Справа № 135/323/22
Провадження № 2-др/135/6/22
31.05.2022 м. Ладижин Вінницька область
Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: Волошиної Т.В.,
за участі секретаря судових засідань Глушко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ладижині Вінницької області заяву представника позивача адвоката Клименко Ірини Федорівни про ухвалення додаткового рішення про судові витрати, понесені за надання професійної правничої допомоги у цивільній справі № 135/323/22 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Ладижинський завод ЗБК» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, моральної шкоди,
Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 18.05.2022 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «Ладижинський завод ЗБК» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, моральної шкоди.

19.05.2022 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Клименко І.Ф. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить вирішити питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з оплатою наданої правової допомоги в розмірі 3 600 грн.

Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову - на позивача.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В контексті наведених норм та викладених обставин суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у цивільній справі щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинен бути наданий договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Такий висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року, справа № 826/1216/16, провадження № 11-562ас18, у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року справа №301/1894/17.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правову допомогу по даній справі, позивачем долучено: договір від 18.04.2022 про надання правової допомоги, акти виконаних робіт з розрахунком витрат на правничу допомогу від 20.04.2022 та 18.05.2022, квитанції до прибуткового касового ордера за №11 від 18.04.2022 та № 15 від 18.05.2022, відповідно до яких загальна вартість наданих адвокатом послуг, яка підлягає сплаті, складає 3 600 грн.

Таким чином, судом встановлено, що позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 3 600 грн.

Відтак, враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 3 600 (три тисячі шістсот) грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 270, п.3 Розділ ХII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача адвоката Клименко Ірини Федорівни про ухвалення додаткового рішення про судові витрати, понесені за надання професійної правничої допомоги у цивільній справі № 135/323/22 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Ладижинський завод ЗБК» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, моральної шкоди - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Ладижинський завод ЗБК» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Ладижинський завод ЗБК» (код ЄРДПОУ 00131966) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 3600 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ім`я (найменування) сторін:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач Приватне акціонерне товариство «Ладижинський завод ЗБК» (код ЄРДПОУ 00131966), розташоване за адресою: вул. Наконечного, 184, м. Ладижин, Гайсинський район, Вінницька область.

Рішення складено та підписано суддею 31 травня 2022 року.

Суддя