П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року м. Київ

Справа № 755/19837/21

Провадження: № 22-ц/824/11505/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Вербової І. М., Нежури В. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сої Олександри Вікторівни в інтересах Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 березня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Гончарука В. П.,

у справі за позовом Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_2 , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про стягнення суми,

у с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 травня 2015 року до Управління звернувся відповідач із заявою про призначення житлової субсидії. В декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням субсидії, відповідач зазначив себе. Рішенням від 01.07.2015 року уповноваженому власнику ОСОБА_2 призначено житлову субсидію. В січні 2020 року набрав чинності Закон України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат». В результаті моніторингу соціальних витрат та при опрацюванні особової справи відповідача, Управлінням виявлено, що згідно даних Інформаційної системи «Верифікація» відповідач 26.12.2019 року та 24.02.2020 року здійснив одноразову виплату через банківську установу «Приватбанк» на суму, що перевищує 50 000грн.Відповідач про здійснення такої оплати не надав відповідну інформацію Управлінню та не надав підтверджуючих документів щодо зазначеної фінансової операції. Отже, виникла переплата житлової субсидії за період з 01.01.2020 року по 31.01.2021 рік на загальну суму 6 354,52 грн., яку відповідач відмовляється добровільно повертати.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 березня 2022 року у задоволенні позову Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення суми коштів грошової допомоги, виплачених надміру, внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Соя О.В. в інтересах Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не дотримання судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що відповідач у його зверненнях до управління не надав доказів, які б свідчили, що оплачені з його особистого рахунку кошти, є внесками членів ГО «Асоціація «Центрокомплекс автоклуб», а не є його особистими коштами. За відсутності в матеріалах справи беззаперечних доказів у суду першої інстанції не було підстав вважати, що сплачені відповідачем кошти були саме внесками членів громадської організації.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції, 04 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Управління із заявою про призначення житлової субсидії з надання житлово - комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням від 01.07.2015 року уповноваженому власнику ОСОБА_2 призначено житлову субсидію.

ОСОБА_2 є членом Громадської організації «Асоціація «Центрокомплекс автоклуб» та відповідальною особою за виконання умов договору № 3515733 від 18.11.2004 року, укладеного між АК «Київенерго» та Громадською організацією «Асоціація «Центрокомплекс автоклуб», що підтверджується матеріалами справи (а.с. 37).

17.02.2021 року ОСОБА_2 надав позивачу роз`яснення щодо проведення платежів через універсальну картку АТ «Приватбанку» (а.с. 34-36).

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що на картковому рахунку універсальної картки АТ «Приватбанку» ОСОБА_4 були акумульовані кошти ГО «Асоціація «Центрокомплекс автоклуб», які були зібрані для оплати споживаної електроенергії членами асоціації-автогаражними кооперативами: «Березняки-7», «Берізка», «Ветеран», «Труд», «Октан», «Богатир», «Рубіж», «Столичний», «Дружба», «Прогрес» на підставі умов договору № 3515733 від 18.11.2004 року, укладеного між АК «Київенерго» та ГО «Асоціація «Центрокомплекс автоклуб». Отже, суд вважав, що відсутні підстави для стягнення з відповідача надмірно виплаченої житлової субсидії у розмірі 6 354,52 грн.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до п.п. 6, 7, 8, 12, 13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі - Положення), субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. Субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. Кількість зазначених осіб визначається на початок місяця, з якого призначається субсидія

Згідно з п. 20 Положення, надання субсидії припиняється, якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії. Сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку.

Згідно п. 14 Положення, житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. гривень: купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, отриманого або придбаного за рахунок державного чи місцевого бюджету), іншого нерухомого майна, транспортного засобу (механізму), цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному в пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування)…

Відповідно до п. 2 «Про затвердження Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями» (далі за текстом - Порядок повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями), в разі виявлення при перевірках подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями, органи соціального захисту населення вживають таких заходів: припиняють надання субсидії; повідомляють рекомендованим листом отримувачів житлової субсидії про припинення надання житлової субсидії, необхідність і терміни повернення надміру виплачених коштів (додаток 1); подають позовні заяви до суду (додаток 2) про стягнення надміру виплачених коштів (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни); повідомляють надавачів послуг про припинення надання субсидії; терміни повернення надміру виплачених коштів встановлюються органом соціального захисту населення в кожному конкретному випадку з урахуванням матеріального стану отримувача субсидії, але не менше місяця з дня отримання повідомлення.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановивши, що відповідач є відповідальним та уповноваженим ГО «Асоціація «Центрокомплекс автоклуб» своєчасно оплачувати послуги з електропостачання до гаражних кооперативів, і транзакція проведена ним на суму, що перевищує 50 000 грн, стосувалась сплати послуг з електропостачання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в позові.

Відповідні докази були надані відповідачем до Управління соціального захисту населення у Дніпровському районі м. Києва, зокрема, розрахунок-розшифровка № 3515733 від 20.01.2021 року, виставлений АК «Київенерго» для оплати спожитої ГО «Асоціація «Центрокомплекс автоклуб» електроенергії, а також квитанцію щодо такої оплати (а.с. 34-36).

Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Наявні в матеріалах справи письмові докази підтверджують, що платіж на суму, яка перевищує 50 000 грн, відповідачем був здійснений не за рахунок власних коштів. Більш того, як зазначено вище, платіж відповідачем було проведено на оплату житлово-комунальних послуг, а саме послуг з електропостачання, що згідно п. 14 Положенняне може бути підставою для припинення субсидії.

Вказані обставини позивачем при апеляційному перегляді не спростовані.

Апеляційна скарга за своїм змістом є повторенням правової позиції, викладеної в позовній заяві, аргументи якої знайшли належну оцінку в рішенні суду першої інстанції. Доводів на спростування висновків суду апеляційна скарга не містить.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено наявні у справі докази та дана їм належна правова оцінка, правильно встановлено обставини справи, в результаті чого ухвалено законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну Сої Олександри Вікторівни в інтересах Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністраціїзалишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді І. М. Вербова

В.А. Нежура