КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 754/2324/20

Апеляційне провадження 22-ц/824/10101/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В, Ящук Т.І.

при секретарях Синявському Д.В., Кролівець О.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2,

Комунального підприємства

«Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану через представника ОСОБА_3 , на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 липня 2022 року та на додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 липня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Скрипки О.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в :

у лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просила стягнути з відповідачки 78 565 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 грн - в рахунок відшкодування моральної шкоду та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . Відповідачка є власницею квартири АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище цього ж будинку, та в якій тривалий час ніхто не проживає. 14.12.2019 її квартиру було затоплено. Згідно з актом комісії ЖЕД № 318 від 18.12.2019 залиття відбулось внаслідок пошкодження працівниками ремонтної бригади, найнятими мешканцями квартири АДРЕСА_2 , труби каналізаційної мережі.

Внаслідок залиття у квартирі стало неможливо проживати та вона потребує термінового ремонту. Згідно звіту про незалежну оцінку матеріальних збитків, вартість збитків внаслідок залиття становить 73 495 грн. За виготовлення звіту нею було сплачено 5 000 грн, та за отримання у ЦНАП Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації довідки з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.02.2020 70 грн.

Крім того, їй було завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. У неї є малолітній син, який зареєстрований та проживав разом з нею у квартирі. Після залиття квартири дитина почала постійно хворіти та вона вимушена була переїхати в іншу квартиру разом з дитиною. Розмір моральної шкоди вона оцінює у 10 000 грн.

Надалі позивачка подала заяву про залучення співвідповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» та просила стягнути, понесені нею збитки з відповідачів солідарно.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засіданні від 31.03.2021 до участі у справі залучено співвідповідачем КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва».

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.07.2022 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 78 565 грн, у рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000 грн, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 520 грн. Вирішено питання судового збору.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.07.2022 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 23 000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 через представника подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення суду, яким відмовити в задоволенні позовних вимог та відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не звернув уваги, що звіт про незалежну оцінку матеріальних збитків ТОВ «Експерт ІН» не враховує обсяги шкоди завданої внаслідок залиття та суперечить переліку пошкоджень, визначених в акті комісії та визначає вартість ремонтних робіт по всій площі квартири. Судом не враховано, що позивачем не надано належних доказів понесення фактичних витрат на проведення ремонтних робіт. Суд також не звернув уваги на висновок судово - будівельної експертизи, в якій експерт зазначив, що встановити конкретну причину та джерело залиття квартири не вбачається можливим у зв`язку з відсутністю пошкоджень інженерних систем, та що позивачкою не було забезпечено безперешкодний доступ до квартири, а також неможливо встановити конкретне місце з якого відбулось залиття, а причиною залиття могло бути засмічення каналізаційного стояку, залиття квартир могло відбутись внаслідок випадання пластикового кутового відводу каналізаційного трубопроводу за умови перекритих кранів водопостачання в квартирі у випадку засмічення. Суд дійшов помилкового висновку при дослідженні відеодоказу, в якому представником ЖЕД - 318 зазначалось, що каналізаційні стоки виливались з каналізаційної труби на кухні та потрапляли до квартири відповідача, що і стало причиною залиття. Суд неправильно встановив обставини, оскільки ні позивачем ні Керуючою компанією не надано жодного доказу, який би підтверджував факт затоплення квартири внаслідок дій ремонтної бригади. Суд не допитав свідків, а саме членів комісії ЖЕД - 318, які самостійно та на власний розсуд склали акт про затоплення та свідка ОСОБА_5 , а також не взяв до уваги свідчення ОСОБА_6 , який вказав, що жодних ремонтних робіт в квартирі не проводилося. Вважає, що акт комісії ЖЕД -318 не відповідає Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій,а залиття відбулось внаслідок витікання каналізаційних стоків з каналізаційної труби з причин засмічення стояку, що є неналежним виконанням Керуючою компанією обов`язку усувати засмічення в системі під час обслуговування системи водопроводу і каналізації. Позивачкою не надано доказів заподіяння їй моральної шкоди.

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення суд не врахував їх заперечення щодо пропуску строку для подачі заяви про стягнення витрат на правничу допомогу та відсутність підстав для стягнення таких витрат, оскільки представником позивачки не надано доказів, що він як адвокат має касу і веде касову книгу. Сам же адвокат не має права виписувати квитанції чи касовий прибутковий ордер про отримання коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зазначає, що доводи апелянта, що залиття квартири відбулось з вини Комунального підприємства у зв`язку із засміченням каналізаційного стоку є безпідставними. Посилаючись на акт від 18.12.2019, відповідачка замовчує факт існування акту від 14.02.2020, який підписаний ще одним представником відповідача та за заявою якого було проведено обстеження квартири. Ні в акті від 18.12.2019, ні в акті від 14.02.2020 не містять будь - яких спростувань, заперечень, дописів стосовно відображеного у цих. Фото та відеофіксація, що надані як докази, чітко вказують на те, що мийка на кухні була відсутня від проектного місця та має чіткі сліди пересування. Посилання на те, що продовження залиття після 14.12.2019 є доказом засмічення стояка безпідставне. Висновок експерта складений майже через рік після події залиття без дослідження первинних фото щодо пошкоджень при залитті. Саме на власника квартири покладається обов`язок з утримання санітарно - технічних приладів (кранів, труб, що розміщені в квартирі) у належному стані. В актах про залиття вказано, що залиття квартири відбулось внаслідок випадіння пластикового куточка каналізаційної труби при зміщенні мийки на кухні, що перебуває в зоні експлуатації відповідальності власників квартири АДРЕСА_2 . Матеріали справи не містять доказів про те, що причиною залиття були неправомірні дії працівників Комунального підприємства.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» Безносенко Т.І. підтримала відзив на апеляційну скаргу та просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.02.2018.

Відповідачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.07.2018. Зазначена квартира знаходиться над квартирою позивачки.

Відповідно до акту ЖЕД-318 від 18.12.2019, 14.12.2019 на ОДЗ надійшло звернення мешканця квартири АДРЕСА_1 стосовно залиття з вище розташованої квартири. Була викликана аварійна служба КП «Керуюча». Фахівцями аварійної служби о 15.50 год. виконані роботи по перекриттю холодного та гарячого водопостачання по стояку квартир АДРЕСА_4 у підвальному приміщенні.

14.12.2019 на ОДС надійшло звернення мешканця квартири АДРЕСА_5 вищевказаного будинку у зв`язку із залиттям з вище розташованої квартири. При обстеженні квартири АДРЕСА_2 17.12.2019 встановлено, що у квартирі проводились ремонті роботи та пошкоджено каналізаційну трубу, а саме: зміщена мийка, сталося випадіння пластикового куточка каналізаційної труби в зоні відповідальності власників квартири (при перекритті подачі ХВП та ГВП на квартиру АДРЕСА_2 при відкритих будинкових стояках залиття припинилося).

17.12.2019 працівниками ЖЕД-318 перекрито подачу холодної та гарячої води у квартирі АДРЕСА_2 та відкрито стояки водопостачання. При обстеженні квартири АДРЕСА_2 виявлено, що у вказаній квартирі мешканцями самостійно проводились ремонтні роботи у всіх приміщеннях найманими робітниками (ремонтною бригадою). Вказаними робітниками при проведенні ремонтних робіт пошкоджено трубу каналізаційної мережі. Комісією обстежено внутрішньо будинкові інженерні мережі холодного, гарячого водопостачання та каналізаційна система будинку, які знаходяться в задовільному технічному стані, витоки відсутні. За висновком комісії залиття відбулося внаслідок пошкодження працівниками ремонтної бригади, найнятої мешканцями квартири АДРЕСА_2 , труби каналізаційної мережі.

Згідно звіту про незалежну оцінку, складеного 22.01.2020 ТОВ «Експерт ІН», вартість матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття житлової квартири АДРЕСА_1 , розрахована з використанням витратного підходу, складає 73 495 грн.

Відповідно до рахунку-фактури від 17.01.2020 та квитанції від 20.01.2020 за складання вказаного звіту позивачкою сплачено 5 000 грн.

Відповідно до акту ЖЕД-318 від 14.02.2020 при обстеженні квартири АДРЕСА_3 виявлено, що в коридорі на підлозі цементна стяжка без покриття, на якій видно сухі сліди залиття у вигляді бурих плям вздовж стіни, яка межує з туалетом та ванною кімнатою; на кухні на підлозі цементна стяжка без покриття, на якій видно сухі сліди залиття у вигляді бурих плям вздовж стіни, яка межує з туалетом. Куточок сифона мийки підключено; в туалеті слідів залиття не виявлено.

Комісією також встановлено, що на момент обстеження крани гарячого та холодного водопостачання у квартирі перекриті, витоки відсутні. Комісією обстежені внутрішньо будинкові інженерні мережі холодного, гарячого водопостачання та каналізаційна система будинку, які знаходяться в задовільному стані, витоки відсутні.

Висновок комісії: станом на 14.02.2020 причину залиття встановити неможливо в зв`язку з тим, що звернень на ОДС та безпосередньо до ЖЕД стосовно залиття від мешканців (власників, представників власника) квартири АДРЕСА_3 до 05.02.2020 не надходило.

Допитаний в судовому засіданні чоловік відповідача ОСОБА_6 пояснив, що 19.12.2019 він приїхав до м. Києва, спілкувався з позивачкою з приводу залиття та заходив до її квартири, яка була залита каналізаційними стоками. Також свідок зазначив, що 19.12.2019 у квартирі відповідачки була відірвана труба.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що залиття квартири позивачки сталось з вини власниці квартири АДРЕСА_2 , яка не забезпечила належний контроль за сантехнічним обладнанням.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до ч. 1 п.1, ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтями 81, 82 ЦПК України установлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу доказування між сторонами.

За загальним правилом, передбаченим ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зазначене правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов`язків щодо доказування.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відтак у даній справі відповідачка мала довести відсутність своєї вини у вчиненні шкоди, а позивачка мала довести розмір такої шкоди.

Відповідачка не спростувала докази, надані позивачкою як на підтвердження факту залиття, так і щодо обсягу пошкоджень, спричинених залиттям квартири.

Залиття відбулося із квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_4

ОСОБА_4 не зверталася із заявою про залиття та не просила встановити причини залиття ні на час залиття, ні в подальшому.

Відповідачка не заперечувала, що у день залиття вона не забезпечила можливості доступу до квартири працівникам аварійної бригади, оскільки у квартирі не проживала.

Відповідно до актів від 18.12.2019 та від 14.02.2020 за наслідками обстеження квартир АДРЕСА_5 та квартири АДРЕСА_2 , які затверджені начальником ЖЕД-318 причиною залиття стало пошкодження труби каналізаційної мережі при проведенні ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_2 . А саме зміщена мийка, сталося випадіння пластикового куточка каналізаційної труби. Відповідно до цих актів будинкові інженерні мережі холодного, гарячого водопостачання та каналізаційна система будинку знаходяться у задовільному стані, витоки відсутні.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 01.10.2020 № 18603/20-43, проведеної за клопотанням відповідачки, встановити конкретну причину та джерело залиття квартири АДРЕСА_2 не вбачається можливим. Причиною залиття квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 могло бути засмічення каналізаційного стояка. Залиття цих квартир могло відбутися внаслідок випадання пластикового кутового відводу каналізаційного трубопроводу на кухні у квартирі АДРЕСА_2 , за умови перекритих кранів водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 у випадку засмічення (повного або часткового) каналізаційного стояку нижче рівня чистої підлоги квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновок судової будівельно-технічної експертизи від 01.10.2020 № 18603/20-43 не є доказом відсутності вини ОСОБА_4 у вчиненні шкоди позивачці, та не підтверджує вину КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» у вчиненні такої шкоди, оскільки він зроблений на припущеннях.

Разом з тим, опис квартири АДРЕСА_2 під час обстеження експертом спростовує доводи апеляційної скарги про те, що у квартирі не проводилися ремонтні роботи.

Так, відповідно до цього висновку при обстеженні квартири у коридорі, кухні та житловій кімнаті покриття підлоги - це цементна стяжка.

Даний опис відповідає даним, які зазначені в актах про залиття щодо проведення ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_2 . Відповідно до акту від 14.02.2020 у квартирі АДРЕСА_2 на час обстеження у коридорі на підлозі цементна стяжка без покриття, на якій видно сухі сліди залиття у вигляді бурих плям вздовж стіни, яка межує з туалетом та ванною кімнатою. На кухні на підлозі цементна стяжка без покриття, на якій видно сухі сліди залиття у вигляді бурих плям вздовж стіни, яка межує з туалетом.

Водночас з актів про залиття вбачається, що квартира АДРЕСА_5 залита зверху, оскільки сліди залиття виявлено на стелі туалету, кухні, коридору та кімнати.

Відтак судом першої інстанції правильно встановлено, що залиття квартири позивачки відбулося з квартири ОСОБА_4 та оскільки ОСОБА_4 не надала доказів про те, що залиття сталося не з її вини, суд задовольнив позовні вимоги до цієї відповідачки.

Позивачка ж надала належні та допустимі докази розміру матеріальних збитків внаслідок залиття.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка не надала доступу експерту для обстеження квартири АДРЕСА_5 для встановлення обсягів залиття не можна визнати обгрунтованими, оскільки у позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що у зв`язку із залиттям проживання у квартирі АДРЕСА_5 неможливе та зазначила адресу електронної пошти та номер телефону для зв`язку з нею. Будь - яких доказів про те, що ОСОБА_1 повідомлялася про необхідність з`явитися до квартири АДРЕСА_5 у певний період часу для проведення обстеження квартири експертом матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 зазначила, що її квартиру було залито каналізаційними стоками, що призвело до неможливості проживання у ній, до то ж з малолітньою дитиною. Розшукати власницю квартири АДРЕСА_2 тривалий час не вдавалося, оскільки ОСОБА_4 проживає за межами міста Києва.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_4 уже після того, як їй стало відомо про залиття квартири вчинила хоч якісь дії для огляду своєї квартири чи квартири ОСОБА_1 . Будь - яких перешкод ОСОБА_4 щодо огляду наслідків залиття у квартирі АДРЕСА_5 не чинилося, проте вона на власний розсуд усунулася від з`ясування причин та обсягів залиття. Будь - яких заперечень щодо складених актів про залиття не заявляла.

Свідок ОСОБА_6 , який є чоловіком відповідачки вказав, що 19.12.2019 він заходив до квартири позивачки та квартира була залита каналізаційними стоками.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Акти від 18.12.2019 та від 14.02.2020 за наслідками обстеження квартир АДРЕСА_5 та квартири АДРЕСА_2 , які затверджені начальником ЖЕД-318 оцінені судом у сукупності з іншими доказами, зокрема із відеозаписом обстеження, фотододатками, з урахуванням пояснень сторін, показань свідка, а тому доводи апеляційної скарги про те, що ці акти не є належними та допустимими доказами суперечать ст. 76 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» не подано доказів того, що ними проводилася періодична прочистка каналізаційного стояка, то вина у залиття лежить на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» не можна визнати обгрунтованими, оскільки за матеріалами справи не встановлено причинного зв`язку між проведенням чи не проведенням Комунальним підприємством періодичних оглядів водопровідно - каналізаційних систем та залиттям квартири позички.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не допитав свідка ОСОБА_5 та експерта не є підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

У разі, якщо апелянт вважає, що показання свідка ОСОБА_5 чи пояснення експерта спростують докази, які знаходяться у матеріалах справи, він міг заявити клопотання про допит цих осіб на стадії апеляційного розгляду, проте такого клопотання заявлено не було.

Встановивши, що залиття квартири позивачки призвело до неможливості певний час проживати у такій квартирі, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що позивачці вчинено моральну шкоду, розмір якої судом визначено з урахуванням принципу розумності та справедливості.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Натомість колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині, що стосується додаткового рішення суду.

Ухвалюючи додаткове рішення та стягуючи на користь позивачки 23 000 грн, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у позовній заяві здійснено попередній розрахунок витрат на правничу допомогу, та такі витрати зазначені у сумі 6 000 грн.

При ухваленні рішення суд вирішив питання про стягнення витрат на правничу допомогу та стягнув з ОСОБА_4 на користь позивачки 5 520 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

У заяві про ухвалення додаткового рішення не зазначено будь - яких причин суттєвої різниці між орієнтовним розрахунком судових витрат, який зазначено у позовній заяві та тими витратами, про стягнення яких заявлено після ухвалення рішення.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник відповідачки подав заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу.

Вказуючи на те, що витрати на правничу допомогу, заявлені до стягнення є співмірними із складністю справи суд першої інстанції не звернув уваги на те, що розмір таких витрат складає фактично третю частину від задоволених позовних вимог.

Оскільки сума витрат на правничу допомогу, яка заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, на думку колегії суддів, суд першої інстанції мав відмовити в ухваленні додаткового рішення про стягнення таких витрат, оскільки у заяві про ухвалення додаткового рішення не зазначено, що сторона не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

За вказаних обставин додаткове рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 липня 2022 року залишити без змін.

Додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 липня 2022 року скасувати. У задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22.12.2022.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук