Провадження № 4-с/161/33/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Пилипюк Л. М.,

державного виконавця Чиж Т. Ю.,

скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії заступника начальника Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чиж Тетяни Юріївни

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на дії заступника начальника Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чиж Т. Ю.

Скаргу обґрунтовує тим, що на підставі виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області він сплачує на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 28 жовтня 2013 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Скаржник зазначає, що він добросовісно та своєчасно сплачував аліменти на утримання дітей та ніколи не допускав утворення заборгованості. Однак, 02 травня 2022 року на його адресу від державного виконавця надійшло три документа: постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20 квітня 2022 року; постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20 квітня 2022 року; лист-повідомлення про нарахування заборгованості від 18 квітня 2022 року. Скаржник заперечує наявність в нього заборгованості по сплаті аліментів, здійснений державний виконавцем перерахунок розміру стягуваних аліментів за попередні роки скаржник вважає безпідставним та незаконним.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просить суд: 1) постанову заступника начальника Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чиж Т. Ю. від 20 квітня 2022 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника визнати недійсною та зобов`язати вчинити дії щодо припинення її виконання; 2) постанову заступника начальника Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чиж Т. Ю. від 20 квітня 2022 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження визнати недійсною та зобов`язати вчинити дії щодо припинення її виконання.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2022 року скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

16 травня 2022 року до суду надійшли письмові пояснення заступника начальника Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чиж Т. Ю. Обґрунтовуючи свою позицію, державний виконавець зазначає, що з 27 лютого 2018 року на примусовому виконанні Ківерцівського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавчий лист Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 28 жовтня 2013 року, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 15 квітня 2022 року від стягувача ОСОБА_2 надійшла заява про зміну розміру аліментів, проведення перерахунку аліментів. Розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 по сплаті аліментів здійснено з урахуванням змін, внесених до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України за період з 28 серпня 2018 року по квітень 2022 року включно, борг становить 16 743,47 гривень. Державний виконавець вказує, що боржника було належним чином проінформовано про здійснений розрахунок заборгованості, запрошено до відділу ДВС з метою надання роз`яснень. На основі проведеного перерахунку заборгованості зі сплати аліментів, керуючись статтями 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» 20 квітня 2022 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та стягнення витрат виконавчого провадження. Також державний виконавець повідомляє, що після утримання боргу по аліментах стягнення й надалі проводитиметься в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Державний виконавець вважає, що вона правомірно та у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень винесла оскаржувані постанови, підстави для їх скасування відсутні. На підставі наведеного державний виконавець просить в задоволенні скарги відмовити.

Скаржник ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просить скаргу задовольнити в повному обсязі.

Заступник начальника Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чиж Т. Ю. в судовому засіданні вимоги скарги не визнала з підстав, які викладені нею у письмових поясненнях, просить в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення скаржника, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд установив, що на примусовому виконанні Ківерцівського ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження №55892155 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 28 жовтня 2013 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

15 квітня 2022 року на адресу Ківерцівського ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та здійснення перерахунку стягнутих аліментів у зв`язку зі збільшенням законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів (а. с. 17-18).

Керуючись Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» та на підставі заяви стягувача державний виконавець Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чиж Т. Ю. здійснила перерахунок заборгованості по аліментах, стягуваних з ОСОБА_1 , за період з 28 серпня 2018 року по квітень 2022 року. Розмір заборгованості ОСОБА_1 у вищевказаному виконавчому провадженні становить 16 743,47 гривень (а. с. 12-13).

Про здійснений розрахунок заборгованості державний виконавець проінформувала боржника ОСОБА_1 .

Постановою заступника начальника Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чиж Т. Ю. від 20 квітня 2022 року боржнику ОСОБА_1 визначено загальну суму мінімальних витрат виконавчого провадження, що становить 211,38 гривень (а. с. 9).

Постановою заступника начальника Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чиж Т. Ю. від 20 квітня 2022 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області, в розмірі 50 % до виплати загальної суми боргу по аліментам, що становить 16 743,47 гривень та стягнення витрат виконавчого провадження (а. с. 5-6).

З оскаржуваної постанови державного виконавця від 20 квітня 2022 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника вбачається, що така вмотивована наявністю в боржника заборгованості по аліментам.

Відповідно до ст. 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Частиною 2 ст. 182 СК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів) було визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року, ч. 2 ст. 182 СК України викладено у новій редакції, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Наведене дає підстави для висновку, що: 1) у період з 28 жовтня 2013 року (день з якого ухвалено стягувати аліменти) по 07 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів становив 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 2) у період з 08 липня 2017 року по даний час мінімальний розмір аліментів становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.

Законом України від 03 липня 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

З наведеного слідує, що державний виконавець, розраховуючи заборгованість по аліментам, правильно виходив із мінімально граничного розміру аліментів на рівні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. (абз. 4 ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»).

Фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті (ч. 3 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 розділу IV Інструкції з організації примусового виконання рішень мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)). До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Наведене дає підстави для висновку, що в державного виконавця Чиж Т. Ю. були всі законодавчо визначені передумови для винесення оскаржуваних постанов, підстав для визнання їх незаконними та скасування суд не вбачає.

Суд звертає увагу, що скаржник, звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, не зазначає підстав для скасування постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 пов`язує неправомірність, на його думку, вказаних постанов державного виконавця з безпідставністю перерахування розміру стягуваних з нього аліментів. Разом з тим, скаржник здійснений державним виконавцем розрахунок заборгованості не оскаржує.

Аргументи скаржника про те, що державний виконавець не мав підстав перераховувати (змінювати) суми аліментів, так як він щомісячно виконує рішення суду у повному обсязі і заборгованості не має, не знайшли свого підтвердження. Щодо причин утворення заборгованості у боржника ОСОБА_1 по сплаті аліментів судом зроблено відповідні висновки, які наведені вище.

Таким чином, на переконання суду, державний виконавець правомірно виніс оскаржувані постанови, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 447, 450, 451 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії заступника начальника Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чиж Тетяни Юріївни відмовити

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Скаржник (стягувач): ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Суб`єкт оскарження: заступник начальника Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чиж Тетяни Юріївни (45200, м. Ківерці, вул. Шевченка, 6, Луцького району Волинської області, ).

Повний текст ухвали суду складено 01 червня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О.М. Гринь