ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7160/22 Справа № 414/1855/21 Суддя у 1-й інстанції - Акулов Є.М. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 22 грудня 2021 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2021 року до Кремінського районного суду Луганської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що перебував у шлюбних відносинах з відповідачем та має двох неповнолітніх дітей. В подальшому шлюб розірвано. Рішенням Кремінського райсуду від 19.05.2014 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 19.09 2020 року ним укладено шлюб із ОСОБА_3 та народилася донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 17.08.2021 року Кремінським районним судом в Луганській області за заявою ОСОБА_3 видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі ј частини усіх видів заробітку. Донька проживає з ними в найманому житлі, у зв`язку із захворюванням на лактозну непереносимість потребує дороговартісного харчування та лікування. Його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років. Він працює оператором ТОВ «Кубгаз» і інших доходів окрім заробітної плати не має. Зважаючи на ці обставини, з посиланням на приписи ст150,180-183,192 СК України та практику Верховного Суду, просить змінити розмір аліментів, які стягуються на користь відповідача з 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на тверду грошову суму, а саме 1200 грн щомісячно на кожну дитину з 13.04.2021 року.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 22 грудня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 22 грудня 2021 року просить скасувати рішення Кремінського районного суду Луганської області від 22 грудня 2021 року та ухвалити нове, яким зменшити розмір адіментів, визначений рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 19 травня 2014 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердому розмірі- 1200 грн щомісячно на кожну дитину з 13.04.2021 року; судові витрати покласти на відповідача.

У відзиві ОСОБА_7 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 22 грудня 2021 року, ОСОБА_8 просить залишити рішення Кремінського районного суду Луганської області від 22 грудня 2021 року без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч.5 ст.272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що позивач перебував у шлюбних відносинах з відповідачем та має двох неповнолітніх дітей.

В подальшому шлюб розірвано.

Рішенням Кремінського райсуду від 19.05.2014 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.8,10).

19.09 2020 року ним укладено шлюб із ОСОБА_3 та народилася донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що збігається із даними відповідних свідоцтв (а.с.11-12).

17.08.2021 року Кремінським районним судом в Луганській області за заявою ОСОБА_3 видано судовий наказ про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі ј частини усіх видів заробітку (а.с.36).

Із позовної заяви та відповідно Акту від 02.08.2021 року встановлено, що новонароджена донька позивача проживає з батьками за адресою АДРЕСА_1 в найманому житлі (а.с.1,15).

Дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років (а.с.17).

Позивач працює оператором ТОВ «Кубгаз», має стабільний дохід у вигляді заробітної плати, з якої відраховуються аліменти (а.с.16).

Згідно висновку ЛКК№39 (а.с.13) ОСОБА_9 пройшла ЛКК 30.07.21 р. та встановлено діагноз «лактозна непереносимість» і вона потребує дороговартісного лікувального харчування та дорого вартісного лікування (а.с.14).

Відповідно до приписів ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Вирішуючи спір по суті, судом першої інстанції взято до уваги, що будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджували б на тепер реальне погіршення матеріального стану позивача останнім суду не надано. Також не надано будь-яких заслуговуючих на увагу доказів відсутності доходів, погіршення стану здоров`я, які б переконливо свідчили про неспроможність сплачувати аліменти у визначеному судовим рішенням розмірі.

Судом першої інстанції враховано, що позивач, з якого стягнуто аліменти за судовим наказом, фактично мешкає із дружиною і новонародженою донькою та аліменти, хоча й стягнуті з нього за судовим наказом, також залишаються в родині та не приймає до уваги додаткові докази, надані позивачем, про придбання в мережі інтернет магазинів харчових сумішей для малюка та засобів догляду за ним, оскільки позивачем не надано суду медичних документів (рецептів, направлень, епікризів, призначень, виписок, розрахункових рахунків відповідних медичних установ із зазначенням препаратів та їх вартості) на підтвердження такового.

Згідно вимог ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимога позивача про визначення аліментів у твердій грошовій сумі з 13.04.2021 року (тобто зміна способу їх стягнення), які раніше було визначено за рішенням суду в частині від заробітку (доходу) позивача, не ґрунтується на Законі, оскільки згідно приписів ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі і позивач є їх платником, а не одержувачем аліментів.

Крім того, згідно приписів ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено з 1 грудня, - 2618 грн.

З урахуванням достатності заробітку (доходу) платника аліментів, його вимога про зменшення аліментів на його дітей від першого шлюбу до 1200 грн на кожного суперечить наведеним приписам Сімейного Кодексу України.

Колегія суддів, виходячи з обов`язку батьків утримувати дитину, врахувавши вік, стан здоров`я та інтереси дітей, матеріальне становище позивача, зваживши на те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, відсутні докази про те, що матеріальний стан позивача погіршився та, будучи в працездатному віці, він не спроможний сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що ОСОБА_9 потребує дороговартісного харчування не знайшли свого підтвердження, оскільки апелянтом не надано доказів на підтвердження зазначеного. Позивачем не надано суду медичних документів (рецептів, направлень, епікризів, призначень, виписок, розрахункових рахунків відповідних медичних установ із зазначенням препаратів та їх вартості) на підтвердження такового. Крім того, використання в довідках медичної установи, наданих позивачем, поняття «дороговартісне» є оціночним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та саме по собі не свідчить про погіршення матеріального стану. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до рішення Кремінського районного суду від 19.05.2014 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні новонароджену дитину, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей від шлюбу з ОСОБА_7 - синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме їх інтересам.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі №760/9783/18-ц (провадження №61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20), від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), 20 грудня 2021 року у справі №681/15/21 (провадження № 61-15542св21), від 08.06.2022 року у справі №565/1059/21 (провадження № 61-3636св22).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 22 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова