ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8252/22 Справа № 214/3698/22 Суддя у 1-й інстанції - Сіденко С.І. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

за участю секретаря Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №214/3698/22 за позовом ОСОБА_1 до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій про зміну формулювання причин та дати звільнення, стягнення вихідної допомоги,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року,

встановив:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій про зміну формулювання причин та дати звільнення, стягнення вихідної допомоги.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що між позивачем та відповідачем існує спір, який виник з трудових правовідносин. На думку скаржника не може бути публічно-правових відносин суб`єкта владних повноважень у випадку, коли орган влади вступає у відносини з метою задоволення власних потреб та інтересів як юридична особа, а не суб`єкт наділений публічно-владними повноваженнями. У відносинах загін реалізував свою правосуб`єктність в частині запрошення найманого працівника для удосконалення учбового процесу та поліпшення надання власних послуг. Тому висновок суду щодо застосування до правовідносин, що виникли між ним та відповідачем положень Кодексу цивільного захисту є хибним.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача адвокат Зубик Н.В. пояснила, що погоджується частково із доводами апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги ОСОБА_1 до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій про зміну формулювання причин та дати звільнення, стягнення вихідної допомоги, пов`язані із проходженням публічної служби, а тому позов слід розглядати за правилами адміністративного судочинства в порядку, визначеному КАС України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п. 17 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

На адресу Саксаганського районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій про зміну формулювання причин та дати звільнення, стягнення вихідної допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом командира Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 268 к від 24 червня 2022 року він був звільнений з посади інженера взводу виробничої діяльності з 30 червня 2022 року у зв`язку із закінченням терміну дії контракту за п. 2 ст. 36 КЗпП України. Не погоджуючись з формулюванням звільнення, ОСОБА_1 просив зобов`язати відповідача змінити формулювання причин його звільнення, змінити дату звільнення, стягнути з відповідача вихідну допомогу в розмірі тримісячного заробітку.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 працював у Державному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні Державної служби України з надзвичайних ситуацій на посаді районного інженера на підставі контракту.

Відповідно умов, п. 4 контрактів, які укладалися з ОСОБА_1 , працівник повинен виконувати Кодекс цивільного захисту України, Статут Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Дисциплінарний Статут та інші законодавчі акти (а.с. 4, 5, 6).

Статтею 101 Кодексу цивільного захисту визначено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Відповідно ч. 1, 5 ст. 99 Кодексу цивільного захисту до персоналу (кадрів) органів управління та сил цивільного захисту належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір. Трудові відносини працівників органів управління та сил цивільного захисту регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).

Тому даний спір носить ознаки публічно-правового, що відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Судом вірно враховано висновки щодо застосування відповідних норм права, які сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 06 лютого 2018 року у справі № 686/13410/16-ц, згідно з якою спори з приводу проходження публічної служби є предметом юрисдикції адміністративних судів України.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій про те, що вказаний спір, стосується проходження позивачем публічної служби, і на нього згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, поширюється юрисдикція адміністративних судів. А відтак, спростовуються доводи ОСОБА_1 про те, що спір, який виник між позивачем та відповідачем є трудовим спором.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що наведенні позивачем доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм процесуального права, які привели до неправильного вирішення питання.

За наведених обставин, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження такими, що відповідають вимогам чинного процесуального законодавства.

Враховуючи вищезазначені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 23 грудня 2022 року.

Головуючий О.І. Корчиста