РІШЕННЯ

Іменем України

28.12.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Василюк В.Б.,

учасники справи:

позивач - не з`явився

відповідачі - не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду м.Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про визнання недійсним договору про надання фінансового кредиту, -

встановив:

28.09.2021 року до Франківського районного суду м.Львова надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» (далі відповідач 1) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі відповідач 2) про визнання недійсним договору про надання фінансового кредиту.

У позовній заяві позивач просить визнати недійсним з моменту укладення договір про надання фінансового кредиту №/486021 від 10.02.2020 року в сумі 2000 грн., укладений між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та ОСОБА_1 .

Короткий зміст заяв по суті справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що в червні 2020 року ОСОБА_1 в банківській установі (ПриватБанк) дізналася, що її кредитну картку заблокували, у зв`язку з непогашеною заборгованістю. Оскільки, таких заборгованостей вона не мала, звернулася до Українського Бюро Кредитних Історій для перевірки своєї кредитної історії та отримала відповідь про укладений нею 10.02.2020 року та ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» кредитний договір, згідно якого наявна заборгованість у сумі понад 6 тис. грн.. Ствердила, що жодних договорів з відповідачами не укладала і не отримувала жодних коштів, тому звернулася із заявою до Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про відкриття кримінального провадження. За її заявою внесені відомості до ЄРДР №0000521 від 01.10.2020 року. Ствердила, що вона ніколи не працювала в Службі газу, а з 23.11.2009 року працює на посаді «товарознавця» у ТОВ «Дніпросклосервіс». Просила врахувати, що кошти за договором перераховані на рахунок позичальника №4868-19хх-хххх-1995, однак вона ніколи не користувалася вказаним рахунком. Також не відповідає дійсності номер телефону за допомогою якого отримано кредит - НОМЕР_1 , оскільки вказаним номером вона ніколи не користувалася і кому такий належить не знає. Також зазначено електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка їй ніколи не належала так само як і електронний підпис R39963. Наведені обставини в сукупності, на думку позивача, підтверджують, що ОСОБА_1 не укладала жодних договорів з відповідачами, в тому числі за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем.

08.11.2021 року на адресу суду надійшов відзив ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група», в якому відповідач заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Також у поданому відзиві відповідач зазначив, що договір між ним та позивачем був укладений в електронній формі, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підтвердження чого в індивідуальній частині договору міститься код ідентифікатора позивача R39963. Під час реєстрації на сайті відповідача www.eurogroshi.com.ua позивач використовувала номер телефону НОМЕР_2 , який згідно даних УБКІ з 11.07.2012 року ОСОБА_1 використовувала як фінансовий. Зазначає, що кошти в розмірі 2000 грн. були перераховані на банківську картку НОМЕР_3 .

29.11.2021 року представник позивача надіслала відповідь на відзив просила звернути увагу, що з наданої до відзиву інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» від 02.11.2021 року за вих.№12/11 дізналася, що трансакція 28135-64128-84708 (код авторизації 45С00F) проведена успішно та перераховано кошти на рахунок НОМЕР_3 , банк емітент - Concordbank. При цьому відповідач ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» до відзиву надав роздруківку нібито відвідування позивачкою його сайту. Згідно цих відомостей комп`ютер з якого здійснені відвідини для отримання кредиту мав ІР - НОМЕР_4 . Відтак, перевіривши цю адресу в мережі інтернет встановлено, що комп`ютер з такою ІР адресою перебуває в м.Бухарест в Румунії. На спростування належності ОСОБА_1 номеру телефону НОМЕР_2 як фінансового отримала довідку з АТ КБ «Приватбанк», що позивач є клієнтом їхнього банку з 2012 року, а фінансовим номером телефону з 14.12.2016 року є номер НОМЕР_5 .

24.12.2021 року представник позивача надіслала доповнення до відповіді на відзив та повідомила, що 13.12.2021 року нею отримано відповідь від АТ «АКБ «Конкорд» за №1781 від 24.11.2021 року, згідно якої ОСОБА_1 ніколи не була і на теперішній час не є клієнтом банку, не має відкритих рахунків на її ім`я.

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 04.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 26.01.2022 року клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів - задоволити. Зобов`язано ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» надати Франківському районному суду м.Львова (м.Львів, вул.Генерала Чупринки, 69) до 01.03.2022 року належним чином завірену офіційну довідку, в якій зазначити повний номер рахунку та/або кредитної картки, на які були перераховані кредитні кошти за договором про надання фінансового кредиту №/486021 від 10.02.2020 року в сумі 2000 грн., а також повні прізвище, ім`я та по батькові власника такого рахунку і яка фінансова установа здійснює обслуговування рахунку та відомості про видавника сертифікату до електронного підпису R39963, яким був підписаний спірний договір про надання фінансового кредиту №3/486021 від 10.02.2020 року.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 29.06.2022 року закрито підготовче провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про визнання недійсним договору про надання фінансового кредиту та призначено справу до судового розгляду по суті.

На виконання вимог ухвали Франківського районного суду м.Львова від 26.01.2022 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» надіслав відповідь, згідно якої в них, як нового кредитора, відсутні запитувані відомості та документи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового засідання.

В матеріалах справи наявні клопотання представника позивача та відповідачів про розгляд справи за їхньої відсутності.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що в червні 2020 року ОСОБА_1 в банківській установі (ПриватБанк) дізналася, що її кредитну картку заблокували, у зв`язку з непогашеною заборгованістю.

Оскільки, таких заборгованостей вона не мала, звернулася до Українського Бюро Кредитних Історій для перевірки своєї кредитної історії та отримала відповідь про укладений нею 10.02.2020 року та ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» кредитний договір, згідно якого наявна заборгованість у сумі понад 6 тис. грн..

Як вбачається з витягу ЄРДР №0000521 01.10.2020 року внесено відомості за заявою ОСОБА_1 . Ствердила, що вона ніколи не працювала в Службі газу, а з 23.11.2009 року працює на посаді «товарознавця» у ТОВ «Дніпросклосервіс».

Судом встановлено, що 10.02.2020 року було укладено Кредитний договір №/486021.

Згідно п. 1.1 даного Кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000,00 (три тисячі гривень 00 копійок) гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах договору.

В Кредитному договорі позивач значиться як Позичальник, а в розділі «Підписи та реквізити сторін» зазначено, її паспортні дані, картковий рахунок (без розкриття повного номеру карткового рахунку) та міститься посилання на електронний підпис одноразовим ідентифікатором R39963.

На виконання вимог ухвали Франківського районного суду м.Львова від 26.01.2022 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» надіслав відповідь, згідно якої в них, як нового кредитора, відсутні запитувані відомості та документи, а саме: належним чином завірену офіційну довідку, в якій зазначити повний номер рахунку та/або кредитної картки, на які були перераховані кредитні кошти за договором про надання фінансового кредиту №/486021 від 10.02.2020 року в сумі 2000 грн., а також повні прізвище, ім`я та по батькові власника такого рахунку і яка фінансова установа здійснює обслуговування рахунку та відомості про видавника сертифікату до електронного підпису R39963, яким був підписаний спірний договір про надання фінансового кредиту №3/486021 від 10.02.2020 року.

Згідно відповіді АТ «АКБ «Конкорд» за №1781 від 24.11.2021 року 24.12.2021 року ОСОБА_1 ніколи не була і на теперішній час не є клієнтом банку, не має відкритих рахунків на її ім`я.

Із довідки з АТ КБ «Приватбанк» GVU42C4E4EPF79DT від 10.11.2021 року вбачається, що, позивач є клієнтом їхнього банку з 2012 року, а фінансовим номером телефону з 14.12.2016 року є номер НОМЕР_5 .

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач у силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину.

Частинами другою та третьою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору.

Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, відповідачі належними та допустимими доказами не довели суду факт підпису саме позивачем ОСОБА_1 договору №/486021.

Суд зауважує, що факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів міг би бути підтверджений вчинення конклюдентних дій, зокрема отримання позивачем відповідного платежу на свою платіжну картку. З матеріалів справи слідує, що відповідач здійснив такий платіж на картку у АТ «АКБ «Конкорд», при цьому як встановлено судом, позивач ніколи не була клієнтом цього банку.

Суд бере до уваги покликання позивача, що вказаний в договорі номер мобільного телефону НОМЕР_2 не є її фінансовим номером телефону, а з 14.12.2016 року позивач користується номером - НОМЕР_5 , як фінансовим, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк», наявною в матеріалах справи.

Також, слід зазначити, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на ухвалу суду про витребування доказів, які на думку суду могли б підтвердити укладення договору з ОСОБА_1 не надав, покликавши на відсутність у нього, як нового кредитора документів, а саме: офіційної довідки, в якій зазначено повний номер рахунку та/або кредитної картки, на які були перераховані кредитні кошти за договором про надання фінансового кредиту №/486021 від 10.02.2020 року в сумі 2000 грн., а також повні прізвище, ім`я та по батькові власника такого рахунку і яка фінансова установа здійснює обслуговування рахунку та відомості про видавника сертифікату до електронного підпису R39963, яким був підписаний спірний договір про надання фінансового кредиту №3/486021 від 10.02.2020 року.

При цьому, відповідачі не надали інших доказів на підтвердження отримання позивачем кредитних коштів.

З матеріалів справи слідує, що позивач будь-якого платежу не приймав та не вчиняв конклюдентних дій, які могли б розцінюватися судом як визнання факту укладення кредитного договору.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою етапі 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

На підставі викладено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Як вбачається із квитанції про сплату позивач сплатила 908 грн., які підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про визнання недійсним договору про надання фінансового кредиту- задоволити.

Визнати недійсним з моменту укладення договір про надання фінансового кредиту №/486021 від 10.02.2020 року в сумі 2000 грн., укладений між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та ОСОБА_1 .

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Франківський районний суд м.Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

- Товариство з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28.

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група», , м.Київ, вул..Нижній вал, 51.

Суддя Х.В.Гладишева