Справа № 471/947/21
Провадження №2/471/24/22
Номер рядка звіту 60
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2022 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді - Гукової І.Б.,

за участю секретаря - Новік І.О.,

розглянувши у відкритому судовому провадженні в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/947/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Братської селищної ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 10.05.2022 року за клопотанням позивача було замінено неналежного відповідача - Братську селищну раду Братського району Миколаївської області на належного відповідача - Братську селищну раду Вознесенського району Миколаївської області.

В своєму позові позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вознесенськ помер її брат ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки 9,0861 га, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Братського району Миколаївської області, кадастровий номер: :01:000:0047.

Позивач у встановлений законом строк звернулась з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, за її заявою була відкрита спадкова справа. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки спадкодавець успадкував дану земельну ділянку після смерті свого батька ОСОБА_3 за заповітом, проте не встиг оформити свої спадкові права. При складенні заповіту ОСОБА_3 було допущено помилку, а саме, у заповіті зазначено: "право власності на земельну ділянку, виділену в натурі згідно Державного акту на право власності на землю серії ІІ-МК № 035267 розміром 9,09 га заповідаю у власність ОСОБА_2 ". Наразі ідентифікувати об`єкт заповіданого майна, як не рухоме не є можливим. Також стало відомо, що Державний акт котрий посвідчує право власності на земельну ділянку має пошкодження, а отримати дублікат неможливо. Тому позивач змушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача надав заяву до суду про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги залишили на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вознесенськ помер ОСОБА_2 (а.с .6).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки 9,0861 га, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Братського району Миколаївської області, кадастровий номер: :01:000:0047, належної померлому батьку спадкодавцю на праві власності згідно з Державним актом на право власності на землю серії ІІ-МК № 035267 (а.с. 7,9-10), яку він залишив сину на підставі заповіту посвідченого секретарем Миколаївської сільської ради Братського району Миколаївської області 27.05.2013 року, р. № 20 (а.с 8).

Відповідно до рішення Братської селищної ради Братського району Миколаївської області від 09.12.2020 року Миколаївська сільська рада Братського району Миколаївської області в результаті реорганізації шляхом приєднання увійшла до складу Братської селищної ради.

Після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , була заведена спадкова справа № 50/2020 по Братській державній нотаріальній конторі Миколаївської області (а.с. 61).

Спадкоємцями після смерті останнього є ОСОБА_1 (а.с. 66).

При зверненні спадкоємця до нотаріальної контори нотаріус на підставі розділу ІІ п. 1.2. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Було виявлено, що ідентифікувати спадкове майно, як об`єкт нерухомого майна не можливо. Оскільки, ОСОБА_3 залишив заповіт на ім`я сина ОСОБА_2 , посвідчений секретарем Миколаївської сільської ради Братського району Миколаївської області за реєстровим номером № 20 від 27.05.2013 року, яким заповів: право власності на земельну ділянку, виділену в натурі згідно Державного акту на право власності на землю серії ІІ-МК № 035267 розміром 9,09 га. Ідентифікувати об`єкт заповіданого майна, як не рухоме не є можливим.

Також згідно п. 4.12. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, яке належало спадкодавцю на момент смерті. На підтвердження цих обставин спадкоємці мають надати документи, які підтверджують даний факт. В даному випадку це зробити неможливо так, як було Державний акт має пошкодження, а отримати дублікат немає можливості.

Під час судового засідання було досліджено цивільну справу за позовом ОСОБА_2 про тлумачення заповіту та встановлено, що останній прийняв спадщину за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_3 у вигляді вищезазначеної земельної ділянки.

Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1276 ЦК України визначає перехід права на прийняття спадщину: «… Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її оформити, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).»

Спадкова трансмісія - це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця, який не встиг реалізувати своє право на прийняття спадщини до його спадкоємців, тобто - перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Керуючись п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Частиною 1 ст. 131 ЗК України, також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем ОСОБА_1 , право приватної власності на земельну ділянку площею 9,0861 га, кадастровий номер: :01:000:0477, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Братського району Миколаївської області, яка на сьогодні входить у склад Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який успадкував дану земельну ділянку після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , право приватної власності на земельну ділянку площею 9,0861 га, кадастровий номер: :01:000:0477, що розташована на території Миколаївської сільської ради Вознесенського (Братського) району Миколаївської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Братська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, місце розташування: вул. Миру, 131, смт. Братське Вознесенського району Миколаївської області, .

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

СуддяІ.Б. Гукова