Ухвала

14 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 374/160/20

провадження № 61-7099св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 27 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у сумі 100 000,00 грн.

Визнано дійсним та таким, що не підлягає нотаріальному посвідченню, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у простій письмовій формі договір застави нерухомого майна, а саме: кв. АДРЕСА_1 , загальною площею 33,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000, яка належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі?продажу від 20 червня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (договір зареєстровано в реєстрі за № 346).

Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, що складає 500,00 грн.

Виконання рішення в частині повернення судового збору покладено на управління Державної казначейської служби України у м. Ржищів Київської області.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , кошти на відшкодування 50% судового збору, сплаченого при подачі позову, що складає 500,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 , яка не брала участі у розгляді справи, оскаржила його до апеляційного суду.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Ржищівського міського суду Київської області від 27 серпня 2021 року скасовано в частині вирішення позовних вимог про визнання дійсним та таким, що не підлягає нотаріальному посвідченню, укладеного 26 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у простій письмовій формі договору застави нерухомого майна, ухвалено в цій частині позовних вимог нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні вказаної позовної вимоги.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 646/13416/16-ц, провадження № 61-13154св20, від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, провадження № 12-304гс18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян