Житомирський апеляційний суд
Справа №273/1865/22 Головуючий у 1-й інст. Васильчук О. В.
Категорія 84 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.,

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.,

за участі секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. цивільну справу №273/1865/22 за заявою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест Полісся-10» Муравської Віти Анатоліївни про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви у цивільній справі № 273/1865/22

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест Полісся-10» на ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2022 року, постановленої під головуванням судді Васильчук О.В. у м. Баранівка,

в с т а н о в и в:

20.10.2022 року до Баранівського районного суду Житомирської області надійшла заява директора ТОВ «ФОРЕСТ Полісся-10» Муравської Віти Анатоліївни про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви та в якій заявник просив накласти арешт на нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: адмінбудівля, А загальна площа (кв.м): 241.8; склад, Б загальна площа (кв.м): 1239.4; навіс з коморою, Г загальна площа (кв.м): 187.7; майстерня, Г загальна площа (кв.м): 225.1; склад Д, майстерня, Е загальна площа (кв.м): 441.2; сушарка, Ж загальна площа (кв.м): 156.8; сушарка, 3 загальна площа (кв.м): 21.1; нежитлове приміщення, И загальна площа (кв.м): 25.4; нежитлове приміщення, К загальна площа (кв.м): 21; нежитлове приміщення, Л загальна площа (кв.м): 23.7; нежитлове приміщення, М загальна площа (кв.м): 32.4; нежитлове приміщення, Н загальна площа (кв.м): 56.9; вагова, О загальна площа (кв.м): 20.4; поліетиленовий цех, П загальна площа (кв.м): 427.9; нежитлове приміщення, 88.9; навіс, С загальна площа (кв.м): 137.6; навіс, Т загальна площа (кв.м): 75.1; навіс, У загальна площа (кв.м): 232; комора, Ф загальна площа (кв.м): 934.4; нежитлове приміщення, X загальна площа (кв.м): 347; вагова, Ц, загальна площа ( кв.м.) : 131.2 , які зареєстровані 12.09.2022 за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна :080;

заборонити ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , вчиняти дії щодо користування вищевказаним майном.

В обгрунтування заяви зазначено, що ТОВ «ФОРЕСТ Полісся-10» має намір звернутися до Баранівського районного суду Житомирської області з позовом про визнання протиправними дій державного реєстратора Червоненської селищної ради Житомирської області Попіля Володимира Вікторовича щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно за фізичною особою ОСОБА_1 , яке належить ТОВ «ФОРЕСТ Полісся-10» та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Майно, яке зареєстровано та належить на праві приватної власності ТОВ «ФОРЕСТ Полісся-10», а саме - цілісний майновий комплекс в АДРЕСА_1 , який складається з нежитлових будівель (лісопильної деревообробної майстерні з прибудовами, позначеними в плані літерами АааІ, загальною площею 7436,1 кв.м. та нежитлова будівля, позначена в плані літерами БбІ, загальна площа 184 кв.м.), належало попередньому власнику, ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі, виданого Баранівською міською радою 30.08.2010 року.

Директор ТОВ «ФОРЕСТ Полісся-10» жодних рішень щодо відчуження частини майнового комплексу на користь ОСОБА_1 не приймала. Загальними зборами учасників Товариства таке рішення також не приймалось. Жодних реорганізацій, перебудов, змін будівель, які входять до складу цілісного майнового комплексу - не відбувалося.

Водночас, 12.09.2022 державним реєстратором Попіль В.В. здійснено державну реєстрацію нерухомого майна, а саме нежитлові будівлі, які входять в цілісний майновий комплекс і до 12.09.2022 перебували у власності ТОВ «ФОРЕСТ Полісся-10». 22.09.2022 року ОСОБА_2 вніс зміни до площі цілісного майнового комплексу, що належить ТОВ «ФОРЕСТ Полісся-10», при тому, що заявник, як генеральний директор, до державного реєстратора не зверталась.

Вказала, що відповідно до технічного паспорту на цілісний майновий комплекс деревообробної дільниці, що розташована в АДРЕСА_1 , станом на березень 2018 року площа комплексу становить 8311,3 кв.м. Відповідно, нерухоме майно, яке зареєстрував державний реєстратор ОСОБА_2 за ОСОБА_1 , складається зі складових частин з аналогічним розмірами, що відображені в технічному паспорті на цілісний майновий комплекс деревообробної дільниці, що розташована в АДРЕСА_1 , станом на березень 2018 року та належали на праві власності ТОВ «ФОРЕСТ Полісся-10».

Посилаючись на те, що дії державного реєстратора, носять явний неправомірний характер, направлений на протиправне позбавлення частини власності заявника, вказане майно може бути перереєстровано на інших осіб за удаваними правочинами. Крім того, враховуючи, що частина належного товариству майна зареєстрована тепер за ОСОБА_1 , - це вказує на прямий інтерес ОСОБА_1 у незаконному набутті майна, яке належало йому ще до листопада 2010 року.

Водночас, ОСОБА_1 чинить перешкоди у користуванні майном ТОВ «ФОРЕСТ Полісся-10» та використовує це майно з метою здійснення підприємницької діяльності.

Заявник вказала, що за наведених обставин невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду за її позовом до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння. Заявник вважає, що існує достатньо обгрунтоване припущення про те , що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернеться до суду.

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ТОВ "Форест Полісся-10 подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову. Доводи апеляційної скарги по суті зводяться до мотивів заяви про забезпечення позову. Додатково зазначає, що відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд дійшов поспішного висновку про те, що спір за суб`єктним складом учасників та характером правовідносин підлягає вирішенню в господарських судах.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу ТОВ «Форест Полісся 10 » залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Вказує, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що оскільки спір повинен розглядатися господарським судом, то і заява про забезпечення позову також повинна розглядатися в порядку господарського судочинства. Вказує, що ОСОБА_1 використовує оспорювані приміщення виключно у своїй підприємницькій діяльності, заборона користуватися майном фактично позбавить його можливості здійснювати виробництво, виконувати тендерні договори, змусить зупинити цех виробництва, а устаткування може прийти у непридатність, що спричинить значних збитків підприємцю.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Так, із матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФОРЕСТ Полісся-10» та ОСОБА_1 існують спір щодо нерухомого майна, у зв`язку із чим Товариство звернулося із заявою про накладення арешту на спірне нерухоме майно з метою забезпечення позову, який буде подано пізніше.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції вказав, що позивач є юридичною особою, а відповідач ОСОБА_1 згідно витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань зареєстрований як ФОП з 19.04.2004 року і відомостей про припинення його підприємницької діяльності станом на дату звернення із заявою про забезпечення позову немає, а тому майбутній позов про витребування майна із чужого незаконного володіння є спором між суб`єктами господарювання, і правовідносини між сторонами визначаються як господарські, оскільки сторони є власниками майнового комплексу і позивач в своїй заяві вказує на те, що ОСОБА_1 використовує майно, на яке просить накласти арешт, з метою підприємницької діяльності.

Згідно з частиною першою статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Фізична особа здійснює право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (частина друга статті 50 Цивільного кодексу).

Згідно з частиною першою статті 58 і частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи у порядку, визначеному законом.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13.06.2018 № 548/981/15 роз`яснила, що набуття статусу підприємця не позбавляє людину як учасника суспільних відносин статусу фізичної особи. Наявність у відповідача статусу підприємця не може свідчити про те, що з моменту її державної реєстрації як фізичної особи-підприємця вона виступає в такій якості у всіх правовідносинах.

У заяві про забезпечення позову ТОВ «ФОРЕСТ Полісся-10» статус відповідача ОСОБА_1 зазначило як фізичну особу.

Питання щодо юрисдикції спору вирішується судом при відкритті провадження у справі у разі подання особою позовної заяви з урахуванням предмету, підстав позову, фактичних обставин справи та суб`єктного складу сторін.

Проте, позовну заяву до суду не подано.

Разом з тим, зі змісту клопотання про забезпечення позову, доданих сторонами доказів, відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що ОСОБА_1 , як суб`єкт господарювання, використовує спірне майно виключно з метою ведення підприємництва у сфері лісопильної та деревообробної діяльності, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства, а, відповідно, і заява про забезпечення позову відноситься до юрисдикції господарського суду.

Виходячи із наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм процесуального законодавства, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374, 375,381-384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест Полісся-10» залишити без задоволення.

Ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2022 залишити року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 06.12.2022.

Головуючий Судді: