Справа № 510/2099/21
Провадження № 2/510/542/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.22 року Ренійський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки загальної площею 2,15 га, яка розташована на території Лиманської сільської ради, масив № 3,14 діл. № 8, масив № НОМЕР_1 діл. № НОМЕР_2 , цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті ОСОБА_2 . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за законом, спадщину прийняла у відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Пізніше, 13.10.2021 р., позивач звернувся до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив до суду відзив на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з відсутністю доказів обставин, викладених у позовній заяві, справу просив розглянути за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 01.12.2020 р. Ренійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), серія НОМЕР_3 ; свідоцтво про шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актовий запис № 1, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 »; державний акт про право приватної власності на землю, серії НОМЕР_4 , власник ОСОБА_2 ; довідка виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 230 від 21.09.2021 р., із якої вбачається, що ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини проживала із спадкодавцем; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 29.10.2021 р.; заява ОСОБА_1 до Ренійської РДНК про прийняття спадщини; рекомендоване повідомлення «Укрпошти»; постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,15 га, яка розташована на території Лиманської сільської ради, масив № 3,14 діл. № 8, масив № НОМЕР_1 діл. № НОМЕР_2 , цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Під час життя ОСОБА_2 не залишив заповідальне розпорядження, тому спадкоємство здійснюється за законом.

Згідно наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_1 від 01.04.2021 р. та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 29.10.2021 р., позивач ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто прийняла спадщину відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, крім того позивачка мешкала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 230 від 21.09.2021 р..

13.10.2021 р. позивачка звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину, що залишилася після ОСОБА_2 в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців першої черги не має.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч.1 ст.1273 ЦК України).

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, відмову від спадщини не заявляла. Інших спадкоємців першої черги, не встановлено.

Тобто матеріали справи містять докази того, що позивач є спадкоємцем спадкового майна яке відкрилось після смерті ОСОБА_2 за законом, прийняла в спадщину, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги заперечення викладені у відзиві, оскільки вони спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених позивачем обставин та досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 15, 328, 1217, 1218, 1222, 1233, 1268-1270, 1273 ЦК України, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності- задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) право власності на земельну ділянку загальною площею 2,15 га, яка розташована на території Лиманської сільської ради, масив № 3,14 діл. № 8, масив № НОМЕР_1 діл. № НОМЕР_2 , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Державного акту серії І-ОД № 051182, в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін