УХВАЛА

30 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 202/3192/17

провадження № 61-4165св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛВЄН» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛВЄН», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛВЄН» звернулося (далі - ТОВ «АЛВЄН») до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди.

У травні 2017 ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛВЄН», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору дійсним та визнання права власності.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2017 року позов ТОВ «АЛВЄН» залишено без розгляду.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2017 року зустрічний позов задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 18 лютого 2017 року, укладений між ТОВ «АЛВЄН» та ОСОБА_1 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 615,6 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: А-1 - приміщення кафе (у підземному переході), що складається з 1-тамбур, площею 5,0 кв. м, 1а-тамбур, площею 9,1 кв. м., 2 - туалет, площею 6,4 кв. м, 3 - туалет, площею 2,8 кв. м, 4 - туалет, площею 3,1 кв. м, 4а - підсобне приміщення, площею 2,8 кв. м, 5 - підсобне приміщення, площею 7,8 кв. м, 6 - приміщення, площею, 9,6 кв. м, 7 - зала, площею 96,7 кв. м, 8 - приміщення, площею 6,2 кв. м, 9 - кухня, площею 11,9 кв. м, 10 - мийка, площею 8,4 кв. м, 11 - комора, площею 8,8 кв. м, 12 - комора, площею 11,6 кв. м, 13 - коридор, площею 17,0 кв. м, 14 - тамбур, площею 2,6 кв. м, 14а - тамбур, площею 2,1 кв. м, 15 - кабінет, площею 5,0 кв. м, 16 - комора, площею 6,5 кв. м, 17 - тамбур, площею 8,7 кв. м, 18 - приміщення, площею 9,0 кв. м, 18а - приміщення, площею 2,0 кв. м, 19 - тамбур, площею 9,9 кв. м, 20 - примішення, площею 51,2 кв. м, 21 - комора, площею 4,4 кв. м, 22 - тамбур, площею 3,6 кв. м, 23 - коридор, площею 10,5 кв. м, 24 - комора, площею 11,0 кв. м, загальною площею 333,7 кв. м; А1 - 1 - надбудова, яка складається з: 26 - приміщення, площею 37,5 кв. м; А2-2 - прибудова, яка складається з: 25 - коридор площею 14,5 кв. м, 28 - коридор, площею 14,3 кв. м, загальною площею 28,8 кв. м; А3-2 - автомийка, яка складається з: 27 - автомийка, площею 104,3 кв. м, 29 - приміщеня, площею 111,3 кв. м, загальна площа 215,6 кв. м.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради задоволено.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2017 року в частині зустрічного позову скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в зустрічному позові. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року, просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи.

У червні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду не приймав рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛВЄН» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛВЄН», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору дійсним та визнання права власності, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів на 07 грудня 2022 року.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко