Провадження № 2/344/3538/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29 листопада 2022 року місто Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Агропромислової фірми «Злак» про визнання майнових прав на об`єкт інвестування, стягнення неустойки за невиконання зобов`язання та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

25 листопада 2022 року представник позивача ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Агропромислової фірми «Злак», місцезнаходження: 76000 Івано-Франківська область, Коломийський район, село Струпків, вул. Набережна, буд. 1, про визнання майнових прав на об`єкт інвестування, стягнення неустойки за невиконання зобов`язання та моральної шкоди.

Нормами статей 175 та 177 Цивільного процесуального кодексу України встановлені вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Відповідно до частини другої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частина перша статті 60 Цивільного процесуального кодексу України визначає, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу (частина друга статті 60 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, Для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи зміст позовних вимог, дана справа не належить до категорії малозначних, тому представником позивача у суді може бути лише адвокат.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 Цивільного процесуального кодексу України).

Звертаючись до суду з позовною заявою, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надав нотаріально посвідчену довіреність.

Жодних доказів про те, що представництво позивача здійснює адвокат в матеріалах позовної заяви відсутні.

Зважаючи на наявні документи, які надані в якості повноважень на представництво позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подано та підписано позовну заяву при відсутності належних повноважень на ведення справи.

Тому суддя дійшла висновку про відсутність можливості відкрити провадження у справі за наявності сумнівів у тому, чи належною особою підписано та подано заяву, на підставі якої розпочинається судове провадження.

Згідно пункту 3 частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Проте позивачем у позовній заяві не зазначено ціни позову.

Також до позову не доданий документ, що підтверджує дійсну вартість спірного майна, станом на час подання позовної заяви до суду, що унеможливлює визначити ціну позову і, відповідно, від вартості майна сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру.

Відповідно до частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, не було додано доказів сплати судового збору.

Натомість позивач, посилаючись на статтю 22 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначив, що як споживач звільняється від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням його прав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено наступні вимоги майнового характеру, а саме:

1) визнання за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на однокімнатну квартиру, площею 42,4 кв.м на 2 (другому) поверсі, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (7 черга, 2 б/с);

2) визнання за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на двокімнатну квартиру, площею 63,2 кв.м на 2 (другому) поверсі, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (7 черга, 2 б/с);

3) стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в сумі 4039455 грн;

4) стягнення з відповідача на користь позивача спричинену моральну шкоду в сумі 20000,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Проте пільга щодо звільнення від сплати судового збору, передбачена частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», не поширюється на вимоги, зазначені позивачем у позовній заяві, з наступних підстав.

У постанові Верховного Суду від 15 червня 2022 року у справі № 711/1032/21 (провадження № 61-19291св21) висловив позицію щодо вимоги про стягнення пені на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та зазначив, що тлумачення абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону № 1023-XII свідчить, що ця норма не поширюється на договори купівлі-продажу майнових прав.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постанові від 04 серпня 2021 року у справі № 587/823/19 (провадження № 61-5139св21), в якій викладено те, що тлумачення абзацу 1 частини п`ятої статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" свідчить, що цей абзац застосовується до договорів підряду та договорів про надання послуг, та не поширюється на договори купівлі-продажу майнових прав. Відповідно прострочення зобов`язань, що виникли із договору підряду або договору про надання послуг зумовлює нарахування пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) або в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

З матеріалів позовної заяви вбачається те, що 02 жовтня 2017 року між Агропромисловою фірмою «Злак», Продавцем, та ОСОБА_1 , Покупцем, були укладені договори купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створене у майбутньому, предметом яких є передача у власність Покупця квартири.

Враховуючи предмет та зміст укладених договорів, суддя приходить до переконання, що між сторонами були укладені договори купівлі-продажу, а не договір про виконання робіт (надання послуг), а тому відсутні підстави для застосування положень частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин і, відповідно вимоги, заявлені позивачем, підлягають оплаті судовим збором.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 992,40 грн, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не більше 12405,00 грн.

Пунктом 1 частини першої статті176 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна.

Згідно пункту 10 частини першої статті 176 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, загальною сумою всіх вимог.

Позивач не сплатив судовий збір за кожну вимогу майнового характеру.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір у загальному розмірі 14 389,80 грн (992,40 грн + 992,40 грн + 12405, 00 грн = 14 389,80 грн).

Відповідно до частини першої-другої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Агропромислової фірми «Злак» про визнання майнових прав на об`єкт інвестування, стягнення неустойки за невиконання зобов`язання та моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мелещенко Л.В.