РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі головуючого судді Лєдньова Д.М.

секретар - Заріцький О.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що 16 березня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб.

Рішенням Богунського районного суду міста Житомир від 21 квітня 2021 року позов ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було задоволено, шлюб між сторонами розірвано.

У період спільного життя позивачем придбано за власні кошти земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :04:009:0014, розташовану в АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :04:009:0015, розташовану в АДРЕСА_1 .

В подальшому, у визначеному законодавством порядку викання будівельних робіт позивачем розпочато будівництво житлового будинку на власних земельних ділянках АДРЕСА_1 (кадастрові номери :04:009:0014 та 18:0136300:04:009:0015).

На підставі Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснюється на підставі будівельного паспорта, яка була подана до Управління ДАБІ Житомирської міської ради та зареєстрована 31.10.2019 року за № ЖТ №79, здійснено реєстрацію права власності за ОСОБА_1 одноповерхового житлового будинку загальною площею 185.3 м2, житловою площею 60,0 м2, розташований за адресою АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Позивач зауважує, що всі роботи, починаючи з проектування житлового будинку, отримання дозволів та погоджень, пошук та придбання будівельних матеріалів, пошук виконавців будівельних робіт та зведення з ними розрахунків здійснювались виключно за власні та позичені кошти позивача. Крім того, саме позивач здійснює повноваження та виконує обов`язки власника відносно нерухомого майна, яке збудувала за власні кошти.

Оскільки спірне нерухоме майно побудоване позивачем ОСОБА_1 хоча й під час шлюбних відносин з відповідачем ОСОБА_2 , але не за спільні кошти, а тому, на думку учасника, на таке майно не розповсюджується режим спільної сумісної власності, а збудований житловий будинок є особистою власністю.

З огляду на викладене, позивач просить визнати одноповерховий житловий будинок загальною площею 185,3 м2, житловою площею 60,0 м2, розташований за адресою АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як майно, набуте за власні кошти.

В судове засідання позивач надала заяву про можливість розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачем подано заяву про розгляд справи у відсутності учасника, позовні вимоги визнає.

Судом встановлено наступні обставини.

Сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі в період з 16.03.2002 року.

Рішенням Богунського районного суду міста Житомир від 21 квітня 2021 року шлюб між сторонами розірвано.

В період перебування у шлюбі, а саме 01.04.2019 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договори купівлі-продажу, відповідно до яких ОСОБА_1 як покупець прийняла у власність земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :04:009:0014, розташовану в АДРЕСА_1 (договір купівлі - продажу земельної ділянки від 01.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. в порядку заміщення Сєтака В.Я., приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу (реєстровий № 3322) та земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :04:009:0015, розташовану в АДРЕСА_1 (договір купівлі - продажу земельної ділянки від 01.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. в порядку заміщення ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального кругу (реєстровий № 3323).

Державний реєстратор Виконавчого комітету Житомирської міської ради Баренко Є.О., на підставі Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснюється на підставі будівельного паспорта, здійснив в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності за ОСОБА_1 одноповерхового житлового будинку загальною площею 185.3 м2, житловою площею 60,0 м2, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку.

Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

На майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Надаючи оцінку дослідженим доказам товарним чекам, видатковим накладним з придбання будівельних матеріалів та замовлення послуг, з урахуванням поданої відповідачем заяви про визнання позову, яку в розрізі взаємного сприйняття слід розцінити як визнання обставин та підтвердження режиму об`єктів майна, в тому числі грошових коштів, витрачених при будівництві, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Визнання обставин позову та заявлених вимог грунтується на вимогах Закону, порушення прав третіх осіб не встановлено.

Керуючись ст.ст. 57, 60 СК України, ст. 392 ЦК України, ст.ст. 206, 258-279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Визнати одноповерховий житловий будинок загальною площею 185,3 м2, житловою площею 60,0 м2, розташований за адресою АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як майно, набуте за власні кошти.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники -

- позивач: ОСОБА_1

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_1

- відповідач: ОСОБА_2

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_2

Суддя: Д.М.Лєдньов