Провадження № 2-о/756/521/22
У Х В А Л А

14 грудня 2022 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Пахниць Наталя Вікторівна про встановлення юридичного факту права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 через адвоката Анфьорову К.С. звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею - 33, 53 кв.м., загальною площею - 52,5 кв.м.

Звертаючись до суду з вказаною заявою заявник зазначає третьою особою приватного нотаріуса Пахниць Н.В., разом з тим в справах окремого провадження до участі в розгляді справи залучаються зацікавлені особи . Треті особи залучаються до участі в розгляді справ в позовному провадженні.

В обґрунтування своєї заяви заявник вказує, що 05.11.2020 року ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу № 1899 квартири АДРЕСА_1 . За цим договором заявник отримав права на дану квартиру. Договір був зареєстрований приватним нотаріусом Пахниць Н.В.

Починаючи з 24.02.2022 року внаслідок вторгнення Росії на територію України та подальших бойових дій, усі оригінали правовстановлюючих документів на вищезазначену квартиру заявника - було знищено та втрачено.

З метою захисту своїх прав та відновлення втрачених документів заявник звернувся до приватного нотаріуса Пахниць Н.В. з проханням видати дублікати втрачених документів, але нотаріус відповіла відмовою, оскільки усі документи, архіви з документами та інша інформація - відсутні, через обстріли, возгорання (пожежі) тощо, спричинені діями РФ, відповідно відновлення документів з боку нотаріуса неможливе.

В своїй заяві заявник наголошує, що договір купівлі-продажу квартири заявника ніким не оспорювався, відомості про перехід права власності на квартиру належним чином внесені у державний реєстр, проте внаслідок втрати оригіналів правовстановлюючих документів, не може повноцінно розпоряджатися квартирою.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що у відкритті провадження в порядку окремого провадження слід відмовити, оскільки юридичний факт права власності який просить встановити заявник, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Так, згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідний порядок застосовується, зокрема, якщо встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч.4 ст.315 ЦПК України.)

Згідно з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №761/1679915-ц, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року (із змінами) суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутності можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа будинок належав йому на праві власності.

Заяви про встановлення факту володіння будинком на праві власності не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, якщо будівництво не було закінчено і будинок не був прийнятий в експлуатацію або його було збудовано самовільно, чи зареєстровано за іншою особою.

В листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» також роз`яснено, що встановлення судом факту володіння будівлею на праві власності можливе, якщо у заявника загублено або втрачено правовстановлюючий документ на будівлю та зазначений факт не може бути підтверджений у позасудовому порядку. На підтвердження цього факту заявник подає докази щодо неможливості одержання ним відповідного документа або його поновлення.

Слід розрізняти судовий порядок встановлення факту володіння квартирою на праві приватної власності від судового порядку визнання права власності на квартиру. У першому випадку справи розглядаються в порядку окремого провадження, у другому - у позовному провадженні за нормами ЦК.

В своїй заяві заявник просить встановити юридичний факт права власності на квартиру, разом з тим суд відмовляє у прийнятті даної заяви, оскільки право власності на об`єкт нерухомого майна визнається в позовному провадженні за правилами ст.392 ЦК України, а не шляхом встановлення юридичного факту права власності, що свідчить про спір про право.

Одночасно слід зазначити, що в порядку окремого провадження, при відсутності спору про право можливо встановлення факту володіння квартирою на праві власності.

На підставі викладеного та керуючись ст. 315 ч.4 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Пахниць Наталя Вікторівна про встановлення юридичного факту права власності.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О. Яценко