Справа №591/1991/22
Провадження № 2-з/591/68/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

В провадження Зарічного районного суду м. Суми надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, згідно якої просить визнати спільною сумісною власністю сторін двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати за позивачем право власності на Ѕ частину цієї квартири.

Одночасно з поданням позову ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та оголошення заборони на вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, а саме двокімнатної квартири, загальною площею 41,0 м.кв., житловою площею 29,9 м.кв., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

Заяву мотивує тим, що у період сумісного проживання, за спільні кошти, на ім`я відповідача, ОСОБА_2 , подружжя придбало спірну квартиру.

02 листопада 2021 року Зарічним районним судом винесене заочне рішення про розірвання шлюбу справа № 591/6084/21.

На сьогоднішній день він не має можливості користуватися спільним майном, відповідачка після тривалого перебування приїхала з-за кордону та має намір продати квартиру, вчиняє постійні сварки та погрози, що в нього нічого немає і він залишиться ні з чим. Перебувати під одним дахом з відповідачкою нестерпно і неможливо, на даний час він вимушений винаймати квартиру.

Відповідач постійно наголошує на тому, що він не має на набуте майно ніякого права, що не брав участі в купівлі квартири та не вкладав свої кошти. Відповідач не визнає його співвласником всього майна купленого під час шлюбу, постійно наголошує на тому, що йому нічого не дістанеться, оскільки вона усе майно розпродасть і гроші залишить собі. Відповідач погрожувала, що продати квартиру їй нічого не заважає, вона особисто консультувалася у нотаріуса, яка їй повідомила, що державні реєстри працюють, угоди щодо купівлі нерухомості нотаріусами посвідчуються у штатному режимі. За таких обставин, відповідач може безперешкодно позбавити позивача майна, що унеможливить у подальшому виконання рішення суду, яке буде ухвалене за наслідком розгляду зазначеної справи.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Заявником порушується питання про вжиття одночасно двох заходів забезпечення позову накладення арешту на майно та оголошення заборони на вчинення реєстраційних дій щодо цього ж майна.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Заборона на вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Отже заявлені ОСОБА_1 заходи забезпечення позову є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва з яких за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову.

При цьому заявником не доведено, що невжиття цих заходів забезпечення позову одночасно може призвести до ускладнення чи неможливості виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду з вказаним позовом.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї докази, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, з урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню в частині накладення арешту на квартиру.

В іншій частині заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1-18, 149-150, 153, 157 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на двокімнатну квартиру загальною площею 41,0 м.кв., житловою площею 29,9 м.кв., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В іншій частині заяви ОСОБА_1 відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя А.П.Сидоренко