Справа № 758/8871/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ларіонової Н.М. ,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача-1 - адвоката Решнюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття жилого приміщення,-

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2020 р. позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідачів відшкодування в наслідок залиття квартири в розмірі 49 187,44 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванченком В.Ю. 15 серпня 2019 року за реєстровим № 3729 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 177678602 від 15 серпня 2019 року. 16 січня 2020 року приблизно о 18 год 00 хв. Дочка позивачки ОСОБА_4 , яка проживає у вищевказаній квартирі виявила, що квартира була залита водою. 17 січня 2020 року комісією в складі головного інженера ДП «ЕС «Місто квітів» Коц Я.М., менеджера ОСОБА_5 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_6 було проведено обстеження квартири з метою виявлення причин і розміру заподіяної позивачу шкоди. Згідно Акту від 17 січня 2020 року залиття квартири відбулося внаслідок пошкодження мережі гарячого водопостачання в квартирі з поверху вище АДРЕСА_3. Власниками квартири № АДРЕСА_3 є відповідача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Згідно вищевказаного акту в результаті комісійного обстеження квартири за вищевказаною адресою виявлено наступне: в приміщенні кухні залиття підвісної натяжної стелі розміром 1,5*1,5 м.кв; залиття кухонних меблів та варочної електропанелі; залиття підлоги з ламінату. Для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири позивачка звернулась до ПП «Бізнес Капітал» з проханням провести роботу по визначенню матеріального збитку. У зв`язку з цим між позивачем та ПП «Бізнес Капітал в особі директора ОСОБА_8 було укладено договір на виконання робіт по визначенню матеріального збитку від 06 червня 2020 року. Відповідно до звіту про оцінку матеріального збитку завданого внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 становить 40 187,44 грн. Відповідно до рахунку № НОМЕР_1 оплата за проведення оцінки матеріального збитку внаслідок залиття квартири відповідно до договору від 06 червня 2020 року становить 3000 грн. Позивачем було оплачено вищевказаний рахунок 06 червня 2020 року та 01 липня 2020 року, що підтверджується квитанціями № 0.0. .1 та 0.0..1. Крім того, внаслідок залиття квартири було завдано моральну шкоду, яка виразилась у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживанням з приводу залиття та пошкодження квартири, через що остання стала непридатною для використання без проведення ремонту. Також через залиття було порушено звичний та розмірений спосіб життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання свого ивласного часу для вирішення проблем пов`язаних з усуненням наслідків залиття.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 13.10.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини.

Представник відповідача-1 в судовому засідання проти вимог позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на безпідставність заявлених вимог та недоведеність їх належними та допустимими доказами.

Відповідач-2, будучи в установленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновківа.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 15.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНОУ Іванченком В.Ю. за реєстровим № 3729.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2019 року.

Відповідно до Акту про залиття від 17 січня 2020 року, складеного комісією ДП «ЕС «Місто квітів» у складі головного інженера Коц Я.М., менеджера ОСОБА_5 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_6 , причиною залиття квартири АДРЕСА_1 сталося з поверху вище, через пошкодження мережі гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_3 . На час обстеження кв. АДРЕСА_4 виявлено в приміщенні кухні залиття підвісної натяжної стелі розміром 1,5*1,5 м.кв., підлоги з ламінату, кухонних меблів та варочної електропанелі. В коридорі залиття підлоги з ламінату.

Власниками квартири АДРЕСА_3 є відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири позивачка звернулась до ПП «Бізнес Капітал» з проханням провести роботу по визначенню матеріального збитку.

У зв`язку з цим між позивачем та ПП «Бізнес Капітал в особі директора ОСОБА_8 було укладено договір на виконання робіт по визначенню матеріального збитку від 06 червня 2020 року.

Відповідно до звіту про оцінку матеріального збитку завданого внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 становить 40 187,44 грн.

Також позивачка посилалася на те, що нею було витрачено кошти на проведення оцінки майнової шкоди у розмірі 3 000 грн., на підтвердження чого надала відповідні на те документи.

Суд, оцінюючи вказані докази, бере до уваги, що статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідночастини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже системний аналіз норм чинного законодавства щодо відшкодування шкоди свідчить про те, що предметом доказування у справі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, є обставини щодо факту залиття квартири, особи-завдавача шкоди, причинного зв`язку між діями завдавача та наслідками у виді шкоди, вини завдавача шкоди у завданні збитків, розміру збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за № 927/11207 (далі - «Правила»), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; дата аварії, її характер та причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття та про обсяг робіт для усунення його наслідків.

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 р. № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою. Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної сторони не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи - прізвище, ім`я, по батькові - підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). З наведеного слідує, що на підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивачі повинні надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття їх квартири з вини відповідачів, зокрема, комісійний акт, який складено із додержанням вищевказаних вимог Правил, у якому містяться відомості про факт залиття, винну особу, причини залиття, завдані пошкодження та обсяг робіт для їх усунення.

Разом з цим наданий позивачем Акт від 17.01.2020 р. не містять відомостей про дату аварії, а також висновків про винну особу та обсяги робіт, необхідні для усунення наслідків залиття; у акті відсутні відомості про обстеження квартири відповідачів, хоча саме залиття сталося через пошкодження мережі гарячого водопостачання в квартирі відповідачів, встановленого в цій квартирі, комісія визнала причиною аварій. Не вказано в акті і про присутність під час його складання заінтересованих осіб з боку винної та потерпілої сторони, а також відсутні відомості про відмову мешканців чи власників квартири АДРЕСА_3 від підпису складеного акту.

Окрім цього, докази того, що власники чи мешканці квартири АДРЕСА_3 були належним чином повідомлені про дату комісійного обстеження, але відмовилися прийняти в ньому участі або не надали доступу до своєї квартири чи відмовилися підписати складений комісією акт в матеріалах справи відсутні.

Отже матеріалами справи підтверджено, що комісійне обстеження та складання відповідного акту проведено без участі власників чи мешканців квартири АДРЕСА_3 та без їх належного інформування про проведення комісійного обстеження, а також без обстеження квартири відповідачів. У зв`язку з цим суд критично оцінює акт від 17.01.2020 р., оскільки комісія провела огляд пошкоджень лише в приміщенні квартири позивача та не оглянула квартиру відповідачів, зробивши при цьому висновки, що причиною залиття квартири позивачів було через пошкодження мережі гарячого водопостачання в квартирі відповідачів. Крім того в цьому акті відсутні висновки комісії про особу, що заподіяла шкоду, обсяг робіт, необхідний для усунення наслідків залиття.

Дослідивши вказані документи, враховуючи норми чинного законодавства та правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.02.2018 р. у справі № 2-1974/11, суд дійшов висновку, що акт від 17.01.2020 р., наданий позивачем, не може бути належним та допустимим доказом заподіяння відповідачами майнової шкоди. Інших доказів неправомірності дій відповідачів щодо залиття належної позивачу квартири матеріали справи не містять.

Стосовно звіту від 06.06.2020 р., поданого позивачем для підтвердження розміру матеріальної шкоди, завданої залиттям її квартири, то при визначенні величини збитку, нанесеного нерухомому майну, що належить позивачу, оцінювачем ОСОБА_8 був використаний акт комісійного обстеження, складені працівниками ДП «ЕС «Місто квітів» 17.01.2020 р., що не можуть бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачами майнової шкоди, оскільки складений з порушенням Правил.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неправомірних дій відповідачів щодо залиття квартири позивача, як не доведено як факту спричинення позивачам матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири по вині відповідачів, а також розміру цієї шкоди. За таких підстав суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з недоведеністю таких вимог.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то для обґрунтування таких вимог у позові зазначено, що позивач внаслідок залиття квартири було завдано моральну шкоду, яка виразилась у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживанням з приводу залиття та пошкодження квартири. Також через залиття було порушено звичний та розмірений спосіб життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання свого власного часу для вирішення проблем пов`язаних з усуненням наслідків залиття.

Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

При цьому на підтвердження завдання позивачу моральної шкоди, нею не надано суду жодного доказу. Крім того, дослідженими доказами спростовано доводи позивача про протиправну бездіяльність відповідачів по відношенню до позивача.

За таких обставин, враховуючи також, що вимога про відшкодування моральної шкоди в даному випадку є похідними від вимог про відшкодування матеріальної шкоди, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідачів 6 000 грн у відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, від 10.02.2010 р. § 58).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, отже у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі..

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

На підставі наведеного, ст.ст. 22, 23, 543, 319, 1166, 1167, 1192 ЦК України, статтею 190 ЖК України, керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 95, 131, 141, 258-259, 264-265, 280-282, 352, 353, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття жилого приміщення - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач - ОСОБА_1 ( місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач-1 - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач-2 - ОСОБА_3 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Н. М. Ларіонова