УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року

м. Харків

справа № 2-1251/10

провадження № 6/638/267/22

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Федорова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання у цивільній справі № 2-1251/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки,-

установив:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Кочерга Ірина Леонідівна звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа № 2-1251/10 виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 25 травня 2010 року.

Матеріали цивільної справи передано в провадження судді Яковлевої В.М. 21 вересня 2022 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа, залишено без руху, для виконання вимог статей 175 і 177 ЦПК України у строк не більше десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

До суду надійшла заява на виконання ухвали суду, недоліки заяви усунуто.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2022 року прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначив, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харків перебувала справа № 2-1251/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 331-КЕК-07 від 14 грудня 2007 року.

25 травня 2010 року Дзержинським районним судом м. Харків видано виконавчий лист № 2-1251/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харків у справі № 2-1251/10 від 24 березня 2021 року замінено стягувача АТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»).

Однак, при укладанні Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» вказаний виконавчий лист № 2-1251/10 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 не передавався до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Салтівським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надано відповідь, відповідно до якої у відділі на виконанні перебував виконавчий лист №2-1251/10 виданий Дзержинським районні судом м. Харків про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та був повернутий стягувачу на підставі Закону України «Про виконавче провадження». Повторно даний виконавчий лист на виконання не надходив. Разом з тим, представник заявника зазначає, що вказане вище також підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

В обґрунтування поважності пропуску строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання представник заявника зазначає, що правонаступником попереднього стягувача ТОВ «ФК «ЄАПБ» після укладення Договору відступлення права вимоги № 2295/К було якнайшвидше відправлено заяву про заміну стягувача в рамках справи № 2-1251/10. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 березня 2021 року замінено стягувача АТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «ЄАПБ». На підставі вказаної ухвали 23 червня 2021 року відправлено запит до Садтівського ВДВС у м. Харкові СМУМЮ (м. Харків) з метою отримання інформації про місцезнаходження виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ТОВ «ФК «ЄАПБ» з об`єктивних причин не могло бути обізнаним, що виконавчий лист був повернутий стягувачу, адже, на момент укладення Договору відступлення права вимоги № 2295/К попереднім стягувачем АТ «Дельта Банк» було надано інформацію про примусове виконання рішення суду № 2-1251/10, інформація про повернення виконавчого листа відділом виконавчої служби ТОВ «ФК «ЄАПБ» стала відомою лише після набуття процесуального статусу стягувача, шляхом винесення Дзержинським районним судом м. Харкова відповідної ухвали.

Крім того, у заяві представник заявника зазначає, що рішення Дзержинського районного суду м. Харкова не виконано, виданий судом на підставі рішення виконавчий лист № 2-1251/10 на виконанні у відповідних органах державної виконавчої служби не перебуває та до суду першої інстанції не повертався, тобто, оригінал виконавчого листа втрачено не з вини стягувача.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник заявника просив судові засідання проводити за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ».

ОСОБА_1 та Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) неодноразово повідомлялися про дату, час і місце судового засідання шляхом направлення судових повісток про виклик.

Відповідно до частини третьої статті 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 18 березня 2010 року у справі № 2-1251/10 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки задоволені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 14 754,42 грн., судовий збір в сумі 147,54 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн.

Заочне рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2010 року набрало законної сили 20 квітня 2010 року.

Як вбачається з відповіді секретаря суду Веліток Н. від 14 жовтня 2022 року вказана цивільна справа № 2-1251/10 знищена за вичерпанням строків зберігання, зберігаються лише процесуальні документи.

З відповіді Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 09 серпня 2022 року №58478 вбачається, що на примусовому виконанні в Московському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області перебували виконавчі провадження по виконанню виконавчих листів по справі № 2-1251/2010, виданих Дзержинським районним судом м. Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 754,42 грн, судового збору у розмірі 147,54 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. Боржником у даних виконавчих провадженнях є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , стягувачем ПАТ «Кредитпромбанк», місцезнаходження: м. Харків, вул. Тобольська, 42-А. 08 вересня 2012 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 28 грудня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились без результативними. В подальшому вказані виконавчі документи на виконання не пред`являлися та на виконанні не перебували. Надання більш детальну інформацію щодо вказаних виконавчих документів Салтівським ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) є неможливим, оскільки вказані виконавчі провадження знищені за закінченням строку зберігання та в архіві Відділу не перебувають.

Відповідно до акту ТОВ «ФК «ЄАПБ» від 03 жовтня 2022 року при огляді матеріалів кредитної та наглядової справи встановлено, що в матеріалах відсутній оригінал виконавчого листа № 2-1251/10 щодо примусового стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за кредитним договором № 331-КЕК-07 від 14 грудня 2007 року.

З досліджених судом письмових доказів вбачається, що виконавчі документі є повернутими без виконання та повторно для виконання не надавались.

У частині шостій статті 12 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі - Конвенція) "кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру".

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

З досліджених вище письмових доказів судом встановлено, що заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2010 року, яке набрало законної сили 20 квітня 2010 року, виконане не було, виконавчі листи у встановлені строки були пред`явлені до виконання, по ним були відкриті виконавчі провадження та в подальшому винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві у зв`язку із відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення. Доводи представника заявника стосовно того, що виконавчі листи не були отримані стягувачем після їх повернення державним виконавцем матеріалами справи не спростовуються, докази щодо отримання стягувачем виконавчих листів матеріали справи не містять. Суд вважає доведеним факт втрати виконавчих листів, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Зважаючи на те, що строк пред`явлення до виконання виконавчого документу сплинув, що унеможливлює виконання судового рішення, та враховуючи доведеність втрати виконавчого документу, суд вважає причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу поважними.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (правова позиція ВСУ у справі № 6-608цс15) право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року). З огляду на зазначене, видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

При ухваленні рішення щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд враховує те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції, що підтверджується і висловлено Європейським судом з прав людини в правовій позиції у «пілотному» рішенні «Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн.

Також суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Що ж стосується вимоги щодо видачі дублікату виконавчого листа, то вона також підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Пунктом 31 Постанови Великої Палати Верховного Суду України від 21 серпня 2019 року по справі № 2-836/11 передбачено, що приписи підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ Перехідних положень ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону № 1404-VIII, частини першої статті 433 ЦПК України. Зазначені приписи перехідних положень не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Стаття 129-1Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У підпункті 17.4 пункту 17 розділу ХІІІ«Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ«Перехідні положення`ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Враховуючи викладені вище положення законодавства України, практику Європейського суду з прав людини, завдання забезпечення справедливості цивільного судочинства, а також оцінюючи зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

При розгляді даної заяви судом встановлено, що виконавчий лист було втрачено, рішення суду першої інстанції набрало законної сили та не виконано. Видача дубліката виконавчого листа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист. Натомість відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Керуючись статтями 175, 177, підпунктом 17.4 пункту 17 частини першої розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, статтями 353, 433 ЦК України, суд -

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання у цивільній справі № 2-1251/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-1251/10, виданого Дзержинським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, який виданий відповідно до заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2010 року по цивільній справі № 2-1251/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Повний текст ухвали складено 21 грудня 2022 року

Суддя В.М. Яковлева