Справа № 346/4362/22
Провадження № 2/346/1632/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2022 р.м. Коломия
Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді Третьякової І.В.,
за участю секретаря Дутчак Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Коломия, Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідками про доставку судових повісток смс-повідомленнями.
Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач у своїй заяві не заперечувала.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 16 вересня 2008 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_1 .
Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 24.05.2018р. змінено розмір аліментів стягуваних щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із твердої грошової суми в розмірі 800,00 грн. на тверду грошову суму в розмірі 1300,00 грн. щомісячно, починаючи з часу вступу рішення в законну силу і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Згідно умов договору про надання освітніх послуг ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» від 01.09.2021р. встановлено, що вказаний навчальний заклад взяв на себе зобов`язання зарахувати вступника ОСОБА_3 на навчання на 1 курс та здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «Прикладна математика». Згідно п. 12 договору, фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб.

Квитанцією № ПН979 від 18.08.2021р. та квитанцією від 21.12.2021р. підтверджується перерахування коштів в сумі по 10500,00 грн. кожна від ОСОБА_1 на користь Прикарпатського національного університету імені Стефаника в якості оплати за послуги з навчання факультету математики та інформатики, спеціальності прикладної математики 113 курс форма навчання денна за ОСОБА_3 . Також позивачем було сплачено 5200,00 грн., як оплата за проживання ОСОБА_3 в гуртожитку, що підтверджується квитанцією № ПН 1182 від 26.08.2021р.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку із навчанням сина у Державному вищому навчальному закладі за освітньою програмою «прикладна математика» нею сплачено кошти за навчання та проживання дитини в гуртожитку.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові від 26.08.2020р. по справі №336/1488/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зауважив, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення вказаної норми, ОСОБА_1 не було надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем було узгоджено питання щодо навчання сина в ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» з фінансуванням навчання за рахунок батьків. Позивач також не навела мотивів вибору даного освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

Крім цього, у постанові від 21 лютого 2018 року у справі N 127/16614/15-ц Верховний Суд вказав, що вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дає змогу забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Згідно наданої позивачем довідки вбачається, що ОСОБА_2 є непрацездатною особою та з 10.03.2022 року йому довічно була призначена пенсія за віком, розмір якої становить 2525,22 грн.

Виходячи з цього, суд вважає, що отриманий відповідачем дохід не дозволяє йому приймати участь в додаткових витратах на дитину, оскільки розмір його пенсії не суттєво перевищує прожитковий мінімум на одну особу для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, взявши до уваги, що витрати на здобуття професійної освіти не є додатковими витратами у розумінні статті 185 СК України, а також врахувавши, що матеріальне становище ОСОБА_2 не дає йому змогу забезпечувати оплату додаткових витрат, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 263, 265, 279, 280-282, 354-355, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Третьякова І. В.