Справа № 209/1913/22
Провадження № 2/209/907/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Лєсової А.О.,

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про розгляд в порядку загального позовного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою суду від 11.10.2022 по зазначеній цивільній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Даною ухвалою сторонам наданий строк на подання заяв по суті справи.

Копія зазначеної ухвали була направлена сторонам для відома. Відповідачу разом із даною ухвалою також було надіслано позовну заяву з додатками.

04.11.2022 через канцелярію суду відповідач ОСОБА_1 подав заяву за вх. № 9883 в якій просив надати йому по дані справі копію ухвали суду від 11.10.2022 та копію позовної заяви з додатками, а також надати строк для підготовки відзиву.

04.11.2022 в приміщенні суду представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шишкін В.М. особисто отримав копію ухвали суду від 11.10.2022 та копію позовної заяви з додатками по даній справі, про що свідчить розписка в матеріалах справи.

З метою повного, об`єктивного, всебічного розгляду справи, та дотримання реалізації права сторін на подання заяв по суті справи, ухвалою суду від 10.11.2022 розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін було відкладено на 23 січня 2023 року на 10 год. 50 хв.

17.11.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив разом із заявою про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В обґрунтування заяви вказує, що він заперечую проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження через те. що не згоден на розірвання шлюбу. Обставини, які спростовують позовні вимоги, викладені ним у відзиві на позов, а саме у ньому вказує, що протягом усього періоду проживання у шлюбі у нього з позивачкою були абсолютно нормальні стосунки, та навіть може назвати їх ідеальними. Жодних сварок і непорозумінь, які б могли вплинути на особисті відносини, на стан шлюбу, не було. Він любить свою дружину, своїх дітей, та робить усе, щоб сім`я проживала у достатку. Він робив усе, щоб підтримувати атмосферу любові та взаємної поваги між усіма членами сім`ї. Жодних претензій до нього за увесь час перебування у шлюбі дружина не пред`являла. Зазначає, що дані обставини можуть бути підтверджені показаннями свідків, про допит яких він має намір заявити клопотання. Вказує, що на теперішній час він з дружиною дійсно проживаємо порізно, але причини цього полягають у іншому. На початку березня 2022 року, після початку російського вторгнення в Україну, він наполіг на тому, щоб дружина з дітьми виїхали в евакуацію за кордон, бо безпека сім`ї для мене є пріоритетом №1. Він забезпечив та продовжую забезпечувати родину грошовими коштами та усім необхідним. Тому, коли він дізнався про існування позову про розірвання шлюбу, це було для нього великою несподіванкою. Він намагався у телефонному режимі отримати від дружини пояснень, але вона відмовляється розмовляти на цю тему. Вважає, що така незрозуміла поведінка його дружини є наслідком якоїсь стресової ситуації, у якій вона перебувала, або перебуває зараз. Можливо, вона знаходиться під негативним впливом якоїсь особи, або групи осіб. У зв`язку з цим, його дуже турбує доля його дітей. На підставі вищезазначеного, у відзиві на позовну заяву ставить питання про надання строку для примирення.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши подані заяви, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 277 ЦПК України визначено, що питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Вирішуючи питання про те, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа, як це передбачено п. 4 ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд взяв до уваги, зокрема виходив з ціни позову ( позивачем заявлено вимогу немайнового характеру), критерії, визначені ст. 11, 19, ч. 3 ст. 274 ЦПК України, а також те, що дана справа не підпадає під категорії, визначені ч. 4 ст. 274 ЦПК України, у зв`язку з чим суд визнав таку справу малозначною, як таку, що є справою незначної складності.

З урахуванням зазначеного суд визначив порядок розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Частиною 6 ст. 277 ЦПК України встановлено, що якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Відповідно до ч.2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно ч.4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до п.4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про розірвання шлюбу.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Суд враховує, що перелік справ, які в обов`язковому порядку підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження наведено у ч. 4 ст. 274 ЦПК України:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Справа, що є предметом розгляду, до категорій спорів, для яких законом передбачено розгляду в порядку зального позовного провадження, не відноситься.

Крім того, ч. 4 ст. 193 ЦПК України встановлено, що у випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

У справі, що є предметом розгляду зустрічного позову не подано.

Згідно з ч. 3 ст. 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Клопотання заявника обґрунтовано необхідністю реалізації свого права на заявлення клопотання про виклик свідків. Однак, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. В поданому клопотанні не зазначено, які конкретно обставини справи зможуть підтвердити кожен із вказаних осіб, які зазначені у клопотанні про виклик свідків та яке відношення мають покази цих свідків до предмета доказування, що буде мати значення для вирішення справи про розірвання шлюбу, тому підстав для задоволення клопотання суд не вбачає.

Кількість учасників у даній справі не впливає на їх можливість надавати письмові заяви у справі.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Суд наголошує, що спрощене провадження (як з викликом, так і без виклику сторін) спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження без виклику сторін не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги.

Сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України.

Усі наявні у сторін докази безперешкодно можуть бути надані ними суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмовому провадженні).

З наявних матеріалів справи необхідності проведення судового засідання (в т.ч. підготовчого) не вбачається.

Характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають здійснення судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Як зазначено, зокрема, в ухвалі Великої Палати Верховного суду від 14.05.2019 у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18), бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Зважаючи на відсутність необхідності виклику сторін для надання пояснень, з огляду на обставини справи, а також враховуючи те, що відповідач не обґрунтував свої заперечення щодо розгляду цивільної справи в порядку загального позовного провадження,суд приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 19, 43, 49, 174, 258-261, 277, 279 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про розгляд в порядку загального позовного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на сторінці офіційного веб-порталу судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.dp.court.gov.ua/

Суддя Т.О. Решетник