Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2022 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

за участі секретаря судового засідання Рашевської О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 16.04.2018 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України у зв`язку з закінчення строків давності. Кримінальне провадження № 0000459 від 15.09.2014 про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КК України закрито. Цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

У вказаному кримінальному провадженні діями обвинуваченої ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_1 завдано матеріальної та моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що злочинною та протиправною поведінкою відповідача її здоров`ю було заподіяно шкоду, внаслідок чого вона зазнала тілесних ушкоджень, фізичного болю, емоційних та душевних страждань.

За час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_1 була змушена звертатися до адвокатів за захистом своїх прав, в результаті чого понесла витрати матеріального характеру.

Як потерпіла сторона у кримінальному провадженні, ОСОБА_1 , за для відновлення стану її здоров`я після нанесення тілесних ушкоджень відповідачем, неодноразово зверталася за допомогою до медичних закладів. На лікування та придбання медикаментів витратила 7020,50 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заподіяну майнову шкоду у розмірі 20020,50 грн., а також моральну шкоду, яку оцінює у 50 000,00 гривень.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву, у якій зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності. Позов підтримала у повному обсязі.

Представник позивача адвокат Гребенюк В.О. надав суду заяву, у якій зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі. Подав заяву про вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. Надала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позов не визнала, заперечувала проти його задоволення.

Представник відповідача адвокат Красномовець Н.П. у судове засідання не з`явилася. Про дату та час судового засідання повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 16.04.2018 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України у зв`язку з закінчення строків давності. Кримінальне провадження № 0000459 від 15.09.2014 про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КК України закрито. Цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 умисними діями завдала потерпілій ОСОБА_1 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за особою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на третину.

Згідно даних кримінального провадження 10.10.2012 року близько 10.30 год. в м. Бар Вінницької області по вул. Горбатого, ОСОБА_2 , діючи протиправно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи і свідомо допускаючи настання різних шкідливих наслідків, в тому числі і тілесних ушкоджень, умисно, з особистих неприязних відносин, які виникли на ґрунті довготривалого конфлікту та неодноразових сварок, під час сварки з ОСОБА_1 , нанесла її декілька ударів палицею по голові та різним частинам тіла, внаслідок чого спричинила їй тілесні ушкодження. Згідно висновку експерта № 131-к від 28.12.2017 у відповідності з медичною документацією, у ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми ( припухлість та гематома в тім`яній ділянці волосяної частини голови, струсу головного мозку) та синця на передпліччі лівої руки. Ці тілесні ушкодження спричинені дією тупого предмету (предметів), 10.02.2012 року. Під час проведення комісійної експертизи у ОСОБА_1 виявлено наслідки перенесеної у 2012 році закритої черепно-мозкової травми ( струсу головного мозку), а саме астеновегетативний та цефалічний синдром. Ці наслідки черепно-мозкової травми потягли за собою стійку втрату загальної працездатності у розмірі 10% та належать до середньої тяжкості, за ознакою стійкої втрати працездатності менш ніж на третину.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» судам роз`яснено, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_1 , як потерпіла сторона, зверталася за захистом своїх прав до адвокатів.

Так, 03.07.2017 року між нею та адвокатом Невольчуком Сергієм Петровичем, було укладено договір про надання правової допомоги та на виконання його умов позивачем було сплачено 5000,00 (п`ять тисяч) гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового шагового ордеру від 03.07.2017 року.

Адвокату ОСОБА_3 за надання правової допомоги за ведення справ в суді позивачем було сплачено 3000,00 (три тисячі) грн, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 26 від 19.12.2003 року, квитанціями до прибуткового касового ордеру від 07.06.2016 р., 29.05.2017 року та ордером серія ВН № 027403.

На виконання угоди укладеної між ОСОБА_1 та адвокатом Івановою Валентиною Олексіївною за надання правової допомоги з представництва (захисту) інтересів на досудовому слідстві та суді, позивач сплатила на 5000,00 (п`ять тисяч) гривень, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру від 08.01.2014; 14.01.2015; 13.07.2015; 01.06.2017; 14.06.2017; 26.06.2017, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 203 та ордерами серія ВН №№ 030154;028714;035750;013838;030124.

Підлягають до стягнення на користь позивача витрати у розмірі 500 грн., які понесла потерпіла ОСОБА_1 в результаті звернення, безпосередньо після вчинення злочину відповідачем, до ТОВ «Слаомед» для проведення СКТ головного мозку та кісток черепа, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 4714 від 13.10.2012 року (а.с.83 т.1).

Вимога позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 понесених витрат на лікування у розмірі 6520,50 грн. задоволенню не підлягає, оскільки не доведена позивачем належними та допустими доказами. Зокрема, надані позивачем копії квитанції на суму: 185,96 грн., 133,71 грн., 904,35 грн., 11,00 грн., 272,57 грн., 20 грн., (а.с. 84 том 1); 13 грн., 104 грн., 39 грн., 344,85 грн., 917,22 грн., 4 грн.,(а.с.85 том 1); 11 грн., 11 грн., 11 грн., 871,62 грн., 318,25 грн., 27,50 (а.с.86 том 1); 166 грн., 120 грн., 30 грн., (а.с. 87 том 1) не доводять факту придбання та використання ліків саме ОСОБА_1 , ліки придбані в 2017 2018 роках, тобто через тривалий період після вчинення злочину ОСОБА_2 , що ставить під сумнів лікування позивачем хвороби, яка перебуває у причинному зв`язку з отриманням нею тілесних ушкоджень в 2012 році. Інших доказів придбання та використання ліків ОСОБА_1 суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, зазначених у пункті 3 постанови Пленуму від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 №5 та від 27 лютого 2009 року №1, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди, є сам по собі факт порушення права (справи Войтенко проти України, Науменко проти України).

Разом з цим, відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Як роз`яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Моральна шкода завдана позивачу полягає у душевних хвилюваннях та стражданнях, перенесенні фізичного болю та емоційного стресу, отриманні тілесних ушкоджень, довготривалому лікуванні, яких вона зазнала у зв`язку із ушкодженням здоров`я.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує глибину та ступінь моральних і душевних страждань ОСОБА_1 , яких вона зазнала в зв`язку з вчиненням протиправних дій відповідача, їх тривалість, а також принципи розумності та справедливості, та визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди позивачу з відповідача 40000,00 грн.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, тому з урахуванням вищевикладеного та вимог Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: 534,09 грн. (76,19%) судового збору.

Керуючись ст.ст. 23, 1167 1177 ЦК України, ст.ст. 5,10, 12, 13, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану злочином матеріальну шкоду у розмірі 13500,00 гривень, завдану злочином моральну шкоду у розмірі 40 000, 00 гривень та 534,09 грн. понесених судових витрат при сплаті судового збору, а загалом 54034,09 грн.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя:

Повне судове рішення складено 22.12.2022