РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 її батькові ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно її свідоцтва про народження її батьком є « ОСОБА_3 »., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на момент смерті був зареєстрований й постійно проживав у кв. АДРЕСА_1 . Разом з ним на момент смерті в квартирі були зареєстровані заявниця та її брат ОСОБА_2 . Отже, після смерті батька заявниці відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі й на зазначену квартиру. У встановлені законом порядку та стоки вони з братом звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця їм було відмовлено та роз,яснено про необхідність встановлення у судовому порядку факту належності правовстановлюючого документа на нерухоме майно батьку заявниці, оскільки під час реєстрації та видачі свідоцтва про його смерть у вказаному документі по батькові спадкодавця помилково вказано « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_5 », у зв`язку з чим заявниця вимушена була звернутись до суду з метою встановлення факту належності документу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2022 року, головуючою суддею визначено Пустовойт Т.В. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 04 серпня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з,явилась, надала клопотання про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 також в судове засідання не з,явився, надав заяву про визнання заявлених вимог, вказавши, що будь який спір щодо спадкового нерухомого майна між заявницею та ним відсутній.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав як джерело права.

Положеннями п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 Рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року в справі «Голден проти Сполученого королівства»), та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якому розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого поряду їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» ( далі - постанови Пленуму ) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що 22 січня 1996 року Устилузьким виробничим управлінням жилого-комунального господарства видано свідоцтво про право власності на житло за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 », ОСОБА_6 , ОСОБА_2 .

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 ».

Разом з тим, за копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.03.1977року батьком ОСОБА_6 зазначено « ОСОБА_3 ».

За копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 06.06.1984року батьком ОСОБА_2 зазначено « ОСОБА_3 ».

05 березня 2011рокук ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 05.03.2011р.

Отже, вбачається, що свідоцтво про право власності на житло за адресою АДРЕСА_2 видано на трьох осіб, в ому числі й на померлого батька заявниці та заінтересованої особи.

В матеріалах справи міститься роз`яснення державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Хома Ю.М., що у зв`язку з розбіжністю у по-батькові померлого, заявниці необхідно звернутись до суду із заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу померлому.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. ( ст. 89 ЦПК України).

Таким чином, за наявності всіх необхідних доказів, а також з урахуванням того, що організація, яка видала зазначене свідоцтво про право власності на житло не має можливості внести до нього виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4-5, 76-81, 263-265, 293, 315-317, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Устилузьким виробничим управлінням житлово-комунального господарства 22 січня 1996 року, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №24 від 13.06.2006р.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ