№ 201/2009/22
провадження 2/201/1871/2022
УХВАЛА

31 травня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Храмцевич Т.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро заяву про заміну третьої особи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа управління-служба у справах дітей Самарського району м. Дніпра про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 березня 2022 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2021 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення підготовчого засідання, розглядаються клопотання, справа по суті не слухалася, виносилися ухвали, спір по суті не вирішено.

В судове засідання представником органу опіки і піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради надано клопотання про заміну третьої особи, виключення їх з числа третіх осіб і притягнення до участі в справі в якості належної третьої особи орган опіки та піклування адміністрації Соборного району м. Дніпра, оскільки вимоги позову торкаються інтересів малолітньої дитини, яка фактично мешкає не в Самарському районі мста Дніпра, а в Соборному районі, саме вказане управління може мати безпосереднє відношення до вказаного в позові спірного питання і розгляд справи можливий саме за участю цієї юридичної особи.

Позивач фактично не заперечував проти вказаного клопотання, третя особа наполягав на своєму клопотанні і просила його задовольнити, сторона відповідача також не заперечувала проти цього.

З`ясувавши думку учасників цивільного спору, судового засідання, перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити шляхом заміни органу опіки та піклування адміністрації Соборного району м. Дніпра та виключити з числа третіх осіб орган опіки та піклування адміністрації Соборного району м. Дніпра (зараз це Лівобережна адміністрація Дніпровської міської ради) і притягнення до участі в справі в якості належної третьої особи без самостійних вимог орган опіки та піклування адміністрації Соборного району м. Дніпра, оскільки вимоги позову торкаються саме його: вимоги позову торкаються інтересів малолітньої дитини, яка фактично мешкає не в Самарському районі мста Дніпра, а в Соборному районі, саме вказане управління може мати безпосереднє відношення до вказаного в позові спірного питання і воно надає висновок стосовно доцільності чи не доцільності позбавлення батьківських прав, розгляд справи можливий саме за участю цієї юридичної особи, права цєї особи в цій справі можуть бути порушені і без неї розглянути справу не доцільно.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), залишення позову без розгляду, залучення належних осіб і інш. не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 51, 182, 200, 222, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Виключити з числа третіх осіб управління-службу у справах дітей Самарського району (зараз це Лівобережна адміністрація Дніпровської міської ради) м. Дніпра.

Залучити до участі в справі в якості третьої особи орган опіки та піклування адміністрації Соборного району м. Дніпра.

Ухвала набрала законної сили 31 травня 2022 року і оскарженню не підлягає.

Суддя