Номер провадження: 22-ц/813/566/22
Головуючий у першій інстанції Кріль Х.С.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А. П.,

за участю секретаря - Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2021 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

31.08.2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ТОВ «Укрдебт плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 594 430,43 грн.

Ухвалою від 13.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просив суд заборонити приватному виконавцю Шуляченко М.Б. перераховувати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишок коштів отриманих від реалізації предмету іпотеки - квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Необхідність забезпечення позову обґрунтував тим, що на виконанні приватного виконавця перебуває виконавче провадження про стягнення з боржників кредитної заборгованості в розмірі 1 849 297,86 грн., шляхом продажу предмету іпотеки. Реалізовано предмет іпотеки - квартиру по ціні 2 631 478,57 грн. і приватний виконавець перерахував ТОВ «Укрдебт плюс» заборгованість в розмірі 1 849 297,86 грн. Отже, на рахунку приватного виконавця залишилась частина коштів від продажу, які мають бути повернуті боржникам. Однак задоволення вимог кредитора за рахунок реалізації предмета іпотеки не звільняє боржників від сплати 3% відсотків річних від суми боргу та нарахування індексу інфляції, які становлять 593 430,43 грн. З метою забезпечення виконання рішення суду про майбутнє стягнення 593 430,43 грн. просить заборонити приватному виконавцю перераховувати кошти відповідачам.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу вмотивовано тим, що позивач має намір стягнути з відповідачів 593 430,43 грн. Проте залишок коштів, що залишився на рахунку приватного виконавця становить 782 180,71 грн. ( 2 631 478,57-1 849 297,86). Позивач необгрунтував підстав заборони повернення залишку коштів, відносно суми боргу. З цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку про неспівмірність заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Крім того, позивачем не доведено наявність коштів на рахунках приватного виконавця. Також, з наданих копій квитанцій вбачається, що на рахунок приватного виконавця було перераховано грошові кошти у розмірі 2 499 904,64 грн., а не 2 631 478,57 грн., як зазначає позивач. Тому вимоги заяви є безпідставними.

Крім того, не доведено наявності об`єктивних обставин необхідності охорони матеріально-правових інтересів позивача та неможливість виконання судового рішення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» подав апеляційну скаргу, де із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права ставиться питання про її скасування з подальшим постановленням нового рішення, яким заяву ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» про забезпечення позову задовольнити та заборонити приватному виконавцю Шуляченко М.Б. перераховувати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишок коштів отриманих від реалізації предмету іпотеки - квартири за адресою АДРЕСА_1 .

При цьому посилаючись на те, що сума грошових коштів, що залишилась на рахунку у приватного виконавця Шуляченко М.Б. отриманих від реалізації предмету іпотеки - трикімнатної квартири загальною площею 115, 8 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 складає: 2 631 478,57 - 5% СЕТАМ (131 573,93 грн.) - 10% виконавчий збір (263 147,85 грн.) - 1 849 297,86 грн. перерахувати стягувачу - 656, 13 грн повернення авансового внеску = 386 802,80 грн.

Отже висновок суду першої інстанції про неспівмірність заявленого позову (593 430, 43 грн.) та заходу забезпечення позову на суму 386 802,80 грн є помилковим.

Позивачем обґрунтовувалось застосування даного забезпечення позову неможливістю виконання майбутнього рішення суду, оскільки, у боржника відсутнє інше майно на яке ТОВ «Укрдебт Плюс» могло б звернути стягнення. У зв`язку з чим ТОВ «Укрдебт Плюс» буде позбавлено права реалізувати свої права, як стягувача, що гарантовані законодавством України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.10.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2021 року було залишено без руху, повідомлено апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду. Роз`яснено апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст. 357 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.11.2021 року провадження по вказаній цивільній справі було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2021 року було призначено до розгляду.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені питання щодо розгляду справи по суті, усвідомленість її учасників про розгляд справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов`язків сторін та рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Проте, в поданій заяві про забезпечення позову не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що позивач не навів доводів на спростування висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для забезпечення позову.

Самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 січня 2020 року у справі №922/2163/17.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також колегія вважає за необхідне зазначити, що в межах заявленої заяви та характеру спірних правовідносин вжиття заходів забезпечення позову є передчасним, оскільки сам факт подання позову не може бути підставою для забезпечення позову.

Таким чином, подане клопотання про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованим та не підтверджене жодними доказами.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановлена з дотриманням вимог процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

При цьому апеляційний суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду з вищезазначеною заявою у разі наявності належно мотивованих підстав для вчинення відповідних процесуальних дій та подання ним достовірних та достатніх доказів в обґрунтування своїх вимог.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2021 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 06 червня 2022 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе