ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5645/22 Справа № 185/8366/21 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів Деркач Н. М., Куценко Т. Р.

секретар судового засідання Драгомирецька А. О.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал»

третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Васильєва Павла Сергійовича, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року адвокат Васильєв Павло Сергійович, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просив суд визнати виконавчий напис № 13983 від 21.12.2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 13983 від 21.12.2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем.

У травні 2022 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Васильєв Павло Сергійович, звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на послуги адвоката у розмірі 10 000 гривень.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Не погодившись з ухвалою суду адвокат Васильєв Павло Сергійович, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду та постановите нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на послуги адвоката у розмірі 10 000 гривень. .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при постановлені ухвали суд першої інстанції не врахував докази, які містяться в матеріалах справи, а саме, клопотання, яке подано 12.10.21 року щодо стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката, з яким було долучено адвокатський договір та додаткова угода до нього.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 13983 від 21.12.2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем.

Відмовляючи в задоволені заяви суд першої інстанції виходив з того, що позивачем по справі не подано до позову жодного доказу на підтвердження витрат, які поніс позивач за правничі послуги.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття30 зазначеного Закону).

Чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, проте Верховний Суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

У постанові Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду від 28 липня 2022 року у справі № 903/781/21 зазначено, що обчислення "гонорару успіху" пов?язане з настанням певної події, є обґрунтованою та логічною з огляду на саму суть гонорару успіху, можливість обчислення якого залежить виключно від певних подій - досягнутих адвокатом та обумовлених в договорі результатів під час надання послуг правової допомоги.

15 вересня 2022 року у постанові по справі № 915/294/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду сформулював правовий висновок щодо стягнення гонорару успіху у призмі пропорційності цих витрат фактично понесеним судовим витратам на правничу допомогу.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу,

що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами(стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року по справі 922/1964/21, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

У п.1 ч. 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що не надано доказів витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, матеріали справи містять клопотання, яке подано разом з позовною заявою, адвоката Васильєва Павла Сергійовича, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , щодо стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката у розмірі 10 000 гривень. (а.с. 11).

Крім того, в матеріалах справи наявний договір від 23.07.2021 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про надання юридичних послуг адвоката. (а.с. 12-13).

Додатковою угодою до договору про надання юридичних послуг адвоката від 02.10.2021 року погоджено наступне: послуги щодо складання заяви про забезпечення позову до відкриття провадження у справі становить 4 000,00 грн, складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, по не підлягає виконанню становить 6000,00 грн. У разі задоволення вищезазначених заяви повністю або частково, Замовник сплачує на користь адвоката «гонорар успіху» у розмірі 10 000,00 гривень. Оплата за вказаним пунктом здійснюється замовником після набрання законної сили ухвали про забезпечення позову та рішення по справі за вищезазначеним позовом.

Крім того, на підтвердження виконання умов додаткової угоди про надання юридичних послуг адвоката від 02.10.2021 року адвокатом Васильєвим П. С. надано копію ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В., зареєстрованого в реєстрі за № 13893 від 21 грудня 2020 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова компанія КРЕДИТ-КАПІТАЛ заборгованості в розмірі 12 270 гривень.

Враховуючи наведене та визначені, зокрема, частиною п`ятою статті 129 ГПК України критерії для здійснення розподілу судових витрат, безпосередньо пов`язаних з розглядом справи, колегія суддів дійшла висновку, що витрати у формі гонорару успіху є фактично понесеними витратами на правову допомогу, які позивач планував понести в суді, виходячи з обсягу запланованої правової допомоги та складності справи.

Зважаючи, що адвокатом Васильєвим П. С. підтверджено понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу адвоката Васильєва Павла Сергійовича, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2022 року скасувати, та прийняти додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» на користь ОСОБА_1 кошти за правничі послуги у розмірі 10 000 гривень.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Васильєва Павла Сергійовича, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2022 року скасувати та прийняти додаткове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» на користь ОСОБА_1 кошти за правничі послуги у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2022 року.

Головуючий: суддя А. П. Барильська

Судді: Н. М. Деркач

Т. Р. Куценко