ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Пилипчук Л.І.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова

третя особа: Харківська міська рада

за апеляційною скаргою адвоката Холодова Леоніда Юрійовича в інтересах ОСОБА_3

на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Подус Г.С. в м.Харкові, зі складанням повного тексту 13.12.2021 року,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до районного суду з даним позовом. Зазначав, що відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Департаментом ДАБІ у Харківській області від 07.04.2016 року № ХК 08 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , є замовниками реконструкції квартири АДРЕСА_1 .

Вказував, що з урахуванням положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідачі є замовниками реконструкції об`єкта будівництва, а тому на них поширюється обов`язок щодо укладання договору про пайову участь.

У зв`язку з тим, що відповідачі свій обов`язок не виконали і не звернулись до позивача з даного приводу, просили суд визнати укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2021 року позов Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі.

Визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради в запропонованій позивачем редакції.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 200 грн.

Рішення оскаржив адвокат Холодов Л.Ю. в інтересах ОСОБА_3 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову.

Вважає, що судом першої інстанції було помилково застосовано редакція ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка втратила чинність з 01.01.2020 року.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно з декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІ категорії складності, зареєстрованого Департаментом ДАБІ у Харківській області від 07.04.2016 року № ХК 08 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є замовниками реконструкції квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 62-64).

15 лютого та 5 квітня 2017 року Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради направляв відповідачам лист- повідомлення та пропозицію про необхідність укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова (а.с.56-61), проте такого договору укладено не було.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд своє рішення мотивував тим що, на дату прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту відповідачі не виконали покладеного на них Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» обов`язку щодо укладання договору про пайову участь і не звернулись до позивача із заявою з приводу укладання такого договору, а тому ухвалив рішення про укладання договору між сторонами.

Однак, колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 628 ЦПК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання укладеним договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Харкова.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, чинній на момент будівництва відповідачем об`єкта та звернення позивача з позовом до суду) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч.3 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін (ч.9 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Водночас, з 01.01.2020 року набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", якими статтю 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

виключено на підставі Закону № 132-IX від 20.09.2019.

Згідно з п.2 Розділу ІІ цього Закону договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Тобто, з 01.01.2020 року у замовників відсутній обов`язок перерахувати до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, як і відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Дійсними та продовжують свою дію до моменту їх виконання є лише договори про пайову участь, укладені до 1 січня 2020 року.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України).

Отже, станом на момент розгляду цієї справи судом першої інстанції та ухвалення рішення, відсутнє положення закону, яке б зобов`язувало відповідачів укласти з позивачем відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харків. Відтак суд не наділений повноваженнями визнати укладеним договір, обов`язковість якого для відповідача законом не передбачена. Зазначене відповідає ст.19 Конституції України, згідно з якою правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Аналогічні висновки щодо вирішення спору, який виник за подібних правовідносин, викладено у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2021 року у справі № 640/18238/18, від 30.09.2020 року у справі № 904/4442/19, від 30.07.2020 у справі №909/1143/19.

Разом з тим, помилковими є посилання районного суду на постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 904/2258/20, так як предметом цієї справи було питання питання відшкодування збитків.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, зважаючи на скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги з Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської радипідлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 400 грн., сплачений ОСОБА_3 при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Холодова Леоніда Юрійовича в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2021 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова.

Стягнути з Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 400 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02.06.2022 р.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

Л.І. Пилипчук