Справа № 353/802/22
Провадження № 2/353/270/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н. І.,

з участю секретаря судового засідання - Головатчук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернулися в суд з позовом до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в якому просили визнати за ними право власності по 1/3 частки кожному земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, що знаходиться в с. Жуків Тлумацького району в урочищі «Підберезів» та по 1/3 частки кожному земельної ділянки (паю) розміром 79,30 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги обґрунтували тим, що після смерті ОСОБА_4 (чоловік, батько) відкрилася спадщина на належне йому майно. Після його смерті було відкрито спадкову справу, а також нотаріусом оформлено право на спадщину за спадкоємцями першої черги, а саме ними дружиною ОСОБА_1 , синами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також матір`ю померлого ОСОБА_5 , а саме по 1/4 частці житлового будинку по АДРЕСА_1 . На даний час ОСОБА_5 (мати спадкодавця ОСОБА_4 ) померла.

Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, що знаходиться в с. Жуків Тлумацького району в урочищі «Підберезів» та земельну ділянку (пай) розміром 79,30 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, оскільки не подано документів, які підтверджують виникнення права власності у спадкодавця ОСОБА_4 на вказане нерухоме майно.

Вказали, що вищевказані земельні ділянки належали ОСОБА_6 тітці ОСОБА_4 (чоловік, батько). Ще за життя ОСОБА_6 склала заповіт, згідно якого належні їй земельні ділянки заповіла ОСОБА_4 (чоловік, батько). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла. ОСОБА_6 у шлюб не вступала, дітей не мала, проживала разом з ОСОБА_4 (чоловік, батько) як до, так і на момент смерті. Після смерті тітки ОСОБА_6 ОСОБА_4 (чоловік, батько) прийняв спадщину відповідно до приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав в однай квартирі із спадкоємцем тіткою ОСОБА_6 , однак за життя не оформив її на своє ім`я.

Враховуючи вищевикладене, позивачі просили визнати за ними право власності по 1/3 частки кожному земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, що знаходиться в с. Жуків Тлумацького району в урочищі «Підберезів» та по 1/3 частки кожному земельної ділянки (паю) розміром 79,30 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, які належдали ОСОБА_6 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.10.2022 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, однак їх представник адвокат Челій-Пушкар Олена Іванівна через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та справу розглянути без її участі та участі позивачів (а.с. 138).

Представник відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак на електронну адресу надіслав заяву, в якій позов визнав та просив розгляд справи проводити без участі представників Лбертинської селищної ради (а.с. 137).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:

Судом встановлено, що відповідно до довідки Жуківського старостинського округу Обертинської селилищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 336 від 19.08.2022 року ОСОБА_6 (тітка ОСОБА_4 ) була включено в списки громадян, що мають право на середню частку (пай), яка є складовою проекту роздержавлення і приватизації земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Жуківської сільської ради, розмір земельної частки (паю) становить 79,3 в ум.кад.га. 05.01.1996 року ОСОБА_6 (тітка ОСОБА_4 ) було видано сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої частки серії ІФ-436, реєстраційний номер 436 (а.с. 18). 02.12.2008 року ОСОБА_6 (тітка ОСОБА_4 ) було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0073970, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 13.03.2009 року за № 261, відповідно до якого ОСОБА_6 (тітка ОСОБА_4 ) належить право на земельну частку (пай) розміром 79,30 в ум.кад.га, у землі, що перебуває в колективній власності КСС «Єдність», наділеного на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року за № 296 (а.с.19).

Також відповідно до виписки із зелельно-кадастрової книги № 2 Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (книга № 2 стор. 43, особовий рахуник НОМЕР_1 ), виданої Жуківським старостинським округом Обертинської селилищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 64 від 07.04.2021 року, за ОСОБА_6 (тітка ОСОБА_4 ) числиться земельна ділянка 0,15 га в урочищі «Підберезів» (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 (тітка ОСОБА_4 ) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Ще за життя ОСОБА_6 (тітка ОСОБА_4 ) посвідчила заповіт, яким належну їй земельну ділянку в розмірі 0,15, що знаходиться в с. Жуків в урочищі «Підберезів» та земельну частку (пай), згідно сертифіката ІФ № 436, заповіла ОСОБА_4 (чоловік, батько позивачів), що підтверджується копією заповіту від 11.05.2000 року (а.с. 16).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_4 (чоловік, батько позивачів) прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області № 2590 від 24.07.2017 року (а.с. 15).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61608213 від 10.09.2020 року, в Спадковому реєстрі відсутні відомості про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 20).

Відповідно до листа-повідомлення центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 06.1-01-09/464 від 23.08.2022 року актові записи про шлюб та народження дітей стосовно ОСОБА_6 (тітка ОСОБА_4 ) в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутні. Перевірку наявності актових записів про шлюб та народження дітей проведено з дотриманням вимог чинного законодавства. Наявність актових записів про шлюб та народження дітей перевірено по первинних та поновлених актових записах з часу досягнення особою шлюбного віку по теперішній час (а.с. 21).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть на польській мові та його перекладом на українську мову (а.с. 7-8, 9).

Позивач ОСОБА_7 перебувала у реєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 10.11.2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 23) і 30.08.2001 року у них напродився син ОСОБА_2 (позивач), а ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_3 (позивач), що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 89).

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також ОСОБА_5 (мати ОСОБА_4 ) прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 08/20 від 03.02.2020 року, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т.Д. після смерті ОСОБА_4 (а.с. 72-121), з якої вбачається, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також ОСОБА_5 (мати ОСОБА_4 ) є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. Крім того, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 частково оформили спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на спадкове майно, яке не є предметом розгляду даної справи (а.с. 50, 51, 52).

Відповідно до листа-повідомлення центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 06.1-01-09/512 від 30.09.2022 року в архіві відділу державної реєстрації актів цивільного стану в місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зберігається актовий запис про смерть № 480 від 18.02.2022 року, складений відділом ДРАЦС у місті Івано-Франківськ на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 53).

В нотаріальному порядку позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, що знаходиться в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області урочищі «Підберезів» та земельну частку (пай) розміром 79,30 в ум.кад.га, що знаходиться в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують виникнення права власності у спадкодавця ОСОБА_4 на вказне нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, винесеною приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т.Д. № 78/02-31 від 15.07.2021 року (а.с. 6).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання за позивачами по 1/3 частки кожному земельної ділянки (паю) розміром 79,30 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в колективній власності КСС «Єдність», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який в свою чергу успадкував дану земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_6 слід задовольнити.

Згідно з частиною 1 статті 92 ЗК України (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку.

Зі змісту частини другої статті 92 ЗК України вбачається, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам не передбачена.

Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність чи користування.

Відповідно до частини першої статті 125 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно із частиною першою статті 126 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Відповідно до статті 131 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до ЦK України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно нормами статті 407 ЦK України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування.

Відповідно до статті 1225 ЦK України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право користування земельною ділянкою без укладення договору про право користування земельною ділянкою із власником землі, припиняється зі смертю особи, якій належало таке право і не входить до складу спадщини.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 5 жовтня 2016 року у справі №6-2329цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-3113цс15.

Судом встановлено, що між власником спірної земельної ділянки (держава) та померлою ОСОБА_6 не укладалися договори, положеннями яких передбачалась можливість передачі в порядку спадкування права користування спірною земельною ділянкою, а тому, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в частині визнання за позивачами права власності по 1/3 частки кожному земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, що знаходиться вс. Жуків Івано-Франківського (Тлумацького) району в урочищі «Підберезів» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

При такому вирішенні спору, судові витрати по справі слід покласти на рахунок позивачів.

На підставі наведеного, ст.ст. 316-319, 391, 392, 407, 1216-1222, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 92, 125, 126, 131 ЗК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителькою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на 1/3 частину земельної частки (паю) розміром 79,30 в умовних кадастрових гектарах, які знаходяться в колективній власності КСС «Єдність», виділеної на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації № 296 від 08.06.1999 року, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії IФ № 0073970 від 02.12.2008 року, зареєстрованого 13.03.2009 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 261, виданого на ім`я ОСОБА_6 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителем АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на 1/3 частину земельної частки (паю) розміром 79,30 в умовних кадастрових гектарах, які знаходяться в колективній власності КСС «Єдність», виділеної на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації № 296 від 08.06.1999 року, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії IФ № 0073970 від 02.12.2008 року, зареєстрованого 13.03.2009 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 261, виданого на ім`я ОСОБА_6 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителем АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , право власності на 1/3 частину земельної частки (паю) розміром 79,30 в умовних кадастрових гектарах, які знаходяться в колективній власності КСС «Єдність», виділеної на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації № 296 від 08.06.1999 року, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії IФ № 0073970 від 02.12.2008 року, зареєстрованого 13.03.2009 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 261, виданого на ім`я ОСОБА_6 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийН. І. Лущак

Повний текст судового рішення складено «20» грудня 2022 року.