Ухвала

28 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 754/16716/19

провадження № 61-18996св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про вселення та відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про вселення та відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що 06 лютого 2019 року ОСОБА_2 набув у власність квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування.

15 лютого 2019 року між Кредитною спілкою «ЗаРаЗ» (далі - КС «ЗаРаЗ») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № КВ-00037/02-19/2105, за умовами якого позивачу було надано кредит у формі кредитної лінії з лімітом у сумі 350 000,00 грн.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 15 лютого 2019 року між КС «ЗаРаЗ» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . Вказаним договором іпотеки передбачено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

10 травня 2019 року між Кредитною спілкою «ЗаРаЗ» та ОСОБА_3 укладено договір відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договором від 15 лютого 2019 року № КВ-00037/02-19/2105.

Відповідно до пункту 3.1. договору про відступлення прав вимоги, станом на день укладення цього договору загальна сума права вимоги за Кредитним договором, договором поруки та іпотечним договором становить 1 068 506,85 грн.

04.07.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М.

19 липня 2019 року позивача разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми у примусовому порядку виселено із вказаної квартири.

Позивач вважав, що виселення проведено без дотримання вимог чинного законодавства, за умов незаконного заволодіння належним йому майном.

Будь-яких вимог про виселення з спірної квартири позивач не отримував.

У зв`язку з неправомірними діями відповідачів позивач звертався до органів поліції та з позовними заявами до суду, що у свою чергу завдало йому моральних страждань.

Посилаючись на викладене, просив суд ухвалити рішення, яким вселити ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1 , стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 моральну шкоду по 38 420,00 грн з кожного.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач ОСОБА_1 звернулась із зустрічним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 04 липня 2019 року на підставі договору купівлі-продажу придбала спірну квартиру у ОСОБА_3 .

Відповідно до вказаного договору продавець підтверджує, що на момент придбання квартир в ній ніхто не зареєстрований. Однак, на даний час у квартирі зареєстрований відповідач, що порушує права позивача за зустрічним позовом як власника квартири на вільне володіння, користування та розпорядження нерухомим майном. Посилаючись на те, що змінився власник квартири та відповідач не входить до складу сім`ї нового власника, крім того не сплачує комунальні платежі, не несе витрат по її утриманню, просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року позов ОСОБА_2 залишено без задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Скасовано рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року. Ухвалено у справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про вселення та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Вселено ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1 . В задоволенні решти вимог за первісним позовом відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 22 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, надано заявникові строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, уточненої редакції касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження та доплати судового збору у розмірі 1 393,60 грн.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 надіслала матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2022 року поновлено строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року.

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з клопотанням про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що постановою державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12 жовтня 2022 року відкрито виконавче провадження. Зазначає, що у випадку задоволення її касаційної скарги поворот виконання рішення буде утруднений, а відтак є підстави для зупинення виконання судового рішення у порядку статті 436 ЦПК України.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Системний аналіз зазначених норм свідчить, що суд касаційної інстанції може розглянути питання щодо одного заходу зупинення оскаржуваного рішення, а саме виконання або його дії. При цьому суд, за наявності підстав, може зупинити дію лише того судового рішення, яке не підлягає примусовому виконанню.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що доводи ОСОБА_1 не містять достатньо обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, не доведено, що у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судового рішення буде неможливим чи утрудненим, а також те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 рокуслід відмовити.

Керуючись статтею 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про вселення та відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак