ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3375/22 Справа № 199/8990/21 Суддя у 1-й інстанції - Подорець О.Б. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Заворотного К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року за скаргою ОСОБА_1 , де заінтересованими особами є Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (с. Дніпро), боржник ОСОБА_2 , на дії начальника та державного виконавця, касування постанови від 23 серпня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення від 30 вересня 2021 року та дії начальника Амур-Нижньодніпровського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шевченко С.І., та на дії державного виконавця Лісового О.О., які вважав протиправними з підстав невжиття державним виконавцем Лісовим О.О. заходів зі здійснення своїх повноважень щодо забезпечення виконання судового рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на його користь 307 450 грн. шляхом звернення стягнення на майно боржника, якому належить на праві приватної власності 1/3 частини будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , однак, отримавши відмову суду у виділі частки майна боржника в натурі, неправомірно 23 серпня 2021 року виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з підстав відсутності попереднього дозволу органу опіки та піклування з реалізації нерухомого майна та відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, внаслідок чого скаржник звернувся до начальника ВДВС Шевченко С.І. зі скаргою на неправомірність постанови державного виконавця Лісового О.О. та рішенням начальника ВДВС від 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено в її задоволенні з підстав відсутності в матеріалах виконавчого провадження Акту опису й арешту майна від 20 січня 2016 року та постанови про арешт майна боржника від 02 липня 2018 року, що, на думку скаржника, не відповідає дійсності та що стало підставою для звернення його до суду з цією скаргю, в якій він просить визнати дії начальника ВДВС Шевченко С.І. та державного виконавця Лісового О.О. протиправними та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 23 серпня 2021 року.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року в задоволенні вимог зазначеної скарги відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову із задоволенням вимог скарги, посилаючись на те, що дане судове рішення є незаконним, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки при ухваленні судового рішення судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані обставини, а висновки суду щодо здійснення державним виконавцем дій в межах його повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства і належна перевірка доводів скаржника у скарзі, поданій начальнику ДВС, не відповідають нормам діючого законодавства та матеріалам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Амур-Нижньодніпровському відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавчий напис №1991 вчинений 18.12.2015 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Семенюк В.В. про стягнення з ОСОБА_2 2 307450,00 грн. на користь ОСОБА_1 .

Скаржник звернувся до суду з цією скаргою в порядку ст.ст. 447, 451ЦПК України, що судом першої інстанції вірно встановлено і з чим погоджується колегія суддів.

Також судом першої інстанції зазначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відмовляючи в задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів виконавчого провадження ВП №49695382, досліджених у судовому засіданні, вбачається, що державним виконавцем здійснювалися виконавчі дії у межах його повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства, що відповідає вимогам ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця від 23 серпня 2021 року виконавчий документ повернено стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги у зв`язку із не встановленням в судовому засіданні, при огляді матеріалів виконавчого провадження, порушень в діях державного виконавця Лісового О.О., які виходять за межі його повноважень.

Також не встановлено судом першої інстанції неправомірності дій начальника ДВС Шевченко І.С., який листом №1128 від 30.09.2021 надав скаржнику розгорнуту відповідь з перевіркою доводів заявника викладені у його скарзі, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування обставин та невзяття до уваги доказів неправомірності дій державного виконавця та начальника ДВС щодо їх здійснення поза межами повноважень державного виконавця та у невідповідності до норм чинного законодавства і без належної перевірки доводів скаржника у скарзі, поданій начальнику ДВС, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки судом першої інстанції в судовому засіданні досліджувались матеріали виконавчого провадження ВП №49695382 та надана оцінка здійсненню дій державним виконавцем, а також надана оцінка перевірці доводів скаржника і начальником ДВС, з чого судом не встановлено порушення права заявника, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлена скарга на дії приватного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 23 серпня 2021 року задоволенню не підлягає.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку що суд першої інстанції належним чином перевірив фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності судового рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для його скасування, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду, а є переоцінкою досліджених судом першої інстанції доказів.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування чи зміни не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров