Справа № 947/7118/22
Провадження № 2/947/1987/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2022 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Якубовській О.В.

За участю представника позивача адвоката Вертипороха О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання шлюбу недійсним,-

Встановив:

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 17 березня 2022 року відкрите загальне позовне провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання шлюбу недійсним. На стадії підготовчого судового засідання суд розглянув і задовольнив клопотання сторони позивача про витребування доказів, виклик свідків.

В судовому засіданні позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що після смерті батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №99-252П від 20.08.1999 року (договір зареєстровано Одеською Універсальною біржею «Витязь»; надалі право власності на нерухомість зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 27.09.1999 року реєстровий №571, кн.304 а.с.179). Позивач у встановленому законом порядку надав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини і під час оформлення спадкових прав довідався про наявність заповіту, укладеного батьком 03.04.2017 року у м. Києві на користь ОСОБА_4

ОСОБА_1 оспорив в судовому порядку заповіт. Під час судового розгляду справи позивач довідався і про наявність актового запису №1614 про шлюб, зареєстрованого 01.09.2016 року Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області між батьком ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .

Позивач доводить, що шлюб укладено без наміру створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя, тому як батько з відповідачкою ніколи спільно не проживали, не були пов`язані спільним побутом, не мали спільного бюджету, ніколи не піклувались один про одного. Наявність актового запису про шлюб порушують права позивача на спадщину, що відкрилась після смерті батька, тому ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач про дату, час і місце слухання справи сповіщалась судом за місцем реєстрації, до суду не з`явилась, відзив на позов не надала.

Представник Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд вислухав позивача, вивчив матеріали справи і дійшов висновку, що наявні матеріали є достатніми для вирішення спору по суті у відсутність сторони відповідача для ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №99-252П від 20.08.1999 року . Позивач є сином ОСОБА_3 рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від15.09.2017 року встановлено факт родинних зв`язків між позивачем і ОСОБА_3 . За заявою позивача про прийняття спадщини після смерті батька 19.06.2017 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Алексєєва О.В. відкрила спадкову справу. 20.06.2017 року заяву про прийняття спадщини надала ОСОБА_4 , на користь якої 03.04.2017 року у м. Києві ОСОБА_3 уклав заповіт. ОСОБА_1 оспорив в судовому порядку заповіт з підстав ст.1257 ЦК України заповіт не відповідав волі заповідача. Справа перебуває на розгляді Київського райсуду м. Одеси. Під час судового розгляду справи про визнання заповіту недійсним, позивач довідався, що на момент смерті ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 громадянкою Республіки Молдова. ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не надавала. Згідно з актом про не проживання, складеним 21.02.2022 року мешканцями будинку АДРЕСА_2 і за твердженим ОСОБА_5 начальника дільниці №2 КП ЖКС «Вузівський» Кобилєн Людмила у квартирі АДРЕСА_1 ніколи не проживала.

Дослідивши надані докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу.

Відповідно до статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.

Підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24 - 26 СК України (стаття 38 цього Кодексу).

Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства (частина перша статті 40 СК України).

Відповідно до частини другої статті 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

У даному випадку суд не отримав будь-яких доказів того, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 мали намір створити сім`ю при реєстрації шлюбу. Судом встановлено, що сторони на момент реєстрації шлюбу були громадянами різних держав, мали суттєву різницю у віці (21 рік), у зареєстрованому шлюбі перебували 6 місяців, ні до реєстрації шлюбу ні після сторони спільно не проживали (свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 сусіди ОСОБА_3 в судовому засіданні у своїх поясненнях стверджували, що ОСОБА_3 проживав один і крім сина його ніхто не відвідував). Із наданих квитанцій про внесення плати за комунальні послуги убачається, що усі витрати з утримання квартири як до смерті ОСОБА_3 так і після його смерті ніс позивач. Після смерті ОСОБА_3 , яка сталась у м. Бровари внаслідок сепсису, що виник із-за гангрени лівої гомілки та стопи, ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини не надавала. Дійсну причину реєстрації шлюбу суд не встановив. Позивач у судовому засіданні пояснив, що батько з метою отримати грошові кошти висловлював намір зареєструвати шлюб з жінкою, яка зацікавлена отримати громадянство України.

Статтею 42 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Відповідно до пункту 4 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода у наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним, що і ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на момент реєстрації шлюбу не мали наміру створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя, тому визнає цей шлюб недійсним і скасовує актовий запис про шлюб.

Керуючись ст.ст.259,263-265,268 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання шлюбу недійсним задовольнити.

Визнати недійсним шлюб, зареєстрований 01 вересня 2016 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою Республіки Молдова та скасувати актовий запис про шлюб №1614, вчинений Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 03.06.2022 року.

Суддя Калашнікова О. І.