КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Вербова І.М., Невідома Т.О.,

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2022 року про відмову у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт належності ОСОБА_1 Посвідчення до почесного звання «Заслужений економіст України» № 811 серія АБ № 109326, яке було видано на підставі Указу Президента України від 23.10.2004 № 1307 на ім`я ОСОБА_1 .

Подану заяву обґрунтовано тим, що посвідчення містить розбіжність у частині запису «по батькові» заявника, адже замість вірно « ОСОБА_2 », вказано « ОСОБА_2 », що унеможливлює нарахування надбавки до пенсії. У зв`язку із наведеним просив заяву задовольнити (а.с. 1-4).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17.10.2022 у відкритті провадження за заявою поданою у порядку окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа ГУ Пенсійного фонду в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено (а.с. 20-21).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу на направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що зазначивши, в оскаржуваній ухвалі, що вирішення питання щодо виправлення помилки в Посвідченні можливе в позасудовому порядку, суд першої інстанції не вказав, яким нормативним актом передбачено таке вирішення (виправлення помилки) в позасудовому порядку. Також, не взяв до уваги відповідь Офісу Президента на запит заявника від 22.08.2022, яке підтверджує факт намагання заявника вирішити дане питання у позасудовому порядку.

Крім того, суд першої інстанції не встановив і не зазначив, з яким конкретно органом у заявника виник спір та в чому він полягає. (а.с. 23-29).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засідання ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що подана заява не підлягає розгляду в окремому провадженні, адже такий факт не є юридичним у розумінні положень окремого провадження ЦПК України; питання, для яких необхідно встановлення даного факту та з якими заявник пов`язує виникнення, зміну чи припинення своїх особистих немайнових та/або майнових прав можуть бути вирішені у позасудовому порядку, звернувшись із заявою до відповідного органу.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з копією паспорту серії НОМЕР_1 виданий Подільським РУ ГУ МВС України у м. Києві 20.11.2001, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, по-батькові заявника значиться як « ОСОБА_2 » (а.с.5 - 7).

Відповідно до копії трудової книжки по-батькові заявника записано російською як « ОСОБА_2 » (а.с. 8).

Згідно посвідчення № 811 від 23.10.2004 № 1307 ОСОБА_1 присвоєно почесне звання «Заслужений економіст України» (а.с. 12).

Із відповіді Офісу Президента № 22/042424-28 від 22.08.2022 вбачається, що відповідно до даних нагородних документів Указом Президента України від 23.10.2004 № 1307 почесне звання «Заслужений економіст України» присвоєно ОСОБА_1 - начальникові управління державної податкової адміністрації України, 19.08.1962 р.н., який на момент нагородження проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Запис про присвоєння почесного звання також міститься і в трудовій книжці ОСОБА_1 (а.с. 9).

В експертному висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/921-а від 30.09.2022 зазначено, що записи українською мовою імені по-батькові ОСОБА_3 (паспорт, запис ОСОБА_1 ) та ОСОБА_3 (посвідчення про присвоєння почесного звання «Заслужений економіст України», запис ОСОБА_1 ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними.

Український запис ОСОБА_3 відтворює особливості російської орфографії та орфоепії імені, що є типовою девіацією в умовах українсько-російської двомовності. Відповідно до чинних правил (див.: Скрипник Л.Г. , Дзятківська Н.П . Власні імена людей. Словник-довідник. - К.: Наукова думка, 1996, с. 50, 225) (а.с. 13).

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 19790-19308/А-02/8-2600/22 від 13.09.2022 на ім`я ОСОБА_6 вбачається, що пенсію за особливі заслуги не призначено, оскільки в посвідченні по-батькові не співпадає з паспортними даними (а.с. 15-16).

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети. Як було встановлено під час розгляду справи, встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Отже, із матеріалів справи вбачається, що по-батькові заявника в указі Президента України від 23.10.2004 № 1307 та посвідченні про присвоєння почесного звання «Заслужений економіст України» помилково зазначено з використанням нелітерного орфографічного знаку (апострофу) як « ОСОБА_2 », в той час як заявник має по-батькові « ОСОБА_2 », що підтверджується паспортом громадянина України, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудовою книжкою.

Знаходження у заявника оригіналів вказаних документів свідчить про належність посвідчення «Заслужений економіст України» заявнику.

На зазначені обставини суд першої інстанції не звернув уваги та помилково відмовив у відкритті провадження.

Посилання суду першої інстанції на те, що у справі наявний спір про право, також, є помилковим, оскільки почесне звання «Заслужений економіст України», яке ОСОБА_1 було присвоєно указом Президента України від 23.10.2004 № 1307 ніким не оспорюється.

У відповіді Офісу Президента підтвердили той факт, що саме ОСОБА_1 було присвоєно це звання (дата народження, адреса реєстрації місця проживання - зазначена в паспорті; місце роботи - підтверджується записами у Трудовій книжці).

Крім того, Експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз від 30.09.2022 № 056/921-а підтверджує, що ці записи українською мовою є ідентичними.

Зацікавлена особа по справі також не оспорює статус ОСОБА_1 та його право на отримання надбавки.

Причина, по якій ОСОБА_1 не може скористатись своїм правом визначеним Законом України «Про особливі заслуги перед Україною», як вказано у відповіді Головного управління пенсійного фонду України в м. Київ від 13.09.2022 це розбіжності у записах « по-батькові» в Посвідченні та паспорті.

Юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У даному випадку, виключним способом захисту права ОСОБА_1 є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому вищевказаного Посвідчення.

Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу ОСОБА_1 реалізувати свої конституційні права, (зокрема соціального захисту ст. 46 Конституції України).

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.

Підставою звернення ОСОБА_1 до суду є встановлення належності йому вищевказаного Посвідчення оскільки існує невідповідність у написанні «по-батькові» в паспорті і в Посвідченні, а не спір про право на отримання надбавки до пенсії чи його розміру чи періоду (часу) нарахування.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 268, 315, 367, 368, 371, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2022 року про відмову у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст складено 22 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді І.М. Вербова

Т.О. Невідома