Справа № 202/1186/21
Провадження № 2/202/171/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

25 травня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Свити Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 несплаченої частки майнової шкоди у сумі 27 570, 91 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що ОСОБА_2 21 листопада 2020 року о 10 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась в районі буд. № 2-к по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де своєчасно не вжила заходів для зменшення швидкості до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснила наїзд на транспортний засіб «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався попереду, після чого автомобіль «Рено» продовжив некерований рух та зіткнувся з автомобілем «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керування водія ОСОБА_3 , яка рухалась в попутному напрямку. Внаслідок дій відповідача транспортний засіб автомобіль «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень. З метою компенсації спричинених в результаті даної ДТП збитків, він звернувся до приватного акціонерного товариства СК «ВУСО», яке здійснило йому виплату страхового відшкодування в розмірі 130 000 грн. З метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, він звернувся до судового експерта. Згідно висновку експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 149 363, 95 грн. та втрата товарної вартості пошкодженого автомобіля складає 8 206, 96 грн. Відповідач в добровільному порядку не відшкодовує суму невиплаченого страхового відшкодування. Просить стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду у сумі 27 570, 91 грн.

Представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував.

ОСОБА_2 в судові засідання не з`являлася, повідомлялася про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 21 листопада 2020 року о 10 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась в районі буд. № 2-к по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де своєчасно не вжила заходів для зменшення швидкості до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснила наїзд на транспортний засіб «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався попереду, після чого автомобіль «Рено» продовжив некерований рух та зіткнувся з автомобілем «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керування водія ОСОБА_3 , яка рухалась в попутному напрямку. Внаслідок дій відповідача транспортний засіб автомобіль «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2020 ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В силу вимог частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З метою компенсації спричинених в результаті даної ДТП збитків, позивач звернувся до приватного акціонерного товариства СК «ВУСО», яким було відшкодовано матеріальну шкоду у сумі 130 000 грн.

Відповідно до висновку судового експерта Дроздова Ю.В. № 2012/20/20 від 10.12.2020 про оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу, який надано позивачем, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 149 363, 95 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та на момент розгляду транспортний засіб позивача вже відремонтований.

Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт від 19.02.2021, загальна вартість ремонтних робіт автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , склала 150 484, 70 грн.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальних збитків у сумі 19 363, 95 грн.

Згідно зі статтями 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

Звернувшись з даним позовом до суду позивач просив, зокрема, стягнути з відповідача як особи, яка завдала шкоду, суму майнової шкоди втрати товарної вартості у сумі 8 206, 96 грн., що підтверджується висновком № 2012/20/20 від 10.12.2020 року.

Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу відшкодовує особа, яка її завдала.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 01.07.2020 року № 420/998/18.

Отже, у цій справі, завдана позивачу майнова шкода в вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України відповідно до якої з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог, сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 908 грн. та витрати на проведення експертизи у сумі 1 600 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) матеріальні збитки у сумі 27 570 (двадцять сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн. 91 коп., з яких 19 363, 95 грн. невідшкодована вартість ремонту автомобіля, 8 206, 96 грн. втрата товарної вартості пошкодженого автомобіля.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. та витрати за проведення експертизи у сумі 1 600 (тисяча шістсот) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.В. Бєсєда