СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/5916/22
пр. № 2-о/759/637/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гаєвської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний нотаріус пятої київської державної нотаріальної контори Корабанова Олена Валеріївна про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

у червні 2022 р. через свого представника заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 18.05.2021 державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу №303/2021, в масу якої входить квартира АДРЕСА_1 . Зазначену квартиру померла за час життя збиралася заповісти заявниці, оскільки вони разом проживали у зазначеній квартирі, вели спільний побут, витрачали спільні кошти, проте не встигла. Заявник зазначає, що до часу смерті вона постійно проживала у квартирі заявниці АДРЕСА_2 з спадкодавцем та має вважатися такою, що прийняла спадщину. Однак нотаріус не визнав підтвердження факту їх постійного проживання на момент смерті, у зв`язку з чим було складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. №4320/02-31 від 16.11.2021 у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні або інші відносини з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2022 визначено головуючого суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 64-65).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 10.06.2022 відкрито провадження у справі (а.с. 66).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.09.2022 витребувано з П`ятої київської державної нотаріальної контори належним чином оформлену спадкову справу після смерті ОСОБА_2 (а.с. 78).

Представник заявника, заявник у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Заінтересована особа П`ята київська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, відповідно до надісланого листа від 21.09.2022 просила слухати справу без її участі (а.с. 110).

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №12025 Серії НОМЕР_1 від 14.05.2021 (а.с. 16).

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, спадкова справа № 303/2021 заведена 18.05.2021 після смерті спадкодавця ОСОБА_2 (а.с. 39).

У спадкову масу входить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 37-38).

З матеріалів спадкової справи, заведеної до майна померлої, вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті до П`ятої київської державної нотаріальної контори 16.11.2021 звернулася заявниця ОСОБА_1 (а.с. 105-107).

Також із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася мати заявниці ОСОБА_4 на яку померла ІНФОРМАЦІЯ_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори, згідно якого вона отримала у спадок іншу квартиру із спадкової маси заповідача, а саме: квартира АДРЕСА_3 (а.с. 90).

Постановою державного нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 16.11.2021 за вих. №4320/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні або інші відносини з померлою ОСОБА_2 (а.с. 108).

На підтвердження встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини у квартирі заявниці за адресою: АДРЕСА_2 спадкодавець написала заявниці листівку, в якій вітала з народженням дитини та пропонувала варіанти зі значенням імен (а.с. 145-146).

Згідно інформації з паспорту громадянина України ОСОБА_1 з 14.10.1993 вона проживала у квартирі АДРЕСА_1 , у той час як ОСОБА_2 проживала у сусідній квартирі АДРЕСА_2 за тією ж адресою, а згодом як стверджує заявниця, у віці 87 років ОСОБА_2 переїхала проживати до її квартири АДРЕСА_2 , а квартиру за АДРЕСА_1 ОСОБА_2 заявниця та спадкодавець використовували для зберігання речей.

На підтвердження факту, що заявниця доглядала спадкодавицю, возила її до лікарень та обстежень надаються довідки, та результати аналізів за період з вересня 2019 по жовтень 2019 де зазначена адреса заявниці (а.с. 126-129).

За відсутності у спадкодавця родичів, саме ОСОБА_1 займалась організацією поховання ОСОБА_2 , отриманням необхідних для цього документів, зокрема, зверталась з заявами про видачу тіла померлої для поховання, а також за видачою їй лікарського свідоцтва про смерть, що підтверджується листами Оболонської окружної прокуратури м. Києва від 13.05.2021 та 14.05.2021 (а.с. 29-30).

Заявник уклала з Ритуальною службою СКП «Київський крематорій» договір-замовлення №1.154314К від 15.05.2021 (а.с. 33-34).

Після виконання умов договору, Ритуальною службою було надано заявниці довідку про одержання праху №1.154314К від 24.05.2021(а.с. 43).

Згодом, відповідно до товарного чеку №012 від 20.06.2021 саме заявником сплачено послуги з купівлі та встановлення плити (а.с. 42).

На підтвердження тривалого періоду спільного проживання за адресою заявниці надаються листи, конверти від Головного управління пенсійного фонду України, Центрального межрігіонального управління Міністерства юстиції України адресовані ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , а також результати аналізів крові ОСОБА_2 (медична документація Форма №237/о, 228/о, 224/о) в яких теж містяться відомості про фактичне проживання померлої за адресою у квартирі заявниці (а.с. 138-144).

Також на підтвердження підстав заяви, заявницею додано: копії конвертів письмових відправлень на ім`я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 ; копію товарного чеку від 13.05.2018; копію накладної від 10.12.2018; копію результату аналізу УЗД органів черевної порожнини ОСОБА_2 ; копію результату біохімічного аналізу крові ОСОБА_2 №8 від 10.09.2019; фотокартки (а.с. 148-168).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

З матеріалів справи не вбачається на етапі розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення зазначеного юридичного факту спору про право між заявником та органом місцевого самоврядування чи нотаріусом.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявник зазначає, що встановлення такого факту їй необхідно для отримання спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1264 ЦК України передбачає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з частинам 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

За таких обставин встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю має правове значення для заявника, через те, що тягне за собою виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Враховуючи викладене, суд вважає що встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому суд проходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та їх задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 353 ЦПК України; ст.ст. 1216, 1264 ЦК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,-

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний нотаріус п`ятої київської державної нотаріальної контори Корабанова Олена Валеріївна про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Оксана УЛ`ЯНОВСЬКА

Повний текст судового рішення складено 02.12.2022