РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/8696/22

Провадження №: 2/755/5701/22

"21" листопада 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року позивач Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» (далі - АТ) звернулось з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якого просить стягнути з відповідача 64 669,39 грн та судові витрати в сумі 2 481,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 листопада 2020 року на шляхопроводі Повітрофлотський в м.Києві, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «SKODA», державний номерний знак (далі д.н.з.) НОМЕР_1 (Поліс АМ/009304030), спричинив дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП), в результаті якої застрахований в АТ «СК «ІНГО» автомобіль «TOYOTA», д.н.з. НОМЕР_2 , на підставі договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250519152.20_005 від 11 вересня 2020 року (далі - договір добровільного страхування), що належить ТОВ «ОТП Лізинг» під керуванням водія ОСОБА_2 , отримав механічні пошкодження.

Позивач зазначає, що згідно довідки Національної поліції України та постанови Шевченківськог районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року ДТП сталася з вини водія ОСОБА_1 .

За умовами договору добровільного страхування було сплачено страхове відшкодування на підставі рахунку ТОВ «ВіДі Автострада» від 03 грудня 2020 року та страхового акту № 3377046 від 10 лютого 2021 року у розмірі 194 669,39 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 5222 від 04 березня 2021 року.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ШКОДА», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована СК «ПЗУ Україна» за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Поліс АМ/009304030, ліміт відповідальності за шкоду майну становить 130 000,00 грн.

Позивач зазначає, що оскільки розмір заподіяних відповідачем збитків перевищує ліміт відповідальності страховика за Полісом АМ/009304030, різниця між фактичним розміром шкоди та страховою сумою, яку має відшкодувати відповідач, становить 64 669,36 грн.

Позивач вказує, що в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1194 ЦК України, набув права зворотної вимоги до відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху (а.с.61,62).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки (а.с.68,69).

Відповідачу судом рекомендованим листом направлялась копія ухвали та позовна заява з додатками на адресу реєстраціїї його місця проживання (а.с.60). Рекомендоване відправлення отримано членом сім`ї (матір`ю ОСОБА_3 ).

Відповідно до положення ч.3 ст.130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлно в місці проживання, повітску під росписку вручається будь-якому з повнолітнії членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресована повістка, вважається належним чином повідомленою.

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подав.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 11 вересня 2020 року між АТ «Страхова компанія «ІНГО» та ТОВ «ОТП Лізинг» укладено Договір страхування № 250519152.20_005 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб «TOYOTA» COROLA L.А, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2020 року випуску, страхова сума - 452 153,00 грн., строк дії договору з 11 вересня 2020 року по 10 вересня 2021 року (а.с.30-32).

Згідно довідки НПУ про дорожньо-транспортну пригоду № 978541 вбачається, що 30 листопада 2020 року о 09:50 грд. Сталась ДТП за участю автомобіля марки «SKODA» OCTAVIA TOUR, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , та автомобіля марки «TOYOTA» COROLA, державний номерний знак НОМЕР_2 , власник ТОВ «ОТП Лізинг», водій ОСОБА_4 . (а.с.37,38).

Судом досліджено у форматі повного доступу до Єдиного держаного реєстру судовиї рішень, постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 12 січня 2021року (справа № 761/40093/20), якою встановлено, що 30 листопада 2020 року о 09 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «SKODA» Octavia, д.н.з. НОМЕР_3 , по шляхопроводу Повітрофлотський, в м. Києві, був не уважним, не дотримався безпечної дистанції з здійснив зіткнення з автомобілем «TOYOTA» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який по інерції здійснив зіткнення з транспортним засобом «SKODA» Fabia, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3б; 12.1; 13.1 ПДР України. Винним у даній дорожньо-транспортній пригоді постановою суду визнано ОСОБА_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (а.с.40).

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «SKODA» OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 , на час дорожньо-трансопртної пригоди була застрахована Страховою компанією «ПЗУ Україна», Поліс АМ/009304030, ліміт відповідальності за шкоду майну 130 000,00 грн. (а.с.52).

Згідно рахунка від 03 грудня 2020 року № ВДиС-0065775, виданого ТОВ «ВіДі Автострада», та акту виконаних робіт № ВДиСа-065364 від 30 грудня 2020 року ремонт автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номерний знак НОМЕР_2 , становив 199 190,92 грн. (а.с.44-47).

За страховим актом АТ «СК «ІНГО» № 3377046 від 10 лютого 2021 року прийнято рішення про виплату страхувальнику за договором добровільного страхування ТОВ «ОТП Лізинг» страхове відшкодування в сумі 194 669,39 грн. В акті зазначено розмір франшизу в сумі 4 521,53 грн (а.с.48).

У позовній заяві вказується, що позивач звертався до СК «ПЗУ Україна» з вимогою про відшкодування шкоди у розмірі відповідно до умов Полісу АМ/009304030, ліміт відповідальності за шкоду майну становить130 000,00 грн.

Вимога, яка заявлена позивачем АТ «СК «ІНГО» до відповідача ОСОБА_1 , становить 64 669,39 грн., а страхове відшкодування - 194 669,39 грн. Тобто, вимога у розмірі 64 669,39 грн. заявлена з урахуванням виплати відповідно до Полісу з лімітом відповідальності за шкоду майну - 130 000,00 грн.

Як вбачається з платіжного доручення АК «СК ІНГО» на підстав договору добровільного страхування № 250519152.20_005 сплатило страхове відшкодування ТОВ «ОТП Лізинг» за пошкодження автомобіля «TOYOTA» COROLA, державний номерний знак НОМЕР_2 , в сумі 194 669,39 (а.с.50).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу пошкоджений автомобіль «TOYOTA» COROLA, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності ТОВ «ОТП Лізинг» (а.с.51).

За матеріалами справи 27 травня 2021 року АТ «Страхова компанія «ІНГО» направило ОСОБА_1 претензію № 970/1 від 24 травня 2021 року на суму 64 669,39 грн. (53,54). Як вказує позивач в позовній заяві, претензія, направлена рекомендованим відправленням, відповідачем була отримана.

Частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Суд вважає, що право вимоги, яке виникає в порядку та на умовах передбачених статтею 993 ЦК України, а також статтею 27 Закону України «Про страхування», є суброгаційним, а відповідний обов`язок відшкодування шкоди винною особою, з огляду на положення статті 1166 ЦК України є деліктним зобов`язанням.

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках встановлених законом, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 27 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а також статтею 993 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування». У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами статті 1191 ЦК України.

З наведеного слідує, що до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора, до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Таким чином, до позивача як до страховика, який виплатив страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування від 11 вересня 2020 року № 250519152.20_005, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно положень статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статті 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 64 669,39 грн.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. (а.с.3).

На підставі викладеного, керуючись статтями 512, 514, 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування», статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 64 669 (шістдесят чотири тисячі шістсот шістдесят дев`ять) гривень 39 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» судовий збір у розмірі 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня) 00 коп.

Відомості про учасників справи:

Позивач - Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», , місцезнаходження: вул.Бульварно-Кудрявська, буд.33, м.Київ, 01054.

Відповідач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду виготовлено 21 листопада 2022 року.

Суддя А.В.Слободянюк