Справа № 156/670/22
Провадження № 2/156/269/22
Рядок статзвіту № 9
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2022 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Малюшевської І. Є.,

за участю секретаря судового засідання Киці Л. Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Іваничі цивільну справу № 156/670/22

за позовом ОСОБА_1

до Іваничівської селищної ради Володимир-Волинського району Волинської області

про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 - не з`явилася,

представник відповідача Іваничівської селищної ради Володимир-Волинського району Волинської області - не з`явився,

в с т а н о в и в :

І. Суть спору

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області про визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_2 . Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:007 площею 2,7010 га.

За заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Володимирського районного нотаріального округу Завішею Л. Я. було відкрито спадкову справу №7/2017. При вчиненні нотаріальних дій нотаріусом було встановлено, що посадовою особою Мишівської сільської ради 22.07.2008 року за №196 було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_2 . Однак, на запит нотаріуса до виконавчого комітету Іваничівської селищної ради (яка є правонаступником Мишівської сільської ради ) № 271/02- 14 від 15.10.2019 надійшла відповідь №1-91 від 17.10.2019 року про те, що в архівних документах заповіт від імені ОСОБА_2 відсутній.

З метою реалізації права на спадщину та досудового врегулювання спору ОСОБА_1 звернулась до голови Іваничівської селищної ради з відповідним листом щодо вжиття заходів для анулювання помилкового запису в реєстрі. Однак листом від 31.12.2020 року заявницю повідомлено, що відсутність самого заповіту не є підставою для його скасування чи виключення запису з спадкового реєстру.

Фактично вживши всіх можливих засобів для витребування копії заповіту самого заповіту не було знайдено. Що позбавляє ОСОБА_1 реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 .

Приватний нотаріус у зв`язку з неможливістю встановити волю заповідачки винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснила, що не може вчинити нотаріальну дію - видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю заповіту, посвідченого Мишівською сільською радою Іваничівського району Волинської області від 22.07.2008 року за реєстровим номером 196. Інших осіб, які б звернулись до нотаріальної контори з заявою про відкриття спадкової справи в період з дня смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_2 по дату винесення відмови у вчиненні нотаріальної дії - 03.05.2022 не було.

З огляду на наведене, після уточнення позивачкою позовних вимог, така просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 2,7010 га з кадастровим номером :05:000:007 в порядку спадкування за законом в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 .

ІІ. Позиція учасників справи

В судове засідання позивачка не з`явилася, у матеріалах справи міститься заява від 21.11.2022 року, в якій просить суд справу розглянути без її участі та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Витрати на сплату судового збору просить залишити за нею.

Представник відповідача Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області у судове засідання не з`явився. У матеріалах справи наявне клопотання селищної голови Томашевської Л. від 24.11.2022 року, в якому розгляд справи просить здійснювати без участі представника за наявними у справі письмовими матеріалами; не заперечує щодо позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом з врахуванням заяви позивача про залишення судових витрат за собою.

ІІІ. Процесуальні дії у справі:

Ухвалою від 31.10.2022 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24.11.2022 року.

Ухвалою суду від 24.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Встановлені судом фактичні обставини справи

Позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17.08.1999 року (а.с. 7) та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 03.02.1968 року (а.с.8).

За життя ОСОБА_2 зареєструвала право власності земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:007 площею 2,70 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Мишівської сільської ради Володимирського (колишнього Іваничівського) району Волинської області (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 01.12.2015 року (а.с.9). Згідно довідки Мишівського старостинського округу Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області № 1-154/09/2-22 від 31.10.2022 року останнє місце проживання ОСОБА_2 було за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,70 га, яка розташована на території Мишівської сільської ради Володимирського (колишнього Іваничівського) району Волинської області.

Згідно витягу № НВ-017 від 22.03.2017 року, Відділом у Іваничівському районі Міськрайонного управління в Іваничівському районі та м. Нововолинську Головного управління Держгеокадастру у Волинській області 14.02.2017 року до Державного земельного кадастру внесено відомості про державну реєстрацію земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 2,7010, кадастровим номером земельної ділянки :05:000:007, розташованої на території Мишівської сільської ради Володимирського (колишнього Іваничівського) району Волинської області (а.с.20).

Згідно витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 13.10.2022 року № 11137 станом на 11.10.2022 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:007 становить 84 552,84 грн (а.с.21).

Як встановлено з постанови приватного нотаріуса Володимирського району Волинської області Завіши Л.Я. № 30/02-31 від 03.05.2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку у зв`язку із тим, що під час огляду спадкової справи встановлено, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Мишівською сільською радою Іваничівського району Волинської області 22.07.2008 року посвідчено заповіт за реєстровим № 196. У відповідь на запит приватного нотаріуса до Іваничівської селищної ради № 271/01-14 від 15.10.2018 року отримано інформацію, що в архівних документах за 2008 рік заповіт, посвідчений від імені ОСОБА_2 за реєстровим № 196 від 22.07.2008 року відсутній (а.с.14).

12.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області із заявою про анулювання помилково внесеного запису про посвідчення заповіту від імені ОСОБА_2 (а.с.11).

З відповіді Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області № О-695 від 31.12.020 року слідує, що у зв`язку із тим, що відомості щодо реєстрації заповіту від імені ОСОБА_2 в Книзі реєстрації нотаріальних дій та Спадковому реєстрі повністю співпадають, враховуючи відсутність документа, що змінює, скасовує або визнає недійсним заповіт, підстав для скасування та виключення запису про його реєстрацію на даний час із Спадкового реєстру немає (а.с.12).

Як вбачається із відповіді приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Завіши Л. № 87/01-16 від 02.12.2022 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа № 7/2017 на ім`я ОСОБА_2 була заведена приватним нотаріусом на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, поданої відповідно до рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 26.12.2017 року № 156/1001/16-ц про визначення ОСОБА_1 додаткового двохмісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 (а.с.38-39). Вказана заява була зареєстрована 31.01.2017 року за № 10 (а.с.34).

Відповідно до довідки Мишівської сільської ради Іваничівського району Волинської області від 24.01.2017 року № 68/01.14 ОСОБА_2 проживала в с. Старий Порицьк у Відділенні стаціонарного догляду для постійного проживання, Іваничівського району, Волинської області. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадкоємцем є дочка ОСОБА_1 . Пережилого подружжя немає. Заповіт від імені ОСОБА_3 Мишівською сільською радою не посвідчувався. (а.с.40).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 46590796 від 31.01.2017 року інформація про відкриття спадової справи щодо ОСОБА_2 станом на 31.01.2017 року у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.41).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру щодо заповітів та спадкових договорів № 46590842 від 31.01.2017 року у Спадковому реєстрі за № 46131091 наявна інформація про зареєстрований 26.12.2008 року Волинською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в реєстрі нотаріальних дій за № 196 чинний заповіт від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 (а.с.42).

15.10.2018 року приватним нотаріусом Володимирського районного нотаріального округу Завішою Л. було надіслано запит до Іваничівської селищної ради щодо надання копії заповіту, посвідченого 22.07.2008 року за реєстровим № 196, згідно якого необхідно встановити спадкоємця щодо оформлення спадщини (а.с.47).

Із відповіді Іваничівської селищної ради від 17.10.2019 року № 1-91 слідує, що в архівних документах за 2008 рік заповіт від імені ОСОБА_3 за реєстровим № 196 від 22.07.2008 року відсутній (а.с.48).

Разом з тим, із матеріалів спадкової справи № 7/2017 встановлено, що будь-які спадкоємці після смерті ОСОБА_2 , які б прийняли спадщину чи претендували б на таку за заповітом відсутні.

У разі в тому числі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є дочка померлої (позивач по справі) ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України шляхом подання приватному нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини.

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 , які б прийняли спадщину чи претендували б на таку за законом, окрім ОСОБА_1 , відсутні.

Однак, через вищевказані обставини ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати спадкові права після смерті матері, внаслідок чого змушена звернутися до суду із зазначеним позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

V. Застосоване судом законодавство

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності з ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до статті 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

VI. Висновки суду

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що право на спірну земельну ділянку перейшло в порядку спадкування до позивачки. Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку.

З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що спадкоємці за заповітом про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не зверталися, позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_2 ; вона у передбачений законом спосіб прийняла дану спадщину; інших спадкоємців, які б у встановлені законом строки вчинили дії щодо прийняття спадщини судом не встановлено; до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_2 входить зазначена земельна ділянка,- суд дійшов висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за нею права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивачки, а тому може бути застосований судом.

Одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно, несе ризик настання наслідків, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ураховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких, як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, з огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що є правові підстави для задоволення позову в повному обсязі та визнання за ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

VII. Судові витрати

Враховуючи думку сторін та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за нею.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,7010 га, яка розташована на території Мишівської сільської ради Володимирського (колишнього Іваничівського) району Волинської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачкою.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація щодо сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Іваничівська селищна рада Володимир-Волинського району Волинської області, , місцезнаходження: вул.Грушевського,13 смт.Іваничі Волинська обл.

Суддя І. Є. Малюшевська