Номер провадження: 22-ц/813/5899/22
Справа № 513/1158/21
Головуючий у першій інстанції Бучацька А. І.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Сидоренко А.О.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області на ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 16 грудня 2021 року у справі за заявою Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви про визнання спадщини відумерлою.

02 грудня 2021 року представник заявника Райчева ВД. звернулась до суду із заявою, в якій просила визнати спадщину померлої ОСОБА_1 - будинок АДРЕСА_1 з господарськими спорудами, розташований на земельній ділянці площею 1100 квадратних метрів, відумерлою та передати її у власність Саратської селищної територіальної громади.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 16 грудня 2021 року заява Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання спадщини відумерлою була визнана неподаною та повернута заявнику.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі Саратська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області просить скасувати оскаржувану ухвалу як таку, що перешкоджає подальшому розгляду справи, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції порушив вимог положень ч. 1 ст. 123 ЦПК України.

Сповіщення сторін та заяви у справі.

У судове засідання, призначене на 09 листопада 2022 року, сторона у справі не з`явилась, належним чином сповіщена про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв у справі не надходило.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Повне судове рішення виготовлено 21 листопада 2022 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справу необхідно направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до припису п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, повертаючи заяву про визнання спадщини відумерлою суд першої інстанції виходив з того, що заява не містила відомостей щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додані до заяви, а саме: свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб та свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку з господарськими та іншими спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 .

Всупереч вимогам ст. 335 ЦПК України у заяві не зазначені докази, які б підтверджували наявність чи відсутність актових записів про смерть ОСОБА_3 (чоловіка померлої ОСОБА_1 ), а також докази щодо наявності чи відсутності заповіту ОСОБА_1 ; не зазначені докази щодо місця відкриття спадщини (останнє місце проживання спадкодавця) та доказів, які підтверджують відсутність осіб, які проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За положеннями ст. 338 ЦПК України рішення суду за заявою про визнання спадщини відумерлою може бути, зокрема, про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Проте, представник заявника у заяві просив суд першої інстанції визнати спадщину відумерлою та передати її у власність Саратської селищної територіальної громади. Отже заява містила дві вимоги, які підлягають розгляду за різними правилами цивільного судочинства, а саме: щодо визнання спадщини відумерлою (окреме провадження) та передачі її у власність територіальної громади (позовне провадження), при цьому доказів сплати судового збору за останньою вимогою суду не надано.

У зв`язку з чим ухвалою Саратського районного суду від 03 грудня 2021 року заяву було залишено без руху та заявнику був наданий строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно розписки, копію вказаної ухвали суду першої інстанції представник заявника отримав 09 грудня 2021 року.

14 грудня 2021 року до суду надійшла заява Саратського селищного голови Райчєвої В.Д. про усунення недоліків на ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 03 грудня 2021 року, до якої додана заява Саратської селищної ради від 10.12.2021 року про визнання спадщини відумерлої разом з документами на 21 арк.

Вивчивши зазначену заяву та додані до неї документи, суд першої інстанції дійшов наступних висновків.

Заява про визнання спадщини відумерлою, подана в порядку окремого провадження, повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим ст.ст. 175, 177 ЦПК України, так і вимогам розділу IV "Окреме провадження" ЦПК України.

Суд першої інстанції установив, що недоліки заяви, які чітко зазначені в ухвалі Саратського районного суду від 03 грудня 2021 року, представник заявника у повному обсязі усунув, а саме: не зазначив в заяві заінтересованих осіб, не зазначив доказів щодо наявності чи відсутності заповіту ОСОБА_1 .

Однак колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Безпідставним є посилання суду першої інстанції на те, що заявник не зазначив в заяві заінтересованих осіб, оскільки в заяві зазначено, що заінтересовані особи відсутні.

Також помилковим є посилання суду першої інстанції на те, що скаржник не зазначив доказів щодо наявності чи відсутності заповіту ОСОБА_1 , оскільки разом з заявою скаржником було подано копію інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №66901186 від 20 жовтня 2021 року, відповідно до змісту якої за параметрами запиту ОСОБА_1 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що заявник не у повному обсязі усунув недоліки заяви зазначені в ухвалі Саратського районного суду від 03 грудня 2021 року.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, розглядаючи справу, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області задовольнити частково.

Ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 16 грудня 2021 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2022 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк