РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/13240/22

провадження № 2/521/3958/22

08 грудня 2022 року М. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді Михайлюка O.A.,

при секретарі Жезняк Т.А.,

розглянувши цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить суд з метою погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 10 листопада 2015 року, за кредитним договором №935 08 ПОУ НФ від 16 листопада 2005 року (в системі обліку банку договір №0) звернути стягнення на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , у тому числі на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та прийняте у спадщину ОСОБА_1 та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №935 08 ПОУ НФ від 16 листопада 2005 року (в системі обліку банку договір №0) з додатковою угодою №1 від 26 січня 2011 року ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 39500.00 (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот) дол. США. Відповідно до укладеного договору про надання споживчого кредиту з Правилами №0 від 10 листопада 2015 року, ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 248485 (двісті сорок вісім тисяч чотириста вісімдесят п`ять) гривень 48(сорок вісім) копійок. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань по вказаним кредитним договорам на умовах іпотечного договору від 16 листопада 2005 року та іпотечного договору №42499/2 від 10 листопада 2015 року ОСОБА_2 передав Банку в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала йому на праві приватної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_2 , помер.

Після смерті ОСОБА_2 залишилися нерухоме майно квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також невиконані кредитні зобов`язання щодо повернення кредиту: у розмірі 222740 (двісті двадцять дві тисячі сімсот сорок) гривень 85 (вісімдесят п`ять) копійок за договором про надання споживчого кредиту №0 від 10 листопада 2015 року, у розмірі 8790 (вісім тисяч сімсот дев`яносто) дол. США 08 (вісім) цнт. США за кредитним договором №935 08 ПОУ НФ від 16 листопада 2005 року (в системі обліку банку договір №0), що увійшли до складу спадщини.

Позивачем були направлені на адресу Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса, приватному нотаріусу Березівського районного нотаріального округу Одеської області Дучко В.М. претензію кредитора.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , належить до першої черги спадкоємців за законом, позивач вважає її такою, що фактично прийняла спадщину, а отже саме вона повинна відповідати за кредитом спадкодавця.

Вказані обставини і змусили позивача звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву, відповідно до якої просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, справу розглянути за відсутності представника АТ «УкрСиббанк».

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, справу просила розглянути за її відсутності.

Відповідно із ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» (банк) (з 26 листопада 2018 року поточне найменування Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 (позичальник) укладено кредитний договір №935-08 ПОУ НФ від 16 листопада 2005 року (в системі обліку банку договір №0) з додатковою угодою №1 від 26 січня 2005 року, відповідно до якого банк надав, а позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 39500.00 (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот) дол. США та зобов`язався їх повертати щомісячно в обсязі, встановленому графіком погашення, але не пізніше 16 листопада 2026 року та сплатити проценти у розмірі 12,5% річних на умовах, вказаних у договорі. Цільове призначення кредиту - придбання 4-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У забезпечення виконання зобов`язань позичальника за даним договором банком приймається застава: 4-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка придбається; порука фізичної особи ОСОБА_3 .

10 листопада 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» (банк) (з 26 листопада 2018 року поточне найменування Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту (з Правилами) №0, відповідно до якого банк надав шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 , а позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 248485 (двісті сорок вісім тисяч чотириста вісімдесят п`ять) гривень 48(сорок вісім) копійок та зобов`язався їх повертати та сплачувати проценти у розмірі 20,90% річних на умовах, вказаних у договорі, щомісячно ануїтетним плетежом у розмірі 4395 (чотири тисячі триста дев`яносто п`ять) гривень 13 (тринадцять) копійок, але не пізніше 10 січня 2036 року.

Відповідно до іпотечного договору від 16 листопада 2005 року, який укладено між АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) (з 26 листопада 2018 року поточне найменування Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 (іпотекодавець), останній передає в іпотеку нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором №935-08 ПОУ НФ від 16 листопада 2005 року та за Додатковою угодою про встановлення ліміту овердрафту №119/69 від 15 листопада 2005 року до Договору про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки №ВК-99 від 15 листопада 2005 року.

Відповідно до іпотечного договору №42499/2 від 10 листопада 2015 року, який укладено між ПАТ «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) (з 26 листопада 2018 року поточне найменування Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 (іпотекодавець), останній з метою забезпечення зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 10 листопада 2015 року передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, що є власністю іпотекодавця, а саме, квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №86155773 від 28 квітня 2017 року, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та відносно неї зареєстровані іпотеки: 11981419 за іпотечним договором 42499/2 від 10.11.2015 року, іпотекодержатель ПАТ «УкрСиббанк»; 11976787 за іпотечним договором від 27.08.2008 року, іпотекодержатель ПАТ «УкрСиббанк»; 11976752 за іпотечним договором від 16.11.2005 року, іпотекодержатель ПАТ «УкрСиббанк».

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_2 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 13 листопада 2021 року.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника ОСОБА_2 перед банком за невиконані кредитні зобов`язання складає: у розмірі 218240 (двісті вісімнадцять тисяч двісті сорок) гривень 11 (одинадцять) копійок за договором про надання споживчого кредиту №0 від 10 листопада 2015 року, у розмірі 8520 (вісім тисяч п`ятсот двадцять) дол. США 08 (вісім) цнт. США за кредитним договором №935 08 ПОУ НФ від 16 листопада 2005 року (в системі обліку банку договір №0).

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Частиною 2, 3, 4 ст. 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Зазначена норма не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг.

При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.

Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо спадкоємцям, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України.

При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор спадщини, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановленні спадкоємці взагалі.

22 лютого 2022 року за вихідним №27-1-01/60 позивачем було направлено Вимогу до спадкоємців (за місцем знаходження спадкового майна) в порядку ст. 1281 ЦК України до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса.

07 квітня 2022 року за вихідним №27-1-01/81 позивачем направлено вимогу до спадкоємців відповідачу ОСОБА_1 .

25 травня 2022 року за вихідним №27-1-01/362 позивачем також направлено вимогу до спадкоємців Приватному нотаріусу Дучко Вероніці Миколаївні.

Відповідно до листа-повідомлення приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Дучко Вероніки Миколаївни від 08 червня 2022 року №114/02-14, претензія кредитора від 24 травня 2022 року за вих.№27-1-01/362 була долучена до спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 . Нотаріусом спадкоємцям, які прийняли спадщину після смерті було направлено листи про надходження претензії кредитора, які були одержані ними 31 травня 2022 року.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

На виконання ухвали суду від 10 жовтня 2022 року приватний нотаріус Березівського районного нотаріального округу Одеської області Дучко Вероніка Миколаївна надала копію Спадкової справи, заведеної 17 січня 2022 року №1/2022, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулися його син ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_8 .

Однак з матеріалів спадкової справи не вбачається факту прийняття спадщини ані ОСОБА_1 , ані будь-яким іншим спадкоємцем. Факт звернення із заявами про прийняття спадщини ще не означає остаточного прийняття спадщини, нікому із вищезазначених осіб не видавалося свідоцтво про право на спадщину.

Також матеріали даної спадкової справи будь-якої інформації щодо належного на праві власності майна спадкодавця ОСОБА_2 не містять.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, позивач в супереч вищезазначеним нормам закону не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, яке майно залишилося у спадок після смерті ОСОБА_2 , його вартість, та хто саме прийняв та отримав спадщину.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.509, 1048, 1049, 1054, 1216-1218, 1258, 1268, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 76, 77, 81, 89, 141, 265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

08.12.22