Справа № 204/654/22
Провадження № 2/204/1106/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій остання просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 860 від 21.06.2019 року вчинений приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_2 боргу на суму 13 522 грн. 77 коп. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що нещодавно позивачу стало відомо, що 03.07.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59459186 з примусового виконання виконавчого напису № 860, виданого 21.06.2019 року приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, а також було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.12.2020 року. Проте, жодних кредитних договорів із ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» позивачем не укладалось, будь-яких документів на підтвердження правонаступництва, будь-яких листів про те, що позивач має заборгованість перед відповідачем, позивач не отримувала. Позивач не була проінформована про існування заборгованості та її розмір, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу, у зв`язку з чим звертається до суду з даним позовом.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2022 року було відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 03.02.2022 року, а також відповідачу та третім особам було направлено копію позовної заяви із додатками.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 3 лютого2022 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено та витребувано від приватного нотаріуса Броварського районного округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича та зобов`язати надати до 03.03.2022 року завірену належним чином копію нотаріальної справи за виконавчим написом № 860 від 21 червня 2019 року.

Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Треті особи правом на подачу пояснень не скористались, будь-яких документів на адресу суду не надали.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулось до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. для вчинення виконавчого напису. На підставі наданих документів приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. 21 червня 2019 року вчинив виконавчий напис № 860 про стягнення з ОСОБА_3 , яка є боржником за Кредитним договором № R101.313-004-UGB.0024882 від 05.04.2013 року укладеного з Публічним акціонерним товариством «Банк Траст», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», за період з 18.05.2018 року по 11.06.2019 року у розмірі 13 522 грн. 77 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 11 772 грн. 09 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1 250 грн. 68 коп., сума сплати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису становить 500 грн. (а.с. 9).

Постановою від 03.07.2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження №59459186 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису (а.с.10-11).

Постановою від 24.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., у рамках виконавчого провадження № 59459186, внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість «Прізвище: ОСОБА_4 » зазначити «Прізвище: ОСОБА_5 » (а.с.12).

17 грудня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендія та інші доходи боржника (а.с.13-14).

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція викладена у постановах Великою Палатою Верховного Суду: від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлено Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), та Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882 (далі - Інструкція).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 Закону України «Про нотаріат», в чинній станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису редакції, визначає умови вчинення виконавчих написів, зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Результат аналізу зазначених норм дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій.

Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється таким чином: боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`зань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 1 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17.

Вирішуючи по суті позовні вимоги ОСОБА_1 , суд враховує, що правовідносини, які є предметом розгляду у цій справі, виникли з кредитного договору № R101.313-004-UGB.0024882 від 05.04.2013 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Траст» та ОСОБА_6 , який нотаріально посвідчений не був (а.с.15-17). Також в матеріалах справи відсутні документи, що стали підставою для вчинення виконавчого напису. Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності права вимоги відповідача на час вчинення напису, розрахунок заборгованості, претензія про усунення порушень за кредитним договором, адресована ОСОБА_7 , докази направлення такої претензії боржнику і докази її отримання боржником.

Як встановлено судом, жодних документів, відповідачем на підтвердження своєї позиції надано не було. Тобто, докази виконання вимог Порядку щодо надання документів, що підтверджують безспірність вимог - відсутні. Окрім того, суд зазначає, що матеріали справи не дають підстав для висновку про існування кредитних зобов`язань з відповідачем взагалі, наявності факту їх порушення боржником, встановлення їх дійсного обсягу, тобто наявність та розмір боргу не підтверджено.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Жодних копій/оригіналів документів, які б підтверджували наявність права вимоги та безспірність боргу для вивчення та долучення до матеріалів справи ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» також надано не було.

За ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи

Принцип змагальності сторін цивільного процесу, закріплений в ст. 12 ЦПК України, забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно вимог ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності та тих обставин, що саме відповідач у справі мав можливості довести зазначену обставину, чого ним зроблено не було та фактично бездоказово презюмовано дотримання порядку позасудового стягнення боргу. Суд констатує, що відповідачем не доведено дотримання вимог Порядку щодо надання документів, що підтверджують безспірність вимог, що з урахуванням процесуальної поведінки відповідача по справі, який не надає жодних доказів на підтвердження правомірності своєї позиції та спростування доводів позивача, саме відповідач у цьому випадку несе ризик настання пов`язаного з цим процесуального наслідку у вигляді задоволення позову.

Отже, на підставі оцінки наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення коштів на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», нотаріусом не дотримано вимог, передбачених Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій, оскільки стягувачем не подано всіх документів, на підставі яких стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, отже нотаріус не міг переконатись належним чином у безспірності розміру заборгованості, що підлягає стягненню, і сама заборгованість та наявність права її вимоги відповідачем під час розгляду справи належним чином не підтверджена.

Варто також зазначити, що відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 21 червня 2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відомостей щодо нотаріального посвідчення кредитного договору № R101.313-004-UGB.0024882 від 05.04.2013 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Траст» та ОСОБА_6 , на підставі якого вчинено виконавчий напис, відповідачем також надано не було, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, недоведеності безспірності вимог стягувача, відтак позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, знайшли своє підтвердження під час розгляду та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 627 ЦК України, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», Законом України «Про виконавче провадження», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, ст. ст. 3, 5, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41), треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхимнко Ольга Леонідівна (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд. 4-А, офіс 35-Б), приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович (адреса місцезнаходження: м. Бровари, вул. Грушевського, буд. 15, офіс 6) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 860, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_2 , заборгованості за Кредитним договором № R101.313-004-UGB.0024882 від 05.04.2013 року укладеного з Публічним акціонерним товариством «Банк Траст», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», за період з 18.05.2018 року по 11.06.2019 року у розмірі 13 522 грн. 77 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська