації вхідної документації. Після смерті батька залишилось інше спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 . Наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідці Іваньківської сільської ради від 15.12.2021 року № 274. Відповідно до вказаної у даній довідці інформації, згідно погосподарської та кадастрової книги, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 рахується за покійним ОСОБА_2 . Разом з тим, на вказане спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно. Згідно листа за вих. №1679/02-31 від 26.12.2019 року завідувачем Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2019 року. Даною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який належав ОСОБА_2 . Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійному майно мотивована тим, що відсутній правовстановлюючий документ на майно, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник мертвий, зареєструвати майно за померлою особою теж немає правових підстав, у зв`язку з чим можливо лише в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно. Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1975 році. У 1975 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі №6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.

Таким чином, за наявних обставин у позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач до суду не з`явився, але в своїй позовній заяві просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Іваньківської сільської ради в підготовче засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Березівка Маньківського району Черкаської області у віці 73 років помер батько ОСОБА_2 , про що 11.12.2015 року складено відповідний актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 14.12.2015 року Березівською сільською радою Маньківського району Черкаської області. (а.с.12).

Довідка Іваньківської сільської ради Уманського району Черкаської області від 15.12.2021 року №275, підтверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , який проживав в АДРЕСА_1 . Також дана довідка підтверджує, що спадкоємцями померлого за законом є: ОСОБА_1 дочка та ОСОБА_3 - дочка. Заповіт від імені ОСОБА_2 Березівською сільською радою не посвідчувався. (а.с.13).

Мати позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Березівка Маньківського району Черкаської області у віці 76 років, про що 27.04.2018року складено відповідний актовий запис №24, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 27.04.2018 року виконавчим комітетом Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області. (а.с.14).

Довідка Іваньківської сільської ради Уманського району Черкаської області від 21.01.2022 року №26, підтверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Березівка Маньківського району Черкаської області померла ОСОБА_4 , яка проживала в АДРЕСА_1 . Також дана довідка підтверджує, що спадкоємцями померлої за законом є: ОСОБА_1 дочка та ОСОБА_3 - дочка. Заповіт від імені ОСОБА_4 Березівською сільською радою посвідчувався 18.04.2011 року за №116, який не змінювався і не відмінювався. (а.с.15).

Після смерті матері позивач прийняла спадщину та 21.12.2018 року Маньківською державною нотаріальною конторою позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі №118/2018, зареєстроване в реєстрі за №2201. Даним свідоцтвом про право на спадщину за законом державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., посвідчено, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.17).

Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 2,2919 га., що розташована в адмінмежах Березівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Маньківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 13.09.2016 року за р. №2-1131 (дана земельна ділянка попередньо належала батькові позивача ОСОБА_2 ).

Право власності на дане спадкове майно підтверджується як вказаним свідоцтвом про право на спадщину, так витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.12.2018 року №150672848. (а.с.19).

Також, 21.12.218 року Маньківською державною нотаріальною конторою позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі №118/2018, зареєстроване в реєстрі за №2203 на спадкове майно земельну ділянку площею 2,3025 га, що розташована в адмінмежах Березівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.20).

Даним свідоцтвом про право на спадщину за законом державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., посвідчено, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Право власності на дане спадкове майно підтверджується як вказаним свідоцтвом про право на спадщину, так витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.12.2018 року №150684042. (а.с.22).

Сестра позивача ОСОБА_3 спадщини після смерті їх матері не приймала та надала до нотаріальної контори заяву, якою відмовилась від спадщини, що залишилась після смерті матері ОСОБА_4 , справжність підпису на заяві посвідчено нотаріально уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування та подано до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, що підтверджується відповідною реєстраційною відміткою реєстрації вхідної документації. (а.с.23).

Після смерті їх батька залишилось інше спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 .

Наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідці Іваньківської сільської ради від 15.12.2021 року №274. (а.с.24).

Відповідно до вказаної у даній довідці інформації, згідно погосподарської та кадастрової книги, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 рахується за покійним ОСОБА_2 .

Згідно листа за вих. №1679/02-31 від 26.12.2019 року завідувачем Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2019 року. Даною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який належав ОСОБА_2 . Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійному майно мотивована тим, що відсутній правовстановлюючий документ на майно, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку. (а.с.25,26).

Згідно п. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно пункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Оскільки ОСОБА_1 , не було пред`явлено правовстановлюючий документ на нерухоме майно, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, постановлено відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 , на житловий будинок після смерті батька ОСОБА_2

04.02.2022 року ПП Уманський центр технічної інвентаризації на замовлення позивача проведено технічну інвентаризацію будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно даних технічної інвентаризації встановлено, що будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами збудовано у 1975 року. (а.с.28-34).

15.02.2022 року за №155/02-31 Іваньківською сільською радою надано висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам. Згідно даного висновку Іваньківська сільська рада не заперечує щодо визнання права власності на будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.35).

Відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Позивач не може скористатись даним Порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується за покійною особою.

Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1975 році.

У 1975 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі №6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно частини 1 статті 376 ЦКУ, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або із істотним порушенням будівельних норм і правил.

В даному випадку, відповідно до закону спадщина належить позивачу-спадкоємцю з часу відкриття спадщини в порядку спадкування, що зобов`язує утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте відсутня можливість здійснювати ці обов`язки у зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв`язку із смертю спадкодавця. У зв`язку з такими обставинами позивач вимушена звертатись до суду з даним позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 376, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає АДРЕСА_3 ), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_2 , згідно даних технічного паспорта

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І.Д. Калієвський