Справа № 523/3584/22
Провадження №2/523/3150/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/3584/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів. Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивач вказує на те, що у сторін є спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно постанови від 17.02.2011 року, було відкрито виконавче провадження №24525282 щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1600 грн. щомісячно з 18.08.2010 року до 18.07.2023 року. Згідно Розрахунку від 19.01.2022 року, станом на 01.01.2022 року, заборгованість по сплаті аліментів складає 83 666 грн. із урахуванням розміру індексації. Таким чином, відповідач не сплачує аліменти на утримання сина. Згідно Розрахунку, пеня за несплату аліментів складає 3 516 481,98 грн. Однак, враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України, стягненню підлягає пеня у розмірі 100% заборгованості у розмірі 83 666 грн. У зв`язку з чим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 83666,00 грн.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження від 19.04.2022 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Однак, представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без поважних. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-5449 про стягнення аліментів, за результатами розгляду якої ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1600 грн. щомісячно, починаючи з 18.08.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що на виконання вказаного рішення Суворовським районним судом м. Одеси 10.02.2011 року було видано виконавчий лист № 2-5449.

17.02.2011 року на підставі виконавчого листа № 2-5449, виданого 10.02.2011 року, постановою ст. державного виконавця Суворовського ВДВС Одеського МУЮ Сігаєвої К.В. від 17.02.2011 року було відкрито виконавче провадження № 24525282 (а.с. 10).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не належним чином виконував свої зобов`язання щодо сплати аліментів, внаслідок чого станом на 01.01.2022 року у відповідача наявна заборгованість за сплати в розмірі 83666,00 грн.

Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією розрахунку заборгованості по аліментах від 19.01.2022 року, складеного державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС м. Одеса Південного МУМЮ (м. Одеса) Кобилко В.С. в рамках виконавчого провадження АСВП 24525282.

Закон України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.

Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини.

У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірі пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Даний висновок зроблено у правовому висновку постанови Великої Палати ВС від 03.04.2019 року У справі № 333/6020/16-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Представником позивача було додано до матеріалів справи пені за прострочення аліментів, відповідно до якого розмір пені складає 219200,00 грн., вказаних розрахунок відповідачем спростовано не було.

Суд погоджується із наданим представником позивача розрахунком заборгованості пені, оскільки такий було проведено відповідно до зазначених вище норм законодавства.

Згідно приписів ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, враховуючи законодавчо закріпленні обмеження щодо неможливості стягненні неустойки (пені) більше ніж 100 % заборгованості зі сплати аліментів, яка у даній справі складає 83666,00 грн., суд доходить висновку, що розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню з ОСОБА_2 становить 83666,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що факт наявності заборгованості у виконавчому провадженні АСПВ 24525282 з виконання виконавчого листа № 2-5449/10 підтверджений належними, достовірними та дійсними доказами, які в своїй сукупності є достатніми для висновку про обґрунтованість вимоги стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) від суми несплачених аліментів в розмірі 83666,00 грн.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2022 року.

Керуючись ст.ст. 4 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 277 278, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 196 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів в розмірі 83666 /вісімдесят три тисячі шістсот шістдесят шість/грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 992/дев`ятсот дев`яносто два/грн. 40коп.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 листопада 2022 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер