Справа № 466/5398/22
Провадження № 2/466/1910/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 грудня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретарів с/з Тесля С. Б., Репета К. М., Настасяк Б. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів по розписці,-

у с т а н о в и в:

26 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів по розписці, у якій просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість в сумі 572000,00 грн. (п`ятсот сімдесят дві тисячі гривень 00 копійок) та стягнути понесені позивачем судові витрати.

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

Позивач зазначає, що 06 липня 2022 року на підставі договору позики, укладеного в усній формі, позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 572000,00 грн., які останній прийняв у нього.

Про факт укладення договору позики і фактичне отримання від нього грошових коштів свідчить власноручно написана ОСОБА_2 розписка від 06 липня 2022 року, яку останній особисто написав і вказав у ній, що отримав у позивача грошові кошти в сумі 572000,00 грн., які зобов`язується повернути до 20 липня 2022 року.

Однак, всупереч взятого на себе обов`язку 20 липня 2022 року, грошові кошти у розмірі 572000,00 грн. позивачу повернуті не були, тобто ОСОБА_3 прострочив виконання свого грошового зобов`язання. Вказані кошти не повернуті позивачу і станом на момент подання даного позову до суду.

Відтак, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Обґрунтування заперечень відповідача.

Відповідачем ОСОБА_2 у встановлений, згідно ухвали судді про відкриття провадження у справі, строк письмовий відзив на позовну заву подано не було.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28 липня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2022 року постановлено проводити заочний розгляд справи.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів, норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин та висновки суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Селянін В. О. не з`явилися, 28.11.2022 на адресу суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у відсутності сторони позивача, у якій також не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які ним отримано 13.09.2022, 17.10.2022, 23.11.2022, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні, перевіркою доводів і обставин справи та дослідженням письмових доказів встановлено наступне.

Даний позов виник із приводу виникнення зобов`язань за договором позики.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 надав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти 06.07.2022 у сумі 572000,00 грн., які зобов`язувався повернути до 20 липня 2022 року, що підтверджується розпискою, копія якої знаходиться в матеріалах справи (а. с. 5).

У судовому розгляді не спростовано доводів позивача, що розписка написана та підписана власноруч відповідачем.

Відповідно до вимог ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми, дво - чи багатосторонніми (договори).

Частиною першою та другою статті 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Проте, відповідачем умови договору позики не виконуються.

Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Положеннями ст. 1046-1047 цього Кодексу передбачено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Станом на 06 липня 2022 року, після закінчення строку на повернення грошових коштів, що були передані у позику, відповідач не здійснив жодних дій щодо повернення коштів, відтак станом на дату подання цього позову зобов`язаний повернути суму заборгованості у розмірі 572000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відтак, суд дійшов переконання, що відповідачем порушено зобов`язання перед позивачем за договором позики, оскільки у встановлений розпискою строк відповідачем не повернуто коштів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, надавши правову оцінку доводам та доказам, що подані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів за договором позики є підставними, вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, докази на які позивач посилається є належними та допустимими, а тому такі підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно квитанції № ПН13196 від 26.07.2022 позивачем сплачено судовий збір в розмірі 5720,00 грн. (а. с. 1).

Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору в сумі 5720,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів по розписці задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість в сумі 572000,00 грн. (п`ятсот сімдесят дві тисячі гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму сплаченого судового збору у розмірі 5720,00 грн. (п`ять тисяч сімсот двадцять гривень 00 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2022 року.

Суддя П. Т. Едер