1Справа № 335/3356/22 2/335/1991/2022
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Крамаренко І.А., за участі секретаря судового засідання Деркач А.А., розглянувши, у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району; орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про зміну місця проживання малолітньої дитини та припинення стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району; орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, вимоги якого у ході розгляду було уточнено, про зміну місця проживання малолітньої дитини та припинення стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 17 липня 2005 року по 28 лютого 2021 рік позивач та відповідачка перебували у шлюбі. Шлюб було розірвано на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_3 , 2008 року народження та доньку ОСОБА_4 , 2011 року народження. Після фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачкою, син ОСОБА_5 виявив бажання постійно мешкати разом з батьком (позивачем), та проживає наразі з ним. Місце проживання доньки ОСОБА_6 , 2011 року народження, за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2021 було визначено за матір`ю. Більшу частину часу, майже весь вільний час, канікули та вихідні дні, донька проводила час з батьком та її братом, у категоричній формі відмовилась повертатися жити до матері. На теперішній час донька вже досягла 10-річного віку, та виявила бажання мешкати разом з батьком (позивачем). Морально-етична поведінка матері є взірцем для доньки, яка знаходиться поряд, тож має суттєвий вплив на становлення дівчинки, особи у підлітковому віці, тому її небажання знаходитись поряд з відповідачкою пояснюється саме знеціненням ролі матері, як прикладу, безвідповідальним ставленням до доньки, яке пояснюється зловживанням, на жаль, відповідачкою по справі спиртними напоями, внаслідок чого вона вкрай нехтувала своїми обов`язками по вихованню доньки, не слідкувала за освітнім процесом, взагалі не цікавилася її життям. Поряд з батьком, донька наразі росте в атмосфері любові та турботи, до неї ніколи не застосовується фізичне або психологічне насильство. Батько ставиться до дитини з повагою, ніколи не підіймає на неї голос, і як слідство, порівнявши умови життя та ставлення обох батьків її єдиним бажанням на сьогодні є неповернення жити до матері. Спілкування з матір`ю, часто у лайливій, нецензурній формі зі сторони відповідачки, суттєво впливає на емоційний стан дитини, яка потім не може деякий час опанувати себе, страх за те, що її повернуть, приводе до перебування у стресі та пригніченості, що спонукало навіть звернутися за допомогою до лікаря-невропатолога. Між позивачем та його донькою взаємо поважливі відносини, донька відчуває прихильність саме до позивача, як батька, позивач має змогу забезпечувати її усім необхідним, перш за все забезпечивши рівень життя в умовах спокою, захисту та поваги до інтересів доньки. Позивач постійно слідкує за станом здоров`я доньки, навіть коли донька мешкала з відповідачкою, саме позивач дбав про дитину коли вона хворіла, оформлював на своє ім`я лікарняний лист та відвідував за необхідності лікарів. Позивач постійно стежить за розвитком доньки, дбає про неї, виховує, у них встановлений стійкий психологічний контакт та взаєморозуміння. Позивач має стабільний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити необхідні умови для її проживання та нормального розвитку, задовольнити розвиток її особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Проживання доньки з батьком та з братом, з яким у неї добрі усталенні відносини, донька відчувала і відчуває опіку, турботу та повагу до себе, що відповідає її інтересам, забезпечує її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Позивач має можливість забезпечити донці належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідачка забезпечити не в змозі.
У зв`язку з вищевикладеним, просить суд, змінити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши її місце проживання з ОСОБА_1 , оскільки донька проживає разом з позивачем, він повністю утримує та забезпечує її, та припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідачки по даній справі.
Ухвалою суду від 21 червня 2022 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району; орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, у порядку загального позовного провадження, та призначено у справі підготовче судове засідання. Зобов`язано орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району надати висновок про доцільність (недоцільність) визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району надати висновок про доцільність (недоцільність) визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
19.07.2022 на адресу суду надійшло повідомлення від районної адміністрації по Вознесенівському району ЗМР, про те, що виконати ухвалу судді від 21.06.2022 не виявилося можливим, у зв`язку із наявністю рішення суду, яке не скасоване, про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з матір`ю.
02.08.2022 на адресу суду від органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району надійшов висновок від 01.08.2022 за № 808/01-22/18-01-568 щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , 2011 року народження.
03.08.2022 на адресу суду надійшла уточнена позовна заява від позивача ОСОБА_1 , згідно якої просить суд, змінити місце проживання доньки ОСОБА_4 та припинити стягнення з нього аліментів.
03.08.2022 повторно зобов`язано орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району надати висновок про доцільність (недоцільність) визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , 2011 року народження, з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , направивши ухвалу суду від 21.06.2022 для виконання.
Ухвалою суду від 08.08.2022 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено. З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району; орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про зміну місця проживання дитини і припинення стягнення аліментів зупинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №65383841, яке здійснює старший державний виконавець Запорізького ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Суручан Мариною Миколаївною, на підставі виконавчого листа № 335/7989/20, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 07.05.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , 2011 року народження у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 вересня 2020 року та до досягнення ОСОБА_4 повноліття. Заходи забезпечення позову застосовувати до набрання законної сили остаточним рішенням у цій справі.
04.10.2022 представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, у судовому засіданні долучив висновок від 03.10.2022 за № 01-10/1159 про доцільність визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
04.10.2022 на адресу суду надійшла заява від представника органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Заводському району Іванченка О.С. про долучення до матеріалів даної цивільної справи, витяг із протоколу № 13 засідання комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації ЗМР по Заводському району від 21.07.2022.
Ухвалою суду від 04.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району; орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про зміну місця проживання неповнолітньої дитини та припинення стягнення аліментів, до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач та його представник, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Надали суду підтвердження розміру судових витрат на правову допомогу, які були понесені позивачем по даній справі та які просять стягнути з відповідача.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзиву не надала.
Представник третьої особи орган опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району Панченко І.О. у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд цивільної справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує висновок органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району від 03.10.2022 за № 01-10/1159 про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з батьком, просить прийняти рішення з урахуванням інтересів малолітньої ОСОБА_4 .
Представник третьої особи орган опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Заводському району, у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
З 17.07.2005 по 28.02.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11 березня 2008 року, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 174, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився: ОСОБА_3 , батьками якого, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 16).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12 травня 2011 року, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 301, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася: ОСОБА_4 , батьками якої, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 15).
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2021 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 17).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2021 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району; орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини - задоволено частково. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання її матері ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ). Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.09.2020 до досягнення дитиною ОСОБА_4 повноліття. В іншій частині вимог ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району; орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини задоволено. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за місцем проживання батька ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ). Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 10.11.2020 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття (а.с. 8-14).

Судом встановлено, що позивач разом з двома дітьми проживають за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується актом складеного головою квартального комітету № 46 від 04.05.2022 ОСОБА_7 (а.с. 60).

Станом на момент розгляду справи ОСОБА_1 працевлаштований та має стабільний заробіток.

Позивач ОСОБА_1 за місцем проживання, та за місцем роботи характеризується, як позитивна та відповідальна людина (а.с.18, 19).

Згідно з висновком психолога психоаналітика щодо психологічного дослідження малолітньої ОСОБА_4 виданого Запорізькою обласною громадською організацією «Об`єднання психологів та психоаналітиків Взаємодія» від 11.06.2022 за № 16, зазначено, що проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає інтересам дитини, але в той же час, слід не заважати зустрічам ОСОБА_4 , 2011 р.н., з матір`ю за бажанням та згодою обох (матері та дитини).

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відділом по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_3 , за результатами якого складено акт обстеження умов проживання від 06.05.2022, згідно якого встановлено, що умови проживання задовільні, для дитини є окрема кімната, ліжко стіл, шафа для речей, одяг за сезоном, іграшки (а.с. 83).

Питання визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання, розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району 21.07.2022.

Відповідно до висновку від 01.08.2022 за № 808/01-22/18.01-568, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , 1978 р.н., за місцем його проживання (а.с. 38).

За підсумками засідання районної адміністрації по Вознесенівському району ЗМР, комісія дійшла висновку про наявність підстав визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання, що підтверджується висновком № 01-10/1159 від 03.10.2022 (а.с. 81).

Суд погоджується з зазначеними висновками, оскільки вони є обґрунтованими та відповідають інтересам малолітньої дитини, вважає переконливими аргументи, наведені позивачем щодо наявності підстав для задоволення позову, у частині зміни місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , визначивши місце проживання з батьком ОСОБА_1 .

Згідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до висновку районної адміністрації по Заводському району ЗМР від 01.08.2022 за № 808/01-22/18.01-568, щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з батьком, дитина висловила бажання проживати з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку районної адміністрації по Вознесенівському району від 03.10.2022 за № 01-10/1159, з малолітньою ОСОБА_4 проведено бесіду, у ході якої вона повідомила, що з лютого 2022 року мешкає разом з батьком, у зв`язку із тим, що її мати неадекватно себе поводить по відношенню до неї, а саме: кричить та ображає. За підсумками бесіди дитина висловила бажання у подальшому проживати з батьком.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.12.2016 по справі № 6-2445цс16, який у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Враховуючи інтереси малолітньої дитини, приймаючи до уваги вік дитини та встановлені судом обставини, а саме, що на даний час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком, та бажає залишитися проживати саме з ним, батько у повному обсязі створює всі необхідні умови для виховання, проживання та нормального розвитку дитини в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості, суд приходить до висновку, що вимоги про зміну місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про припинення стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2021 справа №335/7989/20, яке набрало законної сили, з позивача на користь відповідача по справі стягуються аліменти у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.09.2020 до досягнення дитиною ОСОБА_4 повноліття.

Згідно матеріалів цивільної справи, позивач ОСОБА_1 разом з двома дітьми проживають за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується актом складеного головою квартального комітету № 46 від 04.05.2022 ОСОБА_7 (а.с. 60).

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на дитину), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них - ч. 4 ст. 273 ЦПК України.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що дитина ОСОБА_4 , не проживає з матір`ю ОСОБА_2 - відповідачем у справі, на користь якої стягуються аліменти з позивача, а проживає зі своїм батьком ОСОБА_1 , та повністю знаходиться на його утриманні, який також дбає і про її духовний та фізичний розвиток. Тобто, змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, зокрема, задоволення вимоги про зміну місця проживання дитини, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено підстави припинення стягнення з нього аліментів на доньку ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_2 , оскільки змінилися обставини, які слугували підставою для стягнення аліментів - донька ОСОБА_4 проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні.

Відповідачем заявлені позивачем вимоги не спростовано, відзив на позов, заперечення не подано.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено Договором від 13.06.2022 про надання правничої правової допомоги, додатковою угодою про надання юридичної допомоги від 13.06.2022 до договору, та актом виконаних робіт від 20.11.2022, який містить детальний опис наданих послуг (робіт) про оплату правничої допомоги.

Виходячи з виконаних адвокатом послуг, розміру позовних вимог, складності справи, кількості витрачених адвокатом годин на надання правової допомоги позивачу, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем, на правничу допомогу, у сумі 15 800,00 гривень, є обґрунтованим та, на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 19, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст. ст. ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району; орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про зміну місця проживання малолітньої дитини та припинення стягнення аліментів задовольнити.

Змінити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та визначити його разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за адресою його проживання.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2021 у справі ЄУН 335/7989/20.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 коп., та витрати на правничу правову допомогу у розмірі 15 800 (п`ятнадцять тисяч вісімсот) гривень 00 коп., що разом складає 16 792 (шістнадцять тисяч сімсот дев`яносто дві) гривень 40 коп.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2022 року.

Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення повного судового рішення, апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 );

Третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району (м. Запоріжжя, вул. Л. Чайкіної, 56);

Третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району (м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 5).

Суддя І.А.Крамаренко