Справа № 146/1239/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2022 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду у смт. Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

вимоги позивача: про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

01 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Томашпільського районного суду Вінницької області на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини всіх доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.

Даний позов обґрунтовано наступним.

06 квітня 2022 року судовим наказом Томашпільського районного суду з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Позивач зазначає, що на даний час ніде не працює за станом здоров`я, так як являється інвалідом ІІ групи, потребує довготривалого амбулаторного та стаціонарного лікування, йому протипоказана важка фізична праця, тривала ходьба.

Крім того на утриманні позивача знаходиться його тяжкохвора мати 80-ти річного віку, яка потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування. Розмір пенсії позивача становить 2929,76 гривень щомісячно, що ставить його в скрутне матеріальне положення.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 23 листопада 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання призначено на 20 грудня 2022 року.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив суду, що має тяжку хронічну хворобу та знаходиться на лікуванні в гематологічному відділенні і ще пів року там має лікуватися. Його матері зараз 81 рік та за нею нема кому більше доглядати. Вказав, що має паї з яких є дохід, також надіється знайти роботу. Зазначив, що мама офіційно не на його утриманні, однак з ним проживає та не може сама себе обслуговувати. Вказує, що дитина всім забезпечена. Відмітив, що на даний час відповідач вийшла заміж.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що з вимогами позивача не згодна. З обставинами, що позивач на даний час не працює погодилася. Зазначила, що з чоловіка нічого не вимагає, якщо не має грошей на даний час, то коли буде мати дитині поверне. Вказала, що на даний час повторно одружилася.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх належність та достовірність, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно судового наказу у справі № 146/240/22 виданого Томашпільським районним судом Вінницької області 06 квітня 2022 року з позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів доходів (заробітку) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно копії паспорта ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , виданого 03.06.2022 органом 0532, остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки про доходи № 7714 8278 0876 1702, ОСОБА_1 є пенсіонером по інвалідності та перебуває на обліку в Ямпільському об`єднаному управлінні ПФУ в Вінницькій області. За квітень 2022 року останній отримав 2629,76 грн., за травень 2022 року - 2629,76 грн., за червень 2022 року - 2629,76 грн., за липень 2022 року - 2629,76 грн., за серпень 2022 року - 2629,76 грн., за вересень 2022 року 1314,88 грн., разом 14463,68 грн.

Згідно акта №7 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , пільг не має, до складу сім`ї входить його мати ОСОБА_6 , пенсіонер. ОСОБА_1 належать паї площею 7,1021 га, які перебувають в оренді ПрАТ «ПК «Поділля»», земельна ділянка площею 0,25 га під забудову та причіп самоскид. ОСОБА_6 належить житловий будинок площею 50 м кв. та паї площею 2,3674 га, які перебувають в оренді. ОСОБА_1 останні два роки важко хворіє, стоїть на обліку в гематологічному відділі лікарні ім.Пирогова, інших доходів, окрім пенсії немає.

Відповідно до довідки вих. № 531 від 19.10.2022 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно на даний час зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . В склад сім`ї входять ОСОБА_6 , мати, голова двору.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських форсувань, ОСОБА_7 станом на 30.08.2022 року 13:13:12, ОСОБА_1 був ФОП з 17.08.2012 року по 15.09.2020 року, на даний час ФОП не є, підприємницькою діяльністю не займається.

Відповідно до довідки від 19.10.2022 року КНП Томашпільський ЦПМСД, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходиться на диспансерному обліку в лікаря ЗПСМ з діагнозом: Множинна мієлома секретуюча форма, ІІІ ст. Остлоліз хребців грудного та поперекового відділів хребта. Дифузна компресія хребців з вторинним корінцевим С-мом. Потребує довготривалого амбулаторного та стаціонарного лікування.

Згідно довідки № 51 від 20.10.2022 року КНП Томашпільський ЦПМСД, ОСОБА_6 , яка проживає в с.Яланець, Тульчинського району, Вінницької області, перебуває на обліку в психотерапевтичному кабінеті КНП «Томашпільська ЦРЛ» та зверталася за медичною допомогою. За станом здоров`я потребує стороннього догляду, не здатна до самообслуговування.

Згідно висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 19.10.2022 року, ОСОБА_6 є такою особою.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 259395, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 є інвалідом 2 групи. ОСОБА_1 протипоказано помірне (значне) фізичне, динамічне і статичне навантаження, шкідливі умови праці.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька, з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 192 СК України визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частини першої статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів ;наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, зважаючи на обов`язок батька утримувати дитину та враховуючи те, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, потребує постійного лікування, проживає спільно з своєю матір`ю, яка потребує стороннього догляду, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, змінити та стягувати з ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку) ОСОБА_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, якщо станом на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 гривень, тому ставка судового збору в даній справі становитиме 992,40 гривень.

Таким чином з ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави 992,40 гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статями 182, 191, 199, 200 СК України, статями 4, 13,76,81,141, 263-265, 279, 280, 430, ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються за судовим наказом Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2022 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили.

Судовий наказ Томашпільського районного суду Вінницької області по справі № 146/240/22 від 06 квітня 2022 року за заявою ОСОБА_5 , боржник: ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину - відкликати після набрання даним рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 16.07.1996 Томашпільським РВУМВС України у Вінницькій області, адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт: НОМЕР_1 , виданий 03.06.2022 року органом 0532, адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено: 21 грудня 2022 року.

Суддя: О. В. Пилипчук