Справа № 510/752/22
Провадження № 2/510/915/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.22 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія довідки Ренійської міської ради Ізмаїльського району від 29.07.2021р. №2872 про склад сім`ї ОСОБА_4 на день його смерті; копія довідки Ренійської міської ради Ізмаїльського району від 29.07.2021р. №2873 про склад сім`ї ОСОБА_5 на день її смерті; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_4 ; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , оформленого на ім`я ОСОБА_1 ; копія Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 13.05.2021р.; копія державного акту серії ЯГ №959275 на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 0,5000 га, розташовану на території земель запасу Ренійської міської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділену для ведення особистого селянського господарства; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (квартиру) від 16.01.2009р.; копія свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 29.09.2008р.; копія рішення виконкому Ренійської міської ради від 29.07.2011р. №213 про розділ житлового будинку; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 31.08.2010р.; копії звітів про проведення незалежної оцінки вартості квартири та житлового будинку; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.01.2022р.; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 09.12.2022р.; копія заяви ОСОБА_6 від 11.03.2021р. про відмову від прийняття спадщини після смерті батька; копія заяви ОСОБА_5 від 24.03.2021р. про прийняття спадщини після смерті чоловіка; копія заяви ОСОБА_1 від 24.03.2021р. про прийняття спадщини після смерті батька; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.12.2022р. (дата заведення спадкової справи 24.03.2021р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.12.2022р. (спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась).

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що сторони у справі являються дітьми нині померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

За життя ОСОБА_4 належало наступне майно:

-1/5 частина квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 29.09.2008р.;

-житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 31.08.2010р. та рішення виконкому Ренійської міської ради від 29.07.2011р. №213 про розділ житлового будинку;

-земельна ділянка площею 0,5000 га, розташована на території земель запасу Ренійської міської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділена для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту серії ЯГ №959275 від 25.06.2007р. на право власності на земельну ділянку.

За життя ОСОБА_4 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 були його діти, у т.ч. і позивач та дружина ОСОБА_5 .

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач та його матір ОСОБА_5 звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Брат позивача ОСОБА_7 звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини. Відповідачка за прийняттям спадщини не зверталась.

Таким чином, позивач та його матір ОСОБА_5 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України (в рівних частках кожний з них).

За життя ОСОБА_5 належало наступне майно:

-1/5 частина квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 29.09.2008р.;

-інше майно, яке було прийнято нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_4 ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України), але юридично не оформлено.

За життя ОСОБА_5 не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 були її діти, у т.ч. і позивач.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Проте, навіть у випадку своєчасного звернення позивача за прийняттям спадщини, оформити її було б неможливо у зв`язку із тим, що в нього були відсутні оригінали правовстановлюючих документів.

Останні роки перед смертю матері позивач мешкав разом із нею, доглядав за ОСОБА_5 , як син. Відповідачка у справі будь-яких заперечень щодо позовних вимог не мала, на спадщину не претендує, її не прийняла, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані квартиру, про що 28.01.2022р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Надати такі документи позивач не може, оскільки за життя його батько втратив оригінали цих документів, крім того, після смерті батька жодний із спадкоємців не переоформив спадщину на себе.

Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину.

На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця.

Отже, після смерті батька, матері позивача це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на нерухомість (на 2/5 частини квартири, житловий будинок та земельну ділянку), як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч.3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлих батька та матері відповідно і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачка на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини після смерті батька і позивач і його матір звернулися із заявами про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5 - позивач не звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначив позивач, після смерті батька у нього були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові частини квартири, житловий будинок, земельну ділянку. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину юридично (після смерті батька) і фактично (після смерті матері), оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання технічних документів на квартиру, будинок, землю, мешкання у квартирі, використання за цільовим призначенням видів нерухомості).

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки після смерті батька своєчасно подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а на момент смерті матері - постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на 2/5 частини квартири, житловий будинок і земельну ділянку з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1258, 1259, 1261, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області у 1997р.) в порядку спадкування за законом право власності на:

-2/5 частини квартири АДРЕСА_2 ;

-житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку площею 0,5000 га із кадастровим номером :01:007:0004, розташовану на території земель запасу Ренійської міської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділену для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту серії ЯГ №959275 від 25.06.2007р. на право власності на земельну ділянку,

що належали ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК