ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/305/22 Справа № 202/3980/20 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря - Попенко Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ»

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивований тим, що 27 листопада 2019 року працівниками АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» (АТ «Дніпрогаз») припинено газопостачання по стояку квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 шляхом встановлення інвентарної заглушки на підставі виявлення останніми витіку газу по зварювальному шву.

Зазначала, що до теперішнього часу газопостачання не відновлено, а свою бездіяльність з даного приводу відповідач мотивує тим, що нібито саме в квартирі позивача за адресою: АДРЕСА_5 , 28 серпня 2016 року вже було припинено газопостачання внаслідок витіку газу.

Позивач ОСОБА_1 зазначала, що дане твердження є хибним, оскільки в її квартирі газопостачання 28 серпня 2016 року не припинялося, кран газу не перекривався, заглушка не встановлювалася та її не було опломбовано, а акт про припинення розподілу природного газу з дотриманням вимог чинного законодавства не складався та позивачу не вручався.

06 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з письмовою заявою до відповідача з вимогою поновити газопостачання, оглянути спірну квартиру та переконатися, що жодного відключення не відбувалося, однак отримала відмову, в якій було зазначено, що газопостачання буде відновлено по стояку тільки після відключення квартири позивача від газу та сплати нею послуг за поновлення газу.

Крім цього, позивач зазначала, що весь цей час сплачує за послуги розподілу та постачання природного газу, жодної заборгованості не має.

Враховуючи дані обставини зазначала, що дії Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» є неправомірними та порушують її права як споживача, а тому вона була вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Просила суд визнати дії АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» щодо відмови у відновленні газопостачання (розподілу газ) по стояку квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 - незаконними; зобов`язати АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» відновити за власний рахунок газопостачання по стояку квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , а судові витрати з розгляду даної справи покласти на відповідача.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визнано дії Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» щодо відмови у відновленні газопостачання (розподілу газ) по стояку квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 - незаконними.

Зобов`язано Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ», , за власний рахунок усунути несправності та відновити газопостачання по стояку квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

Стягнуто з Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» (49101, м. Дніпро, вул. О. Кониського,5, ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 681,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

У відзиві позивач просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

02.06.2022 року на електронну пошту суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від представником позивача, в якому остання прохала провести розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, призначеної на 09 годину 20 хвилин 02.06.2022 року без участі представника позивача. Крім того, прохала допитати свідків по справі.

01.06.2022 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від представника відповідача Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» про відкладення розгляду справи через запровадження воєнного стану.

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Відповідно до рекомендацій роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених Радою суддів України 02 березня 2022 року, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, слід керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні на день розгляду даної справи.

Місцезнаходженням відповідача Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» є м. Дніпро по вул. О.Кониського, 5.

На день розгляду даної справи на території Дніпропетровської області не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даних регіонах є стабільною.

Також, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості направлення Акціонерним товариством «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ», як юридичної особи, свого представника в судове засідання, а також доказів того, що він не має можливості, за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України.

Практика ЄСПЛ з питань гарантій публічного характеру провадження в судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини» (Axen v. Germany), заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Варела Ассаліно проти Португалії» (Varela Assalino contre le Portugal), заява №64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами варто було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що представником Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» вже надалося клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено судом апеляційної інстанції.

Виходячи з вищенаведених норм Конвенції та практики Європейського суду, вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, які кожний окремо надали свої відзиви та пояснення щодо апеляційної скарги.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 є споживачем природного газу, що постачається до квартири АДРЕСА_6 , на ім`я якої відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

28 серпня 2016 року згідно журналу реєстрації аварійних заявок та Акту № 1020 працівниками АТ «Дніпрогаз» за вищевказаною адресою місця проживання ОСОБА_1 було виявлено виток газу в приміщенні кухні та технічні порушення, внаслідок чого припинено газопостачання шляхом встановлення заглушки.

Надалі, 27 листопада 2019 року до аварійно-диспетчерської служби АТ «Дніпрогаз» надійшов виклик за адресою: АДРЕСА_1 , щодо запаху газу на вулиці. Згідно з аварійною заявкою від 27.11.2019 року № 1400, працівниками аварійно-диспетчерської служби АТ «Дніпрогаз» був обстежений газопровід по стояку, яким постачається квартира АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_7 , та виявлено виток газу по зварювальному шву ввідного газопроводу, який було локалізовано шляхом накладення бандажу та припинено газопостачання до вказаних квартир шляхом перекриття ввідного крану та встановлення інвентарної заглушки.

28.11.2019 року, після локалізації та ліквідації аварійної ситуації, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт, проведено огляд газових приладів та контрольне опресування внутрішньобудинкової системи газопостачання будинку АДРЕСА_1 , під час проведення якого було виявлено падіння тиску, що свідчить про негерметичність газорозподільної системи. Тому відновлення розподілу природного газу в цей день не було здійснено, про що складено Акт контрольного опресовування об`єктів газопостачання системи газопостачання № 146 та Акт відключення газових приладів № 5088-і.

Також, 19 грудня 2019 року до аварійно-диспетчерської служби АТ «Дніпрогаз» надійшов повторний виклик за вказаною адресою щодо запаху газу, внаслідок чого працівниками останнього було виявлено виток газу на раніше відключеному стояку, який локалізовано, про що складено відповідний Акт № 2003.

Крім цього, працівниками АТ «Дніпрогаз» було складено Акти про порушення № 79 від 28.11.2019 року, № 81 від 05.12.2019 року, № 84 від 13.12.2019 року, № 86 від 21.12.2019 року, з яких вбачається, що за адресою: АДРЕСА_5 , відсутній доступ до помешкання, для обстеження газових приладів.

06 грудня 2019 року ОСОБА_1 зверталась з письмовою заявою до відповідача з вимогою поновити газопостачання, оглянути спірну квартиру та переконатися, що жодного відключення не відбувалося, однак отримала відмову, в якій було зазначено, що газопостачання буде відновлено по стояку тільки після відключення квартири позивача від газу та сплати нею послуг за поновлення газу.

До теперішнього часу газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , не відновлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Позивач, звертаючись до суду із позовною заявою просила суд визнати дії АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» щодо відмови у відновленні газопостачання (розподілу газ) по стояку квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 - незаконними; зобов`язати АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» відновити за власний рахунок газопостачання по стояку квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

Судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що позивач ОСОБА_1 є споживачем природного газу, що постачається до квартири АДРЕСА_6 , на ім`я якої відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Проте, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що вона є власником квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 .

Також, позивачем не надано ні суду першої, ні апеляційної інстанції жодного доказу, який засвідчує повноваження позивача ОСОБА_1 на представництво у суді інтересів власників квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 .

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною другою статті 48 ЦПК України визначено, що позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Однак, звертаючись до суду з вимогою щодо відновлення відповідачем за власний рахунок газопостачання по стояку квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , позивач не обґрунтувала свої повноваження стосовно позовних вимог, які стосуються не конкретно власної квартири, а саме стояку квартир АДРЕСА_8 ; позивачка не обґрунтувала належними доказами порушення відповідачем своїх обов`язків стосовно відключення чи не підключення всього стояку квартир АДРЕСА_8 . Також, позовні вимоги позивачки не стосуються виключно порушення саме її прав, як власника кв. АДРЕСА_3 , що в даному випадку не дозволяє суду відокремити позовні вимоги, що стосуються безпосередньо позивачки, як власника окремої квартири та можливого їх вирішення, оскільки позовна вимога заявлена щодо спільного стояка квартир у житловому будинку, а не конкретної квартири.

Проте, суд першої інстанції, не встановив обґрунтованості позову та не визначив належного кола сторін по справі.

Такі порушення процесуального права не можуть бути усунуті апеляційним судом, який не наділений повноваженнями залучення нових учасників справи на стадії апеляційного провадження.

Крім того, колегія звертає увагу, що суд першої інстанції, задовольняючи вимоги позивача ухвалив рішення, яким визнав неправомірними дій Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» щодо відмови у відновленні газопостачання по стояку квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та зобов`язав за власний рахунок усунути несправності та відновити газопостачання по стояку квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , вирішив питання про права та інтереси власників квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_7 , як споживачів, однак в судовому порядку не вирішував питання щодо кола осіб у даній справі, у тому числі за участю цих осіб.

Крім того, суд першої інстанції вийшов за межі предмету спору: зазначивши у мотивувальній частині рішення, що предметом позову є незаконність дій працівників АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», пов`язаних з припиненням газопостачання споживачам по стояку квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , в тому числі і у квартирі позивача ОСОБА_1 ; та зазначивши у резолютивній частині рішення про задоволення позовної вимоги, якою зобов`язав відповідача за власний рахунок усунути несправності по стояку квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

При цьому, відповідних позовних вимог позивач не заявляла, не подавала заяв про зміну підстав або предмету позову.

Також, суд першої інстанції взагалі не встановив та не мотивував у який спосіб було висловлено відмову позивачу у відновленні газопостачання.

Більш того, якщо суд послався на те, що відповідну відмову позивач отримав за відповіддю на її конкретне звернення. Проте, судом першої інстанції не було досліджено відповідні докази.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було порушено при розгляді цієї справи принцип диспозитивності процесу.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції неправильно визначив характер спірних правовідносин, вийшов за межі позовних вимог, колегія суддів, встановивши, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту своїх прав, дійшла до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Крім того, колегія вважає, що за встановлених обставин у даній справі, позивачка не позбавлений можливості звернутись до суду за захистом своїх порушених прав за інших правових обґрунтувань.

На підставі статті 141 ЦПК України судові витрати, понесені Акціонерним товариством «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» у розмірі 2 522,40 грн., слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» - задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2021 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Судові витрати, понесені Акціонерним товариством «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОГАЗ» у розмірі 2 522,40 грн., компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко