Справа №359/2585/22
Провадження №2/359/1800/2022
УХВАЛА

31 травня 2022 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борець Є.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» про визнання протиправною та недійсною умови трудового договору; визнання частково нечинним штатного розпису; зобов`язання привести штатний розпис у відповідність із класифікатором посад та законом, внести зміни у наказ про призначення на посаду, встановити надбавки та премію; стягнення недоплаченої частини заробітної плати; визнання протиправними дій, що полягають у заниженні розміру премій; зобов`язання скасувати накази та встановити нові відсотки премій; стягнення недоплаченої частини премій, компенсації за невикористані відпустки, компенсації за використання особистого комп`ютера та принтера; визнання протиправними та такими, що вводять в оману, дій, що полягають у встановленні заниженого розміру підвищення посадового окладу, зобов`язання скасувати наказ про підвищення посадового окладу; стягнення посадової надбавки в подвійному розмірі, недоплаченої матеріальної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи; визнання протиправними наказу про зміну істотних умов праці та дій, що полягають у проведенні розслідування за прогул та у притягненні до дисциплінарної відповідальності; зобов`язання скасувати фіктивний наказ про зміну істотних умов праці та відновити дійсний наказ про переведення працівників на виконання обов`язків дистанційно, скасувати накази про призначення проведення службового розслідування, притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з роботи; зобов`язання поновити на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається суддею.

В травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом (а.с.1-41), в якому він просив:

1. визнати протиправною та недійсною умову трудового договору, укладеного з позивачем, про встановлення йому 7 тарифного розряду з посадовим окладом;

2. визнати нечинним штатний розпис ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119) в частині включення в нього групи з охорони праці працівників;

3. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» ОСОБА_2 привести штатний розпис у відповідність із класифікатором посад, ч.5 ст.15 Закону України «Про охорону праці» та Положенням про службу охорони праці;

4. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. внести зміни до наказу №14/ОС-20 від 15 січня 2020 року: призначити ОСОБА_1 на посаду начальника відділу з охорони праці з 16 січня 2020 року, встановити йому 25 тарифний розряд з посадовим окладом згідно зміненого штатного розпису;

5. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. встановити позивачу надбавку за високі досягнення у праці в розмірі 50% посадового окладу та надбавку за особливі умови праці в розмірі 50% посадового окладу;

6. встановити ОСОБА_1 премію в розмірі 180% посадового окладу;

7. стягнути з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на користь позивача недоплачену частину заробітної плати: посадовий оклад в розмірі 87598 гривень 89 копійок, надбавку за високі досягнення у праці в розмірі 47640 гривень 4 копійок, надбавку за особливі умови праці в розмірі 75273 гривень 53 копійок;

8. визнати протиправними дії колишнього начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Турчина С.М., що полягають у заниженні ОСОБА_1 премій з березня 2020 року;

9. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. скасувати вказані накази та встановити позивачу розмір премій на рівні 180% посадового окладу;

10. стягнути з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на користь позивача недоплачену частину премій в розмірі 261574 гривень 28 копійок;

11. стягнути з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на користь позивача компенсацію за 26 днів невикористаної відпустки в розмірі 55800 гривень 12 копійок, компенсацію за 4 дні невикористаної (комп`ютерної) відпустки в розмірі 10865 гривень 60 копійок та компенсацію за використання особистого комп`ютера та принтера в розмірі 2100 гривень 00 копійок;

12. визнати протиправними та такими, що вводять в оману, дії колишнього начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Турчина С.М., що полягають у встановленні ОСОБА_1 в наказі №9/ОС-21 від 25 січня 2021 року підвищення посадового окладу в розмірі 10% з 1 січня 2021 року;

13. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. скасувати наказ №9/ОС-21 від 25 січня 2021 року;

14. стягнути з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на користь позивача посадову надбавку в подвійному розмірі, що становить 16527 гривень 40 копійок, недоплачену матеріальну допомогу в розмірі 10011 гривень 90 копійок та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з роботи в розмірі 9032 гривень 00 копійок;

15. визнати протиправним наказ колишнього начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Турчина С.М. №88/ОД-20 від 23 березня 2020 року «Про зміну істотних умов праці працівників ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)»;

16. визнати протиправними дії колишнього начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Турчина С.М., що полягають у проведенні розслідування відносно прогулу позивача та притягнення його до дисциплінарної відповідальності;

17. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. скасувати фіктивний наказ №88/ОД-20 від 23 березня 2020 року «Про зміну істотних умов праці працівників ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» та відновити дійсний наказ №88/ОД-20 від 23 березня 2020 року «Про переведення працівників ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на виконання обов`язків дистанційно»;

18. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. скасувати наказ №58/0/1-21 від 15 лютого 2021 року «Про призначення проведення службового розслідування та створення комісії»;

19. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. скасувати наказ №9/ОС/СТ-21 від 18 лютого 2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »;

20. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. скасувати наказ №41/ОС-21 від 4 березня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 за прогул на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України;

21. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. поновити позивача на роботі в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на посаді начальника відділу з охорони праці;

22. стягнути з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 663310 гривень 00 копійок.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 9 травня 2022 року (а.с.44-48) пред`явлений позов залишений без руху, ОСОБА_1 наданий строк протягом 10 днів з дня отримання ним копії ухвали судді для сплати судового збору в розмірі 15655 гривень 2 копійок.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 2 «Відкриття провадження у справі» розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України.

2. Норми процесуального права, якими керується суддя.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

3. Мотиви, якими керується суддя.

18 травня 2022 року ОСОБА_1 отримав копію ухвали судді. Це підтверджується підписом позивача у розписці від 18 травня 2022 року (а.с.49). Починаючи з 19 травня 2022 року розпочався десятиденний строк для усунення позивачем допущеного недоліку: а саме, для сплати ним судового збору. Перебіг цього процесуального строку закінчився 31 травня 2022 року.

Однак ще 17 травня 2022 року, тобто до отримання копії судового рішення, ОСОБА_1 подав заяву про зменшення позовних вимог (а.с.50-52), в якій він просить:

1. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. встановити позивачу надбавку за високі досягнення у праці в розмірі 50% посадового окладу та надбавку за особливі умови праці в розмірі 50% посадового окладу;

2. встановити ОСОБА_1 премію в розмірі 180% посадового окладу;

3. стягнути з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на користь позивача недоплачену частину заробітної плати: посадовий оклад в розмірі 87598 гривень 89 копійок, надбавку за високі досягнення у праці в розмірі 47640 гривень 4 копійок та надбавку за особливі умови праці в розмірі 75273 гривень 53 копійок;

4. визнати протиправними дії колишнього начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Турчина С.М., що полягали у заниженні ОСОБА_1 премій з березня 2020 року;

5. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. скасувати вказані накази та встановити позивачу розмір премій на рівні 180% посадового окладу;

6. стягнути з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на користь ОСОБА_1 недоплачену частину премій в розмірі 261574 гривень 28 копійок;

7. стягнути з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на користь позивача недоплачену компенсацію за 26 днів невикористаної відпустки в розмірі 55800 гривень 12 копійок, компенсацію за 4 дні невикористаної (комп`ютерної) відпустки в розмірі 10865 гривень 60 копійок та компенсацію за використання особистого комп`ютера та принтера в розмірі 2100 гривень 00 копійок;

8. визнати протиправними та такими, що вводили в оману, дії колишнього начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Турчина С.М., що полягали у встановленні ОСОБА_1 в наказі №9/ОС-21 від 25 січня 2021 року підвищення посадового окладу в розмірі 10% з 1 січня 2021 року;

9. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. внести зміни в наказ №9/ОС-21 від 25 січня 2021 року;

10. стягнути з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 16527 гривень 40 копійок та недоплачену матеріальну допомогу в розмірі в розмірі 10011 гривень 90 копійок;

11. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. скасувати наказ №41/ОС-21 від 4 березня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 за прогул на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України»;

12. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. поновити позивача на роботі в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на посаді начальника відділу з охорони праці;

13. стягнути з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 663310 гривень 00 копійок.

На підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за заявлення вимог, викладених в пунктах 1 12 заяви про зменшення позовних вимог. Водночас, як роз`яснив Верховний Суд в ухвалі від 22 липня 2019 року у справі №488/769/17 (провадження №61-12866ск19), за змістом приписів ст.ст.94, 116, 117 КЗпП України та ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-301гс18). Тому ОСОБА_3 не звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 663310 гривень 00 копійок. За своєю правовою природою ця вимога є вимогою майнового характеру, за її заявлення справляється судовий збір в розмірі 6633 гривень 10 копійок (663310,00 : 100%). Станом на 31 травня 2022 року ОСОБА_3 не сплатив судовий збір у вказаному розмірі та не усунув процесуальний недолік, визначений ухвалою судді Бориспільського міськрайон-ного суду від 9 травня 2022 року.

Зі змісту мотивувальної частини заяви про зменшення позовних вимог (а.с.51) вбачається, що позивач не може сплатити судовий збір у вказаному розмірі з огляду на його тяжкий матеріальний стан, а також запровадження воєнного стану на території України. Однак всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України позивач не подав жодного доказу на підтвердження того, що розмір його доходу (заробітку) об`єктивно унеможливлює сплату ним судового збору в розмірі 6633 гривень 10 копійок. Введення воєнного стану в Україні не є достатньою підставою для звільнення позивача від обов`язку сплати судового збору. Ці обставини переконливо свідчать про те, що підстави для звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору відсутні. Зокрема, в резолютивній частині заяви про зменшення позовних вимог (а.с.51-52) навіть відсутня вимога про вжиття вказаного процесуального заходу.

З огляду на це суддя вважає, що позов, пред`явлений ОСОБА_3 , належить повернути позивачу.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» про визнання протиправною та недійсною умови трудового договору; визнання частково нечинним штатного розпису; зобов`язання привести штатний розпис у відповідність із класифікатором посад та законом, внести зміни у наказ про призначення на посаду, встановити надбавки та премію; стягнення недоплаченої частини заробітної плати; визнання протиправними дій, що полягають у заниженні розміру премій; зобов`язання скасувати накази та встановити нові відсотки премій; стягнення недоплаченої частини премій, компенсації за невикористані відпустки, компенсації за використання особистого комп`ютера та принтера; визнання протиправними та такими, що вводять в оману, дій, що полягають у встановленні заниженого розміру підвищення посадового окладу, зобов`язання скасувати наказ про підвищення посадового окладу; стягнення посадової надбавки в подвійному розмірі, недоплаченої матеріальної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи; визнання протиправними наказу про зміну істотних умов праці та дій, що полягають у проведенні розслідування за прогул та у притягненні до дисциплінарної відповідальності; зобов`язання скасувати фіктивний наказ про зміну істотних умов праці та відновити дійсний наказ про переведення працівників на виконання обов`язків дистанційно, скасувати накази про призначення проведення службового розслідування, притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з роботи; зобов`язання поновити на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернути позивачу.

Ухвала судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець