Справа № 191/2801/13-ц
Провадження № 2-п/191/6/22
У Х В А Л А

іменем України

22 грудня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря Омельченко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове заяву відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.07.2020 року по справі № 191/2801/13-ц за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу та трьох процентів річних,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.07.2020 року по справі № 191/2801/13-ц за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу та трьох процентів річних

Вважає, що вказане рішення підлягає перегляду з тих підстав, що відповідач не була повідомлена належним чином про судове засідання. Крім того, зазначає, що суд при ухваленні рішення не дослідив усі наявні у справі докази і не надав їм належну оцінку, а також неправильно встановив обставини справи, у зв`язку з чим ухвалив необґрунтоване рішення, яке не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2010 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження

Враховуючи, що копія заочного рішення представником відповідача була отримана 11 лютого 2022 року, просить поновити строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

До початку судового засідання представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 надала клопотання про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без її участі та без участі відповідача. На відеоконференцзв`язок представник відповідача вийти не змогла через відсутність у неї світла, про що завчасно повідомила суд телефоном.

Представник позивача адвокат Костенко О.М. надала клопотання про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без її участі та без участі позивача, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення просила відмовити.

Суд, розглянувши заяву відповідача ОСОБА_5 , дослідивши матеріали цивільної справи №191/2801/13-ц, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи відповідач ОСОБА_1 була обізнана про наявність у провадженні суду позовної заяви про визнання договору позики фактично укладеним та стягнення суми боргу, про що свідчить довідка про отримання нею СМС-повідомлення 15.01.2020 про призначення справи до розгляду на 16.03.2020, а також наявність оголошення на сайті судової влади про виклик у судові засідання на 24.04.2020 та 03.07.2020, а тому доводи відповідача в цій частині суд вважає безпідставними.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вимоги відповідача про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявне поштове повідомлення про отримання відповідачем ОСОБА_1 копії заочного рішення суду 18.07.2020.

При розгляді даної заяви суд також враховує практику Європейського суду з прав людини щодо застосування принципу юридичної визначеності як аспекту верховенства права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін строк на оскарження рішення, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що відповідач не вмотивував усі в сукупності підстави для скасування заочного рішення та не надав будь-яких доказів, які б впливали на висновки суду.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що обидві підстави для скасування заочного рішення відсутні (поважність причини неявки в судове засідання, а також наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення), суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.287 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2020 залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в частині відмови у поновленні процесуального строку протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений 23.12.2022.

Суддя Я. Ю. Костеленко