Справа № 185/6061/22
Провадження № 2-о/185/271/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Астапчук Д.В., заявниці - ОСОБА_1 , особи, в інтересах якої діє заявник - ОСОБА_2 , представника заявника - ОСОБА_3 , представника заінтересованої особи - Рябко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу ЄУ № 185/6061/22 за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа - Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2022 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця села Роздольне Великоновосілківського районх Донецької області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , уродженця селища Роздольне Великоновосілківського району Донецької області; внести зміни до актового запису № 3, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Великоновосілківського районного управління юстиції Донецької області 15 серпня 2005 року в Книзі реєстрації народжень, зазначивши у відомостях про батька ОСОБА_4 , громадянин України, виключивши графу «Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України».

Заява обґрунтована тим, що відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_3 від 17 травня 2002 року виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Великоновосілківського районного управління юстиції Донецької області шлюб між громадянином ОСОБА_4 та громадянкою ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 17 травня 2002 року зроблено запис за № 87. Після 17 травня 2002 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Мали взаємні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 від ОСОБА_4 народила сина ОСОБА_2 . Оскільки з батьком дитини у шлюбі ОСОБА_1 не перебувала, відомості про батька в свідоцтві про народження дитини внесені відповідно до ст. 135 СК України з її слів. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. За життя ОСОБА_4 визнавав себе батьком ОСОБА_2 , вони проживали однією сім`єю, мали взаємні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом. Встановлення факту батьківства необхідно заявнику для внесення змін до актового запису про народження та подальшого права на отримання пільг та пенсії.

Ухвалою від 15 серпня 2022 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області відкрито провадження по вищевказаній справі та призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 02 листопада 2022 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області залучено до участі у справі за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересовану особу - орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області.

Заявниця і представник заявниці в судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи, органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, не заперечувала проти задоволення заяви, просила при вирішенні справи врахувати інтереси дитини.

Представник заінтересованої особи, Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі представника відділу, при вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_3 від 17 травня 2002 року виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Великоновосілківського районного управління юстиції Донецької області шлюб між громадянином ОСОБА_4 та громадянкою ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 17 травня 2002 року зроблено запис за № 87.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_2 , батьком записаний ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_1 , про що 15.08.2005 року зроблено відповідний актовий запис за №3, згідно свідоцтва про народження від 02.03.2006 року Серія НОМЕР_4 .

Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, про що 17 травня 2022 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро) складено відповідний актовий запис № 918 та видано Свідоцтво про смерть від 17.05.2022 року Серія НОМЕР_5 .

Згідно інформаційної довідки за Спадкового реєстру від 28.09.2022 року, спадкової справи після смерті ОСОБА_4 не заведено.

Згідно Довідки №2 від 01.07.2022 року, виданої Роздольненським старостинським округом Великоновосільківської селищної ради Волновахського району Донецької області, ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) на день смерті був зареєстрований і мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) проживав та вів спільне господарство разом з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з дня народження останнього.

Згідно Довідки №3 від 01.07.2022 року, виданої Роздольненським старостинським округом Великоновосільківської селищної ради Волновахського району Донецької області, дійсно ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) на день смерті був зареєстрований і мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) проживав разом з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Свідки, ОСОБА_5 , двоюрідний брат померлого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , племінник померлого ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 , кума померлого ОСОБА_4 , в судовому засіданні вказали, що померлий ОСОБА_4 безперервно проживав разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , були однією сім`єю, померлий ОСОБА_4 за життя визнавав ОСОБА_2 своїм сином, виховував його, ставився дуже добре.

Свідок, ОСОБА_8 , в судовому засіданні вказала, що померлий, являється їй батьком, заявниця - матір`ю, ОСОБА_2 - братом, за життя ОСОБА_4 та до війни всі жили як сім`я в одному будинку, ОСОБА_4 за життя визнавав ОСОБА_2 своїм сином, виховував його, ставився дуже добре. Ставлення батька до них з братом було однакове, жили однією сім`єю безперервно, не розуміла, що ОСОБА_4 не записаний батьком ОСОБА_2 . Спадкову справу не відкривали, до визнання її батька і батьком ОСОБА_9 .

ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що завжди знав, що його батьком є ОСОБА_4 , вони жили разом з батьком та матір`ю як звичайна сім`я, мали добрі стосунки, батько піклувався про нього та виховував.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до частини першої статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.

Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21).

Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.

Аналіз норми статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 715/2537/19 (провадження № 61-16191св20).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15 (провадження № 61-2081зпв18) зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20).

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року в справі № 641/9147/15 (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року в справі № 225/6301/15-ц (провадження № 61-30047св18), від 12 грудня 2019 року в справі № 562/1155/18 (провадження № 61-11709св19).

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є юридичні факти.

До конклюдентної дії у цивільному праві належать дії особи, що виявляють її волю встановити правовідношення, але не у формі усного чи письмового волевиявлення, а своєю поведінкою, щодо якої можна зробити певний висновок про конкретний намір.

У даній справі, на підставі оцінки сукупності зібраних у справі доказів, зокрема показів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , письмових доказів, суд встановив, що заявницею надано достатню кількість доказів, які свідчать про визнання ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , за життя батьківства щодо їх спільного сина ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 приймав активну участь у житті і вихованні сина, піклувався про дитину, спільно проживав з його матір`ю та спільною донькою, ОСОБА_8 , з заявницею вів спільне господарство, що не спростовано під час розгляду справи.

На підставі оцінки сукупності зібраних у справі доказів, зокрема показів свідків, письмових доказів, суд встановив, що заявницею надано достатню кількість доказів, які свідчать про визнання ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , за життя батьківства щодо їх спільного сина ОСОБА_2 , оскільки за життя він визнавав дитину своїм сином та спільно проживав з ним однією сім`єю з дня його народження до дня своєї смерті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13,76-78,81,89,263-265,315,316,318,319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа - Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту батьківства - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець селища Роздольне, Великоновосільківський район, Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця селище Роздольне, Великоновосільківський район, Донецької області.

Внести зміни до актового запису про народження дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчиненого виконавчим комітетом Роздольненської сільської ради Великоновосільківського району Донецької області, за №3 від 15 серпня 2005 року, де у відомостях про батьків вказати батьком дитини - ОСОБА_4 , громадянина України, уродженця селище Роздольне, Великоновосільківський район, Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключивши графу «Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України».

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (), знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м.Павлоград, вул.Центральна, буд.47.

Заінтересована особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області (), знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м.Павлоград, вул.Соборна, буд.95.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. О. Врона