Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/124/20
У Х В А Л А

06.06.2022 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді Бак М.Д.,

секретар судового засідання Лемак А.М.,

при проведенні відкритого підготовчого засідання в залі судового засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити дії,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

16.12.2021 року в суд надійшла заява позивача ОСОБА_1 від 16.12.2021 року про зміну предмета позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити дії.

Цивільним процесуальним кодексом України (надалі - ЦПК України) не передбачено вимоги до форми та змісту заяв про зміну предмета або підстав позову.

Відповідно до частини дев`ятої статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Подібні за змістом відносини, зокрема вимоги до змісту позовної заяви та наслідки їх недотримання, регулюють статті 175, 177, 185 ЦПК України, тому положення даних статей слід застосувати до відносин, що виникли, за аналогією закону.

У пунктах 8-10 частини третьої статті 175 ЦПК України закріплено, що позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (пункт 8); попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (пункт 9); підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (пункт 10).

Згідно частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заява не відповідає наведеним вимогам закону, а саме:

1) не вказано відомості про те, у кого знаходиться оригінал електронного доказу, копію якого додано до заяви;

2) відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

3) немає підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;

4) не додано допустимий доказ на підтвердження сплати судового збору.

До заяви додано копію електронного документа квитанції № 37518 від 16.12.2021 року про сплату судового збору в сумі 908,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Згідно частини третьої статті 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу (частина четверта статті 100 ЦПК України).

Копію згаданого електронного документа не посвідчено, тому відповідний документ не виступає доказом, одержаним з дотриманням порядку, встановленого законом.

У абзаці першому частини першої статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що заяву подано без додержання вимог, закріплених у пунктах 8-10 частини третьої статті 175, частині четвертій статті 177 ЦПК України, то заяву слід залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду виправленої заяви із зазначенням відомостей, які відсутні, належно оформленої копії документа про сплату судового збору та доказу надіслання виправленої заяви та копії документа про сплату судового збору відповідачу.

28.08.2020 року в суд поступив відзив відповідача ОСОБА_2 від 28.08.2020 року.

Згідно положень частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

У відповідності до частини другої статті 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити дії є об`єднаною справою із трьох справ, у кожній з яких суд встановлював відповідачу строк для подання відзиву.

28.01.2020 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту, якою відповідачу встановлено строк для подання відзиву п`ятнадцять днів з дня вручення копії ухвали. Копію ухвали суду від 28.01.2020 року відповідач отримала 31.01.2020 року.

04.02.2020 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, якою відповідачу встановлено строк для подання відзиву - до 25.02.2020 року. Копію ухвали суду від 04.02.2020 року відповідач отримала 07.02.2020 року.

04.02.2020 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, якою відповідачу встановлено строк для подання відзиву - до 02.03.2020 року. Копію ухвали суду від 04.02.2020 року відповідач отримала 07.02.2020 року.

З огляду на те, що визначені судом строки для подання відзивів закінчилися відповідно 17.02.2020 року, 25.02.2020 року та 02.03.2020 року, то відзив, який надійшов в суд 28.08.2020 року, подано після закінчення встановлених процесуальних строків, тому підлягає залишенню без розгляду.

17.01.2022 року в суд поступила відповідь відповідача ОСОБА_2 від 17.01.2022 року на заяву позивача про зміну предмета позову.

ЦПК України не передбачено наслідок подання учасниками справи заяв по суті справи без встановлення судом процесуального строку для їх подання.

Подібні за змістом відносини, зокрема наслідок пропущення процесуальних строків регулює стаття 126 ЦПК України, де закріплено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, тому положення даної статті слід застосувати до відносин, що виникли, за аналогією закону.

Із врахуванням того, що суд не встановлював відповідачу строк для подання доповнення до відзиву у зв`язку із зміною позивачем предмета позову, то відповідь відповідача на заяву про зміну предмета позову слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 10, 126, 175, 177, 178, 185, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву позивача ОСОБА_1 від 16.12.2021 року про зміну предмета позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали, - п`ять днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі неусунення недоліків заяви у вказаний вище строк заяву буде йому повернуто.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) встановлений строк може бути продовжено судом за заявою позивача, поданою до його закінчення, якщо неможливість усунення недоліків у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відзив відповідача ОСОБА_2 від 28.08.2020 року залишити без розгляду.

Відповідь відповідача ОСОБА_2 від 17.01.2022 року на заяву про зміну предмета позову залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М. Д. Бак