Справа №714/1399/22
Провадження № 2/714/297/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2022 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого судді Козловської Л.Д.

секретар Тодерян К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Герца цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якій просив визнати його біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , які народилися у с.Велика Буда (колишнього Герцаївського) Чернівецького району Чернівецької області та внести зміни в актовий запис дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №26 від 11.09.2006 року; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №22 від 20.06.2008 року; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №14 від 12.04.2012 року; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №19 від 17.07.2013 року, прізвище батька з ОСОБА_7 на ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що з 2006 по 2013 рік мав стосунки з ОСОБА_2 , від цих стосунків у них народились: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 . На момент народження дітей сторони не перебували у шлюбі та проживали окремо, діти були зареєстровані в органах РАЦС на підставі ч.1 ст.135 СК України, тобто за заявою матері.

У грудні 2021 року відповідачка повідомила, що позивач являється батьком дітей, після чого звернулися до медико генетичного центру, де було проведено дослідження для встановлення батьківства.

Згідно висновку генотипоскопічного дослідження № 36209 від 19.10.2022 року, Медико генетичного центру «МАМА ПАПА» м.Київ - біологічне батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рамках дослідження, не виключається ймовірність того, що отриманні результати не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99,999986 %.

Тому, просив визнати його рідним батьком та внести відповідні зміни до актового запису про народження дітей.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, але подали письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності та те, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, але подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останні народилися в с.Велика Буда Чернівецького (колишнього - Герцаївського) району Чернівецької області, батьками яких записано « ОСОБА_8 » та ОСОБА_2 .

Отже на час народження дітей, батьки останніх не перебували між собою у офіційному шлюбі.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.126 СК України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч.1 ст.135 СК України).

Пленум Верховного Суду України у п.3 своєї постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Як встановлено ч.2 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Підставою для категоричного висновку для встановлення батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Відповідно до висновку висновку генотипоскопічного дослідження № 36209 від 19.10.2022 року Медико генетичного центру «МАМА ПАПА» м.Київ - біологічне батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рамках дослідження, не виключається ймовірність того, що отриманні результати не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99,999986 %.

Вказаний експертний висновок відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, з клопотанням про проведення повторної або додаткової експертизи відповідач до суду не звертався.

Окрім цього, відповідач ОСОБА_2 визнала в поданій позовній заяві позовні вимоги ОСОБА_1 тим самим підтвердила, що позивач є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст.81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вищенаведене, а саме те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, вірогідність підтвердження біологічного батьківства відповідача по відношенню до позивачки за результатами експертизи, складає величину не менше 99,99%, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про встановлення батьківства підлягають задоволенню.

Керуючись ст.4, 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 63, 265, 268, 430 ЦПК України, на підставі ст.56, 84, 113, 160, 161, 180, 182-184, 191 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, мешканця с.Мала Буда Чернівецького району Чернівецької області, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , які народилися у с.Велика Буда (колишнього Герцаївського) Чернівецького району Чернівецької області.

Внести зміни до актового запису № 26 від 11.09.2006 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; актового запису № 22 від 20.06.2008 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; актового запису № 14 від 12.04.2012 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; актового запису № 19 від 17.07.2013 року, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного виконавчим комітетом Великобудської сільської ради Чернівецького (колишнього Герцаївського) району Чернівецької області, вказавши у графі «Батько» замість прізвища « ОСОБА_7 » прізвище « ОСОБА_9 » та змінити прізвище дітей з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_9 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-и днів з дня його проголошення, а у разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Суддя: Козловська Л.Д.