КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 372/2662/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4346/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 листопада 2021 року, ухвалене під головування судді Висоцької Г.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про зобов`язання вчинити дію, -

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» виконати вимоги п. 8.6.17. Кодексу комерційного обліку електричної енергії шляхом обліку показів лічильника за контрольним оглядом акт від 02 листопада 2020 року № 248697 ніч 001233.80 кВт. і 002827.25 кВт. день як покази станом на 30 липня 2015 року; облікувати обсяги споживання електричної енергії за період з 01 серпня 2015 року по 01 грудня 2020 року рівними нулю та вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 07 червня 2013 року між позивачем і ПАТ «Київобленерго», правонаступником якого є відповідач, був укладений договір № 200929559 про користування електричною енергією. Облік електричної енергії здійснювався за допомогою 3-фазного 2-зонного лічильника типу НІК 2301 АК-1 № 0122200, опломбованого представниками енергопостачальника. Об`єкт позивача було підключено до підстанції ТП № 1302, яка згідно з актом № 1 від 07 червня 2013 року розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін належить абоненту ОСОБА_2 . У червні 2015 року доступ до підстанції ТП № 1302 був закритий (унеможливлений) через обнесення парканом приватної земельної ділянки (кадастровий номер :02:048:0093), на якій вона була розміщена. Про цей факт споживачі, підключені до підстанції ТП № 1302, неодноразово повідомляли ПАТ «Київобленерго» телефоном та операторам центру обслуговування клієнтів. Через ситуацію, яка склалася з закриттям доступу до підстанції ТП № 1302, позивач була відключена від постачання електричною енергією за цим підключенням. Указана підстанція не обслуговувалась. Оскільки доступ до підстанції ТП № 1302 був унеможливлений також і працівникам ПАТ «Київобленерго», починаючи з липня 2015 року позивачу надходили рахунки за електричну енергію із зазначеним загальним балансом 0,00 грн. В липні 2020 рову підстанція ТП № 1302 була переміщена з приватної земельної ділянки на землі загального користування, але доступ до неї залишився закритим. За результатами контрольного огляду представниками ПАТ «Київобленерго» належної позивачці за балансом кабельної лінії КЛ-0,4 кВ, яка починається від підстанції ТП № 1302 в бік об`єкта споживача станом на 02 листопада 2020 року напруга в ній відсутня, доступ до підстанції ТП № 1302 неможливий, що доводить неможливість споживання електроенергії. Починаючи з травня 2020 року позивачу стали надходити необґрунтовані рахунки від ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» із зазначенням помилкових показників засобу обліку електричної енергії. На підставі акту № 248697 контрольного огляду від 02 листопада 2020 року відповідач має виправити показники лічильника у платіжних документах. Водночас, вказана дія не здійснена до теперішнього часу, чим порушено права позивача, як споживача (а.с. 2-5).

У відзиві на позовну заяву представник ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» - Радзієвська Н.А. просила відмовити позивачу у задоволенні позову посилаючись на те, що позивач з липня 2015 року постійно користується електричною енергією, а ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» є неналежним відповідачем у справі, оскільки власник ТП № 1302 ОСОБА_2 перекрив доступ іншим споживачам (а.с. 79-81).

Протокольною ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30 листопада 2021 року не прийнято до розгляду вказаний відзив та докази до нього у зв`язку з порушенням строку подачі документів, керуючись нормами ч. 8 ст. 83 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України (а.с. 106).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про зобов`язання вчинити дію відмовлено (а.с. 110-113).

Не погодившись з рішенням районного суду, 30 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гуменник І.П. звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити (а.с. 118-119).

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції не доведено в чому полягає обрання неналежного способу захисту позивачем. Звертав увагу на те, що позивач доводить не правильність розрахунку вартості послуг, а вимагає виконати обов`язок та віднести нарахування на певний період, а в інших періодах обліку визначити обсяги споживання, які дорівнюють нулю. Вважає, що позивачем обрано вірний спосіб захисту прав, а саме визнання права позивача на виконання відповідачем своїх обов`язків і ведення обліку у кожному періоді обліку, віднесення спожитих обсягів до певного періоду, та примусове виконання обов`язку в натурі шляхом виконання обліку спожитої електричної енергії у відповідному періоді і відповідно до показань засобів обліку (лічильника). Вказував, що судом не надано оцінки доказам, як письмовим, так і поясненням свідків.

Представник відповідача ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» - Радзієвська Н.А. подала відзив в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а оскаржуване рішення районного суду залишити без змін (а.с. 155-156).

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Гуменник І.П.підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Представник відповідача - адвокат Гайдаманчук О.В. заперечував проти скарги і просив залишити її без задоволення.

Позивачка ОСОБА_1 була сповіщена повідомленням її представника - адвоката Гуменник І.П., який підтвердив факт належного сповіщення, про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 173-174).

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обрано невірний спосіб захисту.

Колегія суддів погодилась з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07 червня 2013 року між ОСОБА_1 і ПАТ «Київобленерго», правонаступником якого є відповідач, був укладений договір № 200929559 про користування електричною енергією, згідно з яким енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати електричну енергію у необхідних позивачу обсягах відповідно до дозволеної потужності, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості відповідно до державних стандартів, а позивач зобов`язався оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) у встановлені договором терміни (а.с. 82-88).

Облік електричної енергії здійснювався за допомогою 3-фазного 2-зонного лічильника типу НІК 2301 АК- 1 № 0122200, місце розташування об`єкту: АДРЕСА_1 .

Покази приладу станом на 09 листопада 2012 року - Т2-000001,71 та Т3-000000,44 кВт*год.

Об`єкт позивача було підключено до підстанції ТП № 1302, який згідно з актом № 1 від 07 червня 2013 року розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін належить абоненту ОСОБА_2 (а.с. 89-90).

Згідно з актом ПрАТ «Київобленерго» № 006185 від 09 листопада 2013 року про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених у ньому показники лічильника ТП № 1302 становили напів-пік 000001,71 та ніч 000000,00 (а.с. 7).

Згідно з актом контрольного огляду ПрАТ «Київобленерго» № 248697 від 02 листопада 2020 року показники лічильника № 0122200 становили день 002827,25 та ніч 00123380, а загальні 004061,51 (а.с. 6).

18 лютого 2021 року ОСОБА_1 підписала технічні умови стандартного приєднання № К-17-21-0067 до електричних мереж електроустановок, з яких вбачається, що джерелом електропостачання є ПС 35/10 кВ «Дачна», ЛЕП-10 кВ Л-22 «Рудики», розподільні мережі ТП-10/0,4 кВ № 1593, точка приєднання на вихідних клемах комутаційного апарату, встановленого в шафі обліку на межі земельної ділянки замовника, напруга приєднання - 0,38 кВ (а.с. 33-34).

До позовної заяви позивач долучила рахунки за електроенергію за період з липня 2015 року по жовтень 2020 року (а.с. 8-27).

Згідно з довідкою ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» № б113 від 12 жовтня 2020 року про обсяг розподіленої електричної енергії ОСОБА_1 вбачається, що за період з січня 2019 року по квітень 2020 року обсяг розподіленої електричної енергії становив 0 кВт, у травні 2020 року - 48480 кВт, у червні 2020 року - 46880 кВт, у липні 2020 року - 48440 кВт, у серпні 2020 року - 48440 кВт, у вересні 2020 року - 15600 кВт (а.с. 36-38).

З рахунку за електроенергію за жовтень 2020 року вбачається, що заборгованість за оплату електроенергії становить 295 216,10 грн. (а.с. 32).

Позивач вважає, що починаючи з 2016 року підстанція ТП № 1302 не подавала напругу до її домоволодіння, у зв`язку із чим вона змушена була під`єднатися до іншої підстанції та встановити новий лічильник, показники якого остання використовувала для щомісячної оплати електроенергії.

Вважає, що інформація відображена в довідці відповідача від 12 жовтня 2020 року № б113, відповідно до якої відповідач інформує про обсяг розподіленої електричної енергії для позивача протягом січня 2019 року - вересня 2020 року в розмірі 159 400 кВт/год. такою, що складено без врахування дійсних обставин справи, зокрема припинення подачі електричної енергії, починаючи з липня 2015 року від ТП № 1302.

Всі рахунки, які надходили позивачу, починаючи з травня 2020 року, вона вважає необґрунтованими із зазначенням помилкових показників засобу обліку електричної енергії.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону чинній на час укладення позивачкою договору постачання електричної енергії, далі - Закон) виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно типовим договором.

Згідно зі статтею 19 Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону визначено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (частина третя статті 714 ЦК України).

Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів визначені розділом 10 Правил роздрібного ринку електричної енергії - «Постачання та розподіл електричної енергії в умовах малої системи розподілу та колективного побутового споживача», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (в редакції чинній на час складання відповідачем акту від 02 листопада 2020 року, далі - Правила).

Згідно з п. 2.1.5. Правил, договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Пунктом 2.3.2. Правил встановлено, що для вимірювання з метою комерційних розрахунків за електричну енергію мають використовуватися розрахункові засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам Кодексу комерційного обліку, Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просила зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» виконати вимоги п. 8.6.17. Кодексу комерційного обліку електричної енергії шляхом обліку показів лічильника за контрольним оглядом за актом від 02 листопада 2020 року № 248697 ніч 001233.80 кВт/год. і 002827.25 кВт/год., як такі покази, що існували станом ще на 30 липня 2015 року (тобто станом більш ніж п`ять років до часу огляду лічильника і складення акту), а відтак й облікувати обсяги споживання електричної енергії за період з 01 серпня 2015 року по 01 грудня 2020 року рівними нулю та вирішити питання про розподіл судових витрат.

При цьому, як встановлено судом, у провадженні Обухівського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа № 372/2623/21 (провадження № 2-1485/21) за позовом ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за період, аналогічний тому, про спірне нарахування за яким зазначає позивач у цій справі. Позов у вказаній справі було подано ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 16 липня 2021 року та 04 серпня 2021 року було відкрито провадження у справі.

З позовом у цій справі позивач звернулася 17 липня 2021 року та по суті заявила вимоги про зменшення показників засобу обліку електричної енергії з метою спростування та зменшення заборгованості за спожиті послуги електричної енергії (а.с. 42).

Такий окремий позов не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову, наприклад, і з тих підстав, що обсяги споживання електричної енергії, за якими нараховано заборгованість, є невірними.

Оскільки ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, звернення споживача з позовом про зобов`язання встановити показники лічильника за актом контрольного огляду 02 листопада 2020 року, як такі, що існували станом на 30 липня 2015 року та обліковувати обсяги споживання енергії визначеним позивачем шляхом не є належним способом захисту.

Тому, незаконність нарахування заборгованості за електроенергію позивач повинна доводити в іншій справі, із можливістю використати доводи і заперечення щодо неправильного обліку споживання електричної енергії у визначений позивачем період, які зазначені в цій справі.

Доводи апелянта щодо безпідставного, на її думку, посилання районного суду на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 462/5889/16-ц, суд апеляційної інстанції визнав неспроможними.

Враховуючи вказане, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 02 червня 2022 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова