Справа № 383/595/22
Номер провадження 2/383/272/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Зербул С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №383/595/22 за позовом Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ

У липні 2022 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 26 серпня 2020 року між Акціонерним товариством "Державний Ощадний банк України" та ОСОБА_1 було підписано договір на споживчий кредит № 211_094, за умовами якого Банк шляхом безготівкого перерахування коштів на проточний рахунок надав відповідачу кредит в загальному розмірі 36 400,00 грн. під 56% річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 25 серпня 2025 року. Надавши позичальнику кредитні кошти в строк та в розмірі, встановленому Кредитним договором, свої зобов`язання за кредитним договором Банк виконав у повному обсязі. Але, всупереч взятим на себе зобов`язанням, порушивши в односторонньому порядку умови Кредитного договору, відповідач кредит та проценти за його користування добровільно не сплачує, у зв`язку з чим станом на 25.05.2021 рік кредитна заборгованість становила 41146,12 грн. Банк, керуючись, в тому числі, п.3.9-п.3.10 Кредитного договору, у червні 2021 року звернувся за захистом своїх порушених прав до суду. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26.08.2021 року у справі №485/7093/21 у задоволені позову АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовлено в повному обсязі з підстав недотримання банком порядку позасудового врегулювання спору. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 08.11.2021 року у справі №485/7093/21 рішення суду першої інстанції скасоване та ухвалене нове судове рішення, яким позов АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з позичальника підлягає стягненню лише прострочена заборгованість, яка станом на 25.05.2021 рік складає 9384,23 грн. Ухвалою Верховного Суду від 10.01.2022 року Банку відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №485/7093/21. На виконання п.3.9.1 Кредитного договору та приписів ч.4 ст.16 ЗУ « Про споживче кредитування», Банком на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу №112.20-11/4978/2022-14вих від 27.01.2022 року про відкликання Кредиту, відповідно до якої строк повернення заборгованості за Кредитним договором №211_094 від 26.08.2020 року в розмірі 41146,12 грн. становить 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 01.02.2022 року вказану вимогу отримано відповідачем 05.02.2022 року. До теперішнього часу вказану вимогу Банку не виконано, заборгованість за кредитним договором не погашено. Станом на 10.06.2022 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість за Договором про споживчий кредит №211_094 від 26.08.2020 року в розмірі 45253,50 грн. Таким чином, розмір заборгованості ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит №211_094 від 26.08.2020 року, яка не стягнута в судовому порядку становить 35870,08 грн., з яких: 30939,97 грн. - заборгованість за основним боргом; 803,47 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 43,70 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 3521,41 грн. - інфляційні втрати від прострочення погашення основного боргу; 561,53 грн. - інфляційні втрати від прострочення погашення процентів, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути сплачений судовий збір.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 липня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника позивача та надав згоду на ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки відповідача (а.с.67).

Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду заяв чи клопотань не надійшло. Відзиву на позовну заяву від відповідача також не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 серпня 2020 року між АТ "Державний ощадний банк України" та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 211_094 (а.с. 21-25), за умовами якого відповідач отримав кредит в загальному розмірі 36 400,00 грн., на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту на пізніше 25 серпня 2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 56 % річних в порядку та строки, визначені договором.

За умовами Договору відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 606,67 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 25 числа місяця наступного за звітним, починаючи з вересня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок (п. 3.3.3 Договору).

Згідно з п.п. 4.3.1-4.3.4 Договору, позичальник зобов`язується належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання. У строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. У випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язання, що випливають з цього договору.

Відповідно до п. 3.9.1. договору, банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов передбачених договором, вимагати повернення суми кредиту та сплати процентів та інші нарахування у разі затримання сплати всіх нарахувань на один місяць.

Пунктом 3.9.2. передбачено, що повернення кредиту та платежів, строк яких не настав, повинно бути проведено позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання такої вимоги від банку. Сторони підтверджують, що термін повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів за його користування та інших платежів строк сплати яких не настав, що містяться у вимозі банку, направленої позичальнику, є зміною терміну остаточного повернення кредиту. Сторони домовились, що такий строк починає відліковуватись з дати вручення позичальнику відправлення.

Пунктом 3.9.3 договору про споживчий кредит визначено, що строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних випадків: 3.9.3.2 - прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісії на строк понад 58 календарних днів.

На виконання п.3.9.1 Кредитного договору та приписів ч.4 ст.16 ЗУ «Про споживче кредитування», Банком на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу №112.20-11/4978/2022-14вих. від 27.01.2022 року про відкликання Кредиту, відповідно до якої строк повернення заборгованості за Кредитним договором №211_094 від 26.08.2020 року в розмірі 41146,12 грн. становить 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги (а.с.30).

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №619 від 01.02.2022 року вказану вимогу отримано відповідачем ОСОБА_1 05.02.2022 року (а.с.31).

На підтвердження факту отримання кредиту ОСОБА_1 позивачем також надано паспорт споживчого кредиту (а.с.27-28), графік платежів станом на 26.08.2020 рік (а.с.28 зворот - 29); таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит станом на 26.08.2020 року (а.с.26), виписка по рахунку виконавця (а.с.11-20) та розрахунок заборгованості з якого вбачається остання сума погашення боргу була здійснена 24.05.2021 року (а.с.7-10).

Також судом встановлено, що заочним рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26.08.2021 року у справі №485/7093/21 у задоволені позову АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за договором про споживчий кредит №211_094 від 26.08.2020 року відмовлено в повному обсязі з підстав недотримання банком порядку позасудового врегулювання спору (а.с.40-42).

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 08.11.2021 року у справі №485/7093/21 заочне рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області скасоване та ухвалене нове судове рішення, яким позов АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з позичальника підлягає стягненню лише прострочена заборгованість за договором про споживчий кредит №211_094 від 26.08.2020 року, яка станом на 25.05.2021 рік в загальному розмірі складає 9384,23 грн. (а.с.43-46).

Ухвалою Верховного Суду від 10.01.2022 року Банку відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №485/7093/21 (а.с.47-49).

Відповідно до умов договору відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строк та в порядку, встановлених кредитним договором.

З виписки по рахунку чітко прослідковується, що відповідач активно користувався кредитними коштами. При цьому періодично здійснював платежі в рахунок погашення заборгованості, тобто фактично погоджувався з умовами кредитного договору (а.с.11-20).

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 10.06.2022 року, за період з 25.05.2021 р. по 10.06.2022 р., утворилась заборгованість, яка складається з наступного: 30939,97 грн. - заборгованість за основним боргом; 803,47 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 43,70 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 3521,41 грн. - інфляційні втрати від прострочення погашення основного боргу; 561,53 грн. - інфляційні втрати від прострочення погашення процентів (а.с.7-10).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.ст. 3, 12, 13, 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44 ЦПК України).

Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач у судове засідання суду не з`явився, не заперечував факти укладання кредитного договору, отримання кредиту, не спростував розрахунку та розміру боргу, не подав своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідачем не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання, не спростовано підстав позову.

Оскільки відповідачем не виконано умов договору про спожитий кредит №211_094 від 26.08.2020 року з 25.05.2021р. по 10.06.2022р., тобто не погашено заборгованості за ним, суд приходить до висновку про обґрунтованість в цій частині позову та стягує частину позики достроково з відповідача на користь позивача в загальній сумі 30939,97 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 803,47 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 43,70 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 3521,41 грн. - інфляційні втрати від прострочення погашення основного боргу; 561,53 грн. - інфляційні втрати від прострочення погашення процентів відповідно до ст.625 ЦК України в загальній сумі 4930,11 грн., то в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб (тобто до 25 травня). Указом Президента України від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч.1 ст.1050, ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Але, Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період діє воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 , та зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи викладене, та оскільки позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача щодо стягнення відсортків від простороченої суми та інфляційний витрат на підставі ст.625 ЦК України вже після 24.02.2022 року, тобто після введення воєного стану в Україні, тому відповідач звільнений від сплати заборгованості в розмірі 3 % річних та інфляційних нарахувань в загальній сумі 4930,11 грн. і стягненню вони не підлягають. На цій підставі суд відмовляє в задоволення позову в цій частині.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 2140,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 610-612, 625, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість з 25.05.2021р. по 10.06.2022р. та частину позики достроково за споживчий кредит № 211_094 від 26.08.2020 року в загальній сумі 30939,97 грн., а також судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 2140,00 грн..

В задоволення іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (окрім відповідача).

Заочне рішення може бути переглянуте Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга або, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк», , місцезнаходження: вул. Херсонське шосе, буд.50, м.Миколаїв, Миколаївська область, п.і.54028.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по паспорту серії НОМЕР_1 , виданий Снігурівським РС УДВС у Миколаївській області від 07.02.2013 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 15.08.2022 року.

Суддя І. М. Адаменко