Справа № 606/1943/22 року
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2022 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчук В.В.,

при секретарі Зіньковській Н.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради, Тернопільського району Тернопільської області, третя особа : приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу про визнання права власності, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Теребовлянської міської ради, Тернопільського району Тернопільської області, приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу про визнання права власності, в якій просять визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , з яких 2/5 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), на 1/5 частки як за членом колишнього колгоспного двору, за ОСОБА_2 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, за ОСОБА_3 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Позивачі в судове засідання, однак звернулись до суду з заявою, в якій просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Теребовлянської міської ради, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Третя особа: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Лазьо В.Р. в судове засідання не з`явився, однак подав дло суду клопотання про слухання справи без його участі.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виконавчим комітетом Теребовлянської районної ради народних депутатів Української РСР 30.10.1990 року, про те, що ціле домоволодіння, яке розташоване у АДРЕСА_1 , дійсно належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 та складається з 5-х членів.

Відповідно до довідки виданої Теребовлянською міською радою № 09-04/07/230 від 25.10.2022 року, про те, що станом на 15.04.1991 року в житловому будинку в АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - голова колгоспного двору та його члени : чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зять - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онука - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності ", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що власниками по 1/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, АДРЕСА_1 , були ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11.06.1991 року ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 21.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

За життя ОСОБА_5 не склав заповіт, на належну йому на праві особистої власності 1/5 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки виданої Теребовлянською міською радою № 09-04/07/27 від 20.10.2022 року, про те, що на день смерті ОСОБА_5 , який проживав та був зареєстрований в житловому будинку в АДРЕСА_1 разом з ним проживали та була зареєстрована дружина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За вказаних обставин ОСОБА_4 успадкувала належну її покійному чоловіку на праві особистої власності 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20.04.2021 року ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 181.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла усе своє майно, яке за законом належатиме їй на день її смерті, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось і все на що вона матиме право за законом - ОСОБА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Лазьо В.Р. для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 . Однак їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю розмежованих часток, які належать кожному члену колгоспного двору.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вартість вказаного спадкового майна /цілого будинку із господарськими будівлями/ згідно висновку про вартість майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становить 191800 грн.

Таким чином ОСОБА_1 має право на 3/5 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , з яких 2/5 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), на 1/5 частки як за членом колишнього колгоспного двору.

ОСОБА_2 має право на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

ОСОБА_7 має право на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та змінила своє прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 3/5 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , з яких 2/5 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), на 1/5 частки як за членом колишнього колгоспного двору, визнавши за ОСОБА_2 на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, визнавши за ОСОБА_3 на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 право власності на 3/5 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , з яких 2/5 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), на 1/5 частки як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий Малярчук В.В.