УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м.Суми

Справа №591/7384/18

Номер провадження 22-ц/816/889/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та представника Дудченка Олександра Олексійовича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Буланова Олексія Михайловича про затвердження мирової угоди у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» (в подальшому відступив право вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП») звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що 16.08.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним Банком «Аваль» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/0999/74/58898, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 29750 доларів США строком до 17.08.2026 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором №014/0999/74/58898. У подальшому, між позичальником та банком неодноразово укладалися додаткові угоди щодо врегулювання виконання позичальником грошових зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим графік погашення кредиту та інших платежів до кредитного договору, а також розрахунок сукупної вартості викладався у новій редакції. Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п. 3.2. кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, з подальшою можливістю видачі готівки через касу кредитора. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів по договору здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому відсоткова ставка за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно (п. 3.3. кредитного договору). Відповідно до умов п. 5.1. кредитного договору, позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредитної заборгованості безготівковими платежами або готівкою, в касу кредитора: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3. кредитного договору та остаточне погашення кредиту до 17.08.2026 року (включно) на рахунок, визначений п. 4.1. кредитного договору; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок, визначений кредитним договором. Таким чином, з укладенням кредитного договору та укладених до нього додаткових угод у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості. Проте, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. Таким чином, станом на 10.10.2018 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором складає 675933 грн 86 коп., яка складається з: поточної заборгованості за кредитом у розмірі - 638105 грн 56 коп.; заборгованості за відсотками - 37828 грн 81 коп. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 16.08.2006 року між банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були укладені договори поруки за №58892/1-П та №58898/2-П, які діють в редакціях додаткових угод, відповідно до умов яких фінансові поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника - ОСОБА_1 , які виникають з умов кредитного договору № 014/0999/74/58898 від 16.08.2006 року, в повному обсязі цих зобов`язань. Відповідно до умов п. 2.1. договорів поруки сторони договору визначили, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основаного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, банком було направлено вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором позичальнику та фінансовим поручителям, однак, у визначені кредитором строки зобов`язання не виконані, заборгованість повернуто так і не було. Таким чином, відповідачі не виконують умови кредитного договору та вимоги банку щодо врегулювання заборгованості.

Просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість, яка виникла за кредитним договором №014/0999/74/58898 від 16.08.2006 року у сумі 675933 грн 86 коп., яка складається з: поточної заборгованості за кредитом у розмірі - 638105 грн 56 коп.; заборгованості за відсотками - 37828 грн 81 коп.; стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість, яка виникла за кредитним договором № 014/0999/74/58898 від 16.08.2006 року у сумі 675933 грн 86 коп., яка складається з: поточної заборгованості за кредитом у розмірі - 638105 грн 56 коп.; заборгованості за відсотками - 37828 грн 81 коп., а також стягнути солідарно з відповідачів витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Зарічного районного суду від 02 лютого 2022 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» заборгованість, яка виникла за кредитним договором № 014/0999/74/58898 від 16.08.2006 року у сумі 675933 грн. 86 коп., яка складається з: поточної заборгованості за кредитом у розмірі - 638105 грн. 56 коп.; заборгованості за відсотками - 37828 грн. 81 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» заборгованість, яка виникла за кредитним договором № 014/0999/74/58898 від 16.08.2006 року у сумі 675933 грн 86 коп., яка складається з: поточної заборгованості за кредитом у розмірі - 638105 грн 56 коп.; заборгованості за відсотками - 37828 грн 81 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» витрати по сплаті судового збору у сумі - 10139 грн 01 коп.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що з укладенням кредитного договору та укладених до нього додаткових угод у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості. Проте, всупереч вимогам п. 3.3, п. 5.1. кредитного договору, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. За таких обставин, у банку виникло право вимоги до позичальника та поручителів. Відповідно до ст. 512 ЦК України, та згідно договору відступлення прав вимоги від 27.06.2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за кредитним договором №014/0999/74/58898 від 16.08.2006 року, договором поруки №588892/1-П від 16.08.2006, договором поруки №588892/2-П від 16.08.2006 року, та права іпотекодержателя за договором іпотеки від 30.08.2006 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Буланов О.М., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення відсотків в розмірі 37818 грн 30 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем невірно нараховано заборгованість по відсотках, оскільки пред`явлено до позичальника письмову вимогу про дострокове повернення кредиту. Разом з тим, у доданому до позовної заяви розрахунку заборгованості вказана дата розрахунку 18.10.2018 р. та вказано заборгованість по процентам вже 37818 грн 30 коп. Таким чином, відповідач безпідставно нарахував відсотки за користування кредитними коштами, що були стягнуті за судовим рішенням.

08 вересня 2022 року до апеляційного суду від сторін справи надійшла спільна заява про затвердження мирової угоди від 01 вересня 2022 року укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та адвокатом Булановим Олексієм Михайловичем, що діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , разом із текстом мирової угоди.

09 вересня 2022 року до апеляційного суду від представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Буланова Олексія Михайловича надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи мирової угоди від 01 вересня 2022 року укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та адвокатом Булановим Олексієм Михайловичем, що діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

При цьому, мирова угода викладена в наступній редакції:

Ми, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП», , в особі представника Жабченко Тетяни Миколаївни, яка діє на підставі довіреності, посвідченої 12.01.2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською О.В., за реєстровим № 22 (надалі - Позивач) та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє представник ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 402 від 27.11.2013 року, виданого на підставі рішення ради адвокатів Сумської області від 27.11.2013 року № 9 та ордерів про надання правничої допомоги № 1028998, 1028999, 1029000 від 01.09.2022 року під час розгляду цивільної справи №591/7384/18, провадження 22-ц/816/889/22 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в подальшому разом - «Сторони», уклали дану мирову угоду про наступне:

1. Предмет мирової угоди

1.1 Позивач та відповідачі, як сторони по цивільній справі №591/7384/18, провадження 22-ц/816/889/22, дійшли згоди щодо вирішення спору поданій справі, шляхом підписання мирової угоди з врегулюванням спірних питань.

1.2 Даною мировою угодою сторони підтверджують, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» (далі - ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП »/Товариство) є кредитором за кредитним договором №014/0999/74/58898 від 16 серпня 2006 року, укладеним між ОСОБА_1 (надалі - Позичальник) та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (скорочено - АППБ «Аваль») (надалі - Кредитний договір), договорами поруки, укладеними 16 серпня 2006 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та АППБ «Аваль», а також є іпотекодержателем за договором іпотеки, укладеним 30.08.2006 року між ОСОБА_1 (надалі - Іпотекодавець) та АППБ «Аваль», посвідченого Ровенською А.О., приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу, за реєстровим №2249 (разом з усіма змінами, доповненнями та додатковими угодами) (далі - договір іпотеки).

1.3 Цією мировою угодою відповідачі визнають вимоги позивача в частині заборгованості за кредитним договором №014/0999/74/58898 від 16 серпня 2006 року (надалі - кредитний договір), укладеного між АППБ «Аваль» та ОСОБА_1 у сумі 675 933 грн 86 коп., яка складається з: поточної заборгованості за кредитом у розмірі - 638105 грн 56 коп.; заборгованості за відсотками - 37828 грн 81 коп.

1.4 Сторони даною мировою угодою дійшли згоди щодо передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» права власності на предмет іпотеки: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,79 м2, житловою площею 36,9 м2, яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.08.2006 р., зареєстрованого у реєстрі № 2100, в рахунок погашення боргу за кредитним договором.

1.5 За цією мировою угодою визнається право власності на квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП».

1.6 Затверджена дана мирова угода є підставою для реєстрації за ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП», , права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

1.7 Після реєстрації за товариством права власності на предмет іпотеки, заборгованість за кредитним договором буде вважатися повністю погашеною та у ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» будуть відсутні будь-які майнові та немайнові претензії до відповідачів щодо виконання умов за кредитним договором №014/0999/74/58898 від 16 серпня 2006 року та всіма договорами, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором (договори поруки, іпотеки).

2. Обов`язки сторін

2.1. Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зобов`язуються, після укладання даної мирової угоди та затвердження її судом:

2.1.1 Не чинити будь-які перешкоди щодо реалізації ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» права власності на предмет іпотеки та надати на вимогу позивача всі супроводжуючі та інші документи, які будуть необхідні позивачу для реєстрації права власності на предмет іпотеки.

2.1.2 Звільнити предмет іпотеки, в тому числі від будь-якого рухомого майна, але крім майна, яке являється частиною конструкції квартири та без якого не можливе повноцінне використання житлового приміщення за його призначенням, в тому числі, але не виключно: розетки, двері, дверні ручки, ванна/душова кабіна, туалет, раковини, вікна та передати товариству ключі від квартири, технічну документацію (у разі наявності) на квартиру, підтвердження відсутності заборгованості по комунальним послугами (квитанції про сплату комунальних послуг за кожен місяць використання), про що складається відповідний акт прийому-передачі.

2.1.3 Здійснити зняття з реєстрації місця проживання у квартирі АДРЕСА_1 .

2.1.4 Не чинити перешкоди новому власнику ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» вільно розпоряджатися та користуватися квартирою АДРЕСА_1 .

2.2. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» зобов`язується після укладання даної мирової угоди та затвердження її судом:

2.2.1 Не звертатися із виконавчими листами №591/7384/18, виданими Зарічним районним судом м. Суми про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень.

2.2.2 Відмовитись від майнових та немайнових претензії до відповідачів щодо виконання умов за кредитним договором №014/0999/74/58898 від 16 серпня 2006 року та всіма договорами, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.

2.2.3 Після виконання п.1.7 цієї мирової угоди, надати на вимогу відповідачів або одного з них, письмове підтвердження відсутності боргу за кредитним договором та всіма договорами, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором (у вигляді довідки про відсутність заборгованості), яке направляється цінним листом на адресу відповідача зазначену в цьому договорі та/або іншим способом погодженим з відповідачами

Гарантії Сторін

3.1 Відповідач ОСОБА_1 , який є іпотекодавцем заявляє та гарантує, що:

3.3.1 Предмет іпотеки до моменту укладання мирової угоди нікому іншому не проданий, не подарований, не переданий, як внесок до статутного фонду юридичної особи, іншим способом не відчужений, не заставлений (крім іпотеки за договором іпотеки), судового спору щодо нього, а також прав у третіх осіб як в межах, так і за межами України немає;

3.3.2 Предмет іпотеки є власністю іпотекодавця, знаходиться у нього на законних підставах, не відчужений жодним способом, не обтяжений будь-якими зобов`язаннями та правами третіх осіб;

3.3.3 Предмет іпотеки прихованих недоліків немає.

3.2 Позивач ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП», який є іпотекодержателем заявляє та гарантує, що:

3.2.1 Він має право укладати мирову угоду і виконувати свої зобов`язання по ньому, оскільки він має всі необхідні для цього повноваження від співвласників (учасників, акціонерів), будь-яких інших третіх осіб і відсутні будь-які обставини, що обмежують його право укласти мирову угоду;

3.2.2 Його представник, який зазначений в преамбулі цієї угоди і підписав її від імені позивача, наділений достатніми для цього повноваженнями, що не скасовані і не обмежені;

3.2.3 Предмет іпотеки ним візуально оглянутий до моменту підписання мирової угоди і претензій щодо стану предмет іпотеки він не має.

Інші умови

4.1 Сторонам, відомі та зрозумілі наслідки закриття провадження по справі №591/7384/18, у зв`язку з укладенням мирової угоди, що передбачені ст. 207 ЦПК України.

4.2 Відносини, які виникнуть після виконання цієї угоди між сторонами вирішуються відповідно до чинного законодавства України.

4.3 Сторони подають спільну заяву до Сумського апеляційного суду про затвердження цієї мирової угоди судом.

4.4 Мирова угода набуває чинності з моменту затвердження її судом і є обов`язковою для сторін угоди та діє до моменту повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

4.5 Ця мирова угода складена в п`ятьох примірниках, які мають однакову юридичну силу. Чотири примірника надається сторонам, один примірник надається Сумському апеляційному суду.

4.6 Одностороння відмова від мирової угоди не допускається.

4.7 Сторони просять Сумський апеляційний суд винести ухвалу про затвердження мирової угоди на вказаних умовах, мирову угоду долучити до справи та припинити провадження у справі.

4.8 Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, у тому числі й держави.

4.9 Сторони даної мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї мирової угоди.

4.10 У випадку невиконання умов цієї мирової угоди сторонами вона підлягає виконанню в примусовому порядку.

4.11 Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті цієї мирової угоди. Наслідки затвердження цієї мирової угоди сторонам відомі.

4.12 Сторони підтверджують, що особи, які підписали від імені сторін цю мирову угоду, мають всі необхідні повноваження на підписання цієї мирової угоди та не мають будь-яких застережень та/або обмежень таких повноважень та/або своєї правоздатності, та/або дієздатності.

4.13 Уся інформація, викладена в цій мировій угоді, сприймається сторонами як повною мірою достовірна. Кожна сторона окремо несе повну відповідальність за недостовірність інформації, яка зазначена в цій мировій угоді.

Реквізити Сторін

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП»

Код , місцезнаходження: 01014, місто Київ, вул. М. Соловцова буд, 2, офіс 38/1.

Відповідач: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), адреса проживання:

АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), адреса проживання:

АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні представник відповідачів адвокат Буланов О.М. від апеляційної скарги не відмовився, проте разом з відповідачем ОСОБА_3 просили затвердити укладену мирову угоду, бо погоджуються з сумою боргу, яка стягнута рішенням суду вказана у мировій угоді.

Від представника товариства до суду надійшла заява, в якій вона надала свою згоду на розгляд справи без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідачів, які підтримали заяву про затвердження, укладеної ними мирової угоди, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, а у затверджені мирової угоди слід відмовити за таких обставин.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам статті 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

За змістом ст. 207 УПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Представник відповідачів здійснює представництво на підставі ордерів і підтвердив, що його представництво не має обмежень.

Відповідно до ст.208 цього Кодексу виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Як вбачається із тексту мирової угоди, в п.1.3 цією мировою угодою відповідачі визнають вимоги позивача в частині заборгованості за кредитним договором №014/0999/74/58898 від 16 серпня 2006 року (надалі - кредитний договір), укладеного між АППБ «Аваль» та ОСОБА_1 у сумі 675 933 грн 86 коп., яка складається з: поточної заборгованості за кредитом у розмірі - 638105 грн 56 коп.; заборгованості за відсотками - 37828 грн 81 коп.

Однак, тим же представником оскаржується рішення суду щодо розміру заборгованості по відсотках, які були зараховані судом першої інстанції до загальної суми кредитної заборгованості, розмір якої за рішенням суду визначено 675933,86 грн.

Постановою Сумського апеляційного суду від 17.11.2022 апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Буланова О.М. задоволена і розмір заборгованості за відсотками зменшено з «37828 грн 81 коп.» до «17129 грн 20 коп.», а загальну суму заборгованості за кредитним договором № 014/0999/74/58898 від 16.08.2006 року зменшено з «675933 грн 86 коп.» до «655234 грн 25 коп.».

Отже, при наявності на розгляді суду апеляційної інстанції одночасно і апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, поданої представником ОСОБА_1 адвокатом Булановим О.М. і підписання тим же представником боржника ОСОБА_1 мирової угоди, яка містить застереження у пункті 1.3, що суперечить предмету оскарження, заявленого ним у апеляційній скарзі, вказує, що умови мирової угоди в частині визнання розміру кредитної заборгованості, обрахованої судом з порушення норм матеріального права, про викладено у постанові, і тому суперечать закону, а поведінка представника відповідача ОСОБА_1 не сприяє захисту прав і інтересам особи, яку він представляє.

Колегія суддів звертає увагу на те, що пунктами 1.4-1.7 мирової угоди сторонами визначено передача товариству права власності на предмет іпотеки: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,79 м2, житловою площею 36,9 м2, яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.08.2006 р., зареєстрованого у реєстрі № 2100, в рахунок погашення боргу за кредитним договором, а також визнання за товариством права власності на дану квартиру і підставою для подальшої реєстрації за товариством речового права на це майно.

За нормами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків викладені у ст. 11 ЦК України, серед яких є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових права на нерухоме майно.

При цьому, статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дійсно передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди.

Отже, суть державної реєстрації прав - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами.

Натомість ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації, а тим більше тлумачення факту державної реєстрації як підстави його виникнення є логічною та юридичною помилкою, намаганням підмінити поняття причини та наслідку.

Так, відповідач ОСОБА_1 , виступає майновим поручителем (іпотекодавець) відповідно до договору іпотеки від 13.08.2006, згідно якого предмет набуття права власності за мировою угодою є квартира АДРЕСА_1 , що перебуває в іпотеці товариства.

Проте, питання звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення кредитної заборгованості товариством під час розгляду справи не було порушено, притому, що згідно розділу 5 іпотечного договору сторонами узгоджені умови звернення стягнення на предмет іпотеки і містить застереження щодо способу задоволення вимог іпотекодержателя, викладеного у п.5.5.

Так, за п.5.5 іпотечного договору у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим або кредитним договором встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки.

В такому випадку цей договір згідно ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього договору іпотеки, який в цьому випадку є правовстановлюючим.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкова ціна продажу предмета іпотеки прилюдних торгів встановлюється за рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем якщо така згода не досягнута спеціалізованою організацією, що проводить прилюдні торги на підставі оцінки предмета іпотеки. При цьому, початкова ціна не може бути нижчою за 90 відсотків вартості предмета іпотеки, визначеної шляхом його оцінки.

Іпотекодержатель має право організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між іпотекодавцем та покупцем, який укладається за письмовою згодою з іпотекодержателем в порядку, визначеному статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». При цьому кошти за придбану нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки іпотекодержателя.

Право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, встановлених пунктом 5.5 цього договору, та вибір способу задоволення таких вимог належить іпотекодержателю.

У випадку оголошення публічних торгів такими, що не відбулись, іпотекодержатель має право прийняти предмет іпотеки у власність без згоди іпотекодавця.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що цивільне судочинство складається з певних стадій. Стадії цивільного судочинства є певною послідовністю процесуальних дій, які здійснюються у встановленій процесуальним законодавством черговості й оформлюються судовим актом (ухвала суду, рішення суду, постанова). Стадії судового процесу відбуваються одна за одною та мають свою процесуальну мету, чим забезпечують єдність і неподільність процесу захисту прав. При цьому застосування будь-якої процесуальної норми здійснюється у взаємозв`язку з іншими процесуальними нормами для виконання завдань судочинства в передбачених формах та на різних стадіях судового провадження.

Принцип правової (юридичної) визначеності - один з елементів належної судової процедури в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Процедура порушення виконання судового рішення, саме виконання судового рішення та виконавче провадження, як самостійна стадія судового процесу мають бути використані у спосіб, сумісний із п. 1 ст. 6 вказаної Конвенції. При цьому пред`явлення виконавчого листа до виконання є правом сторони, а не її обов`язком, яке не можу бути обмежене у договірному порядку.

Статтею 346 ЦК України встановлено, що право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Питання позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки визначено статтями 36-37 Закону України «Про іпотеку», але у разі неможливого досудового врегулювання цього питання, товариство не позбавлено права вирішити це питання в судовому порядку, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості за рішенням суду.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Відповідно до ст. 434 ЦПК України на стадії примусового виконання рішення також можливо укладення мирової угоди, яка дійсно виступає, як формальна письмова домовленість сторін юридичного процесу, що укладається з метою врегулювання їх спору на підставі взаємних поступок, і стосується прав та обов`язків сторін.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що укладена сторонами мирова угода у викладеній редакції суперечать закону, тому не може бути затверджена судом, що дає підставі для прийняття ухвали про відмову в її затвердженні.

Керуючись ст. ст. 207, 367, 373, 381,389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та представника Дудченка Олександра Олексійовича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Буланова Олексія Михайловича про затвердження мирової угоди залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2022 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина