Справа № 183/2230/21
№ 2/183/898/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Кодаченко А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», про визнання іпотекодержателем -
У квітні 2021 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА», у якому просить визнати ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» ? іпотекодержателем нерухомого майна, а саме:
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 29.04.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» (код: 20025456) та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (код: 38750239) було укладено Договір № GK3N216867 про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 624.
Після укладення договору № GK3N216867 між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», Позивачем було встановлено, наступні обставини:
01.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «НАДРА» (найменування змінено на ПАТ «КБ «НАДРА») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 761976/ФЛ, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 701 120,48 доларів США, в порядку та на умовах визначених Кредитним договором, в строк до 12.01.2032р.
13.06.2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-3266/11, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської обл. від 05 травня 2014 року, позовні вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним Договором № 761976 від 01 лютого 2008 року в сумі 1 254 315,22 доларів США (що згідно НБУ становить 10 021 978,61 грн.) яка складається з: суми основного боргу в розмірі 697 167,30 доларів США, заборгованості за відсоткамив розмірі 358 504, 96 доларів США, пені в розмірі 128 530,48 доларів США, штрафу в розмірі 70 112,48 доларів США та судові витрати в сумі 1 952,00 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «НАДРА» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено.
При цьому судом було встановлено наступне.
Згідно п. 3.1.11 договору іпотеки № 761976 від 01.02.2008 року до виконання зобов`язань у повному обсязі, ОСОБА_1 не має права без згоди іпотекодержателя, тобто «КБ «НАДРА», розпоряджатися будь-яким чином предметом іпотеки, в цілому або окремим майном, що входить до його складу, а саме: відчужувати у будь-який спосіб, знищувати, передавати у володіння і користування третім особам, а також укладати відносно предмету іпотеки або його частини будь-які інші угоди без згоди Іпотекодержателя.
В серпні 2012 року ОСОБА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відчуження заставленого майна, яке йому було ввірене, отримав в Садівничому товаристві «Висотник-2» довідку № 12 від 08.08.2012 року на підтаві якої в Піщанській сільській раді Новомосковського району Дніпропетровської області отримав довідку за вихідним № 1688 від 08.08.2012 року щодо зміни номеру будинку з АДРЕСА_5 , з метою його подальшого відчуження, на підставі яких в подальшому була змінена адреса вказаного нерухомого майна, яке знаходилось у заставі, згідно договору іпотеки № 761976 від 01.02.2008 року.
Після чого, 28 серпня 2012 року ОСОБА_1 у денний час, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відчуження заставленого майна, яке йому було ввірено, знаходячись у садовому будинку, діючи з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, порушуючи умови кредитного договору № 761976/ФЛ від 01.02.2008 року та договору іпотеки 761976 від 01.02.2008 року, уклав з ОСОБА_4 , якому нічог не було відомо про існування вказаних договорів та про злочинні дії ОСОБА_1 , у простій письмовій формі договір купілі-продажу, згідно якого ОСОБА_4 за 500 000 гривень придбав у ОСОБА_1 наступне нерухоме майно: садовий будинок з будівлями та спорудами, загальна площа (кв.м.): 424,9, розташований на земельній ділянці площею 1170 кв. м, за аресою: АДРЕСА_3 , оскільки ОСОБА_1 незаконно було змінено номер будинку з АДРЕСА_6 і тим самим було змінено адресу вказаного нерухомого майна, яке згідно кредитного договору № 761976/ФЛ від 01.02.2008 року та договору іпотеки № 761976 від 01.02.2008 року знаходилось у заставі.
Таким чином ОСОБА_1 , діючи умисно, здійснив незаконні дії щодо відчуження заставленого майна, яке було йому ввірено, на користь третьої особи.
05.08.2013р. та 07.08.2013р., на підставі підробленого рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2012р., Реєстраційною службою Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровськї області зареєстровано право власності за ОСОБА_4 на нерухоме майно.
Позивач посилається на те, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта їм стало відомо, що власником спірного нерухомого майна, а саме садового будинку та двох земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_3 , є ОСОБА_2 , яка фактично являється особою, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, внаслідок чого остання набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором, у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2021 року справу № 183/2230/21 передано в провадження судді Сороки О.В. /а.с. 97/.
Ухвалою суду від 18 травня 2021 року відкрите провадження по справі /а.с. 109/.
Представник позивача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення по суті пред`явлених позовних вимог, в подальшому звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність.
Відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подав, у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Будь - яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не подала, у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила. Будь - яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Третя особа у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Будь - яких заяв та клопотань від неї не надходило
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог із наступних підстав.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
01.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «НАДРА» (найменування змінено на ПАТ «КБ «НАДРА») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 761976/ФЛ, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 701 120,48 доларів США в порядку та на умовах визначених Кредитним договором, в строк до 12.01.2032 року /а.с.21-24/
В серпні 2012 року, відповідно до довідки № 1688 від 08.08.2012 року, виданої виконкомом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області змінено адресу: АДРЕСА_6 , в садовому товаристві «Висотник-2», розташовану на території Піщанської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області на підставі довідки голови садового товариства «Висотник - 2», №12 від 08.08.2012 року /а.с.72/.
13.06.2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-3266/11, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської обл. від 05 травня 2014 року, позовні вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним Договором № 761976 від 01 лютого 2008 року в сумі 1 254 315,22 доларів США (що згідно НБУ становить 10 021 978,61 грн.) яка складається з: суми основного боргу в розмірі 697 167,30 доларів США, заборгованості за відсоткамив розмірі 358 504, 96 доларів США, пені в розмірі 128 530,48 доларів США, штрафу в розмірі 70 112,48 доларів США та судові витрати в сумі 1 952,00 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «НАДРА» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено /33-36/.
- садовий будинок з будівлями та спорудами (загальна площа 424,90 кв.м.) на земельній ділянці площею 1170 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;
В серпні 2014 року ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу завірений 26.08.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Панченко О.В. покупець ОСОБА_5 .
25 червня 2015 року слідчим суддею Бабушкінського районного суду заборонено ОСОБА_5 розпоряджатися нерухомим майном:
- садовим будинком з будівлями та спорудами (загальна площа 424,90 кв.м.) на земельній ділянці площею 1170 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;
25 листопада 2015 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження пза обвинуваченням ОСОБА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності /а.с.29-32/.
Згідно п. 3.1.11 договору іпотеки № 761976 від 01.02.2008 року до виконання зобов`язань у повному обсязі, ОСОБА_1 не має права без згоди іпотекодержателя, тобто «КБ «НАДРА», розпоряджатися будь-яким чином предметом іпотеки, в цілому або окремим майном, що входить до його складу, а саме: відчужувати у будь-який спосіб, знищувати, передавати у володіння і користування третім особам, а також укладати відносно предмету іпотеки або його частини будь-які інші угоди без згоди Іпотекодержателя.
В серпні 2012 року ОСОБА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відчуження заставленого майна, яке йому було ввірене, отримав в Садівничому товаристві «Висотник-2» довідку № 12 від 08.08.2012 року на підтаві якої в Піщанській сільській раді Новомосковського району Дніпропетровської області отримав довідку за вихідним № 1688 від 08.08.2012 року щодо зміни номеру будинку з АДРЕСА_5 , з метою його подальшого відчуження, на підставі яких в подальшому була змінена адреса вказаного нерухомого майна, яке знаходилось у заставі, згідно договору іпотеки № 761976 від 01.02.2008 року.
Після чого, 28 серпня 2012 року ОСОБА_1 у денний час, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відчуження заставленого майна, яке йому було ввірено, знаходячись у садовому будинку, діючи з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, порушуючи умови кредитного договору № 761976/ФЛ від 01.02.2008 року та договору іпотеки 761976 від 01.02.2008 року, уклав з ОСОБА_4 , якому нічог не було відомо про існування вказаних договорів та про злочинні дії ОСОБА_1 , у простій письмовій формі договір купілі-продажу, згідно якого ОСОБА_4 за 500 000 гривень придбав у ОСОБА_1 наступне нерухоме майно: садовий будинок з будівлями та спорудами, загальна площа (кв.м.): 424,9, розташований на земельній ділянці площею 1170 кв. м, за аресою: АДРЕСА_3 , оскільки ОСОБА_1 незаконно було змінено номер будинку з АДРЕСА_6 і тим самим було змінено адресу вказаного нерухомого майна, яке згідно кредитного договору № 761976/ФЛ від 01.02.2008 року та договору іпотеки № 761976 від 01.02.2008 року знаходилось у заставі.
Таким чином ОСОБА_1 , діючи умисно, здійснив незаконні дії щодо відчуження заставленого майна, яке було йому ввірено, на користь третьої особи, його дії органом досудового розслідуваня кваліфіковано за ч.1 ст. 388 КК України, як незаконне відчуження заставленого майна, здійснене особою, якій це майно ввірено.
10 жовтня 2016 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва заяву ПАТ «КБ «НАДРА» про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено.
Встановлено факт зміни номеру будинку по АДРЕСА_5 .
Ухвала суду мотивована тим, що встановлення факту не матиме наслідків у вигляді його примусового виконання, проте буде доказом на підтвердження факту зміни номеру будинку та земельної ділянки /а.с.209-212/.

Ухвалою апеляційного суда міста Київа від 28 березня 2017 року ухвалу Шевченківського суду міста Киіва від 10 жовтня 2016 року скасовано.

Постановою Верховного Суда від 08 серпня 2019 року ухвала апеляційного суда від 28 березня 2017 року залишена без змін /205-208/.

29.04.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» (код: 20025456) та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (код: 38750239) було укладено Договір № GK3N216867 про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 624 /а.с14-15/.

Відповідно до п. 1. договору № GK3N216867 в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору /а.с. 16/, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав позивача, як іпотекодержателя, та регулюються ст. 11, ч. 1 ст. 509, ст. 526, ч. 1 ст. 598, ст.ст. 599, 629 ЦК України, а також п.п. 1-2 договору №GL3N216867 про відступлення прав вимоги від 29.04.2020 р.

За змістом статей 3,15,16 ЦК України правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. У цьому висновку суд спирається на подібні висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі №920/1771/14 та постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №910/23369/17).

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див.mutatis mutandisвисновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

Вирішуючи спір, суд повинен з`ясувати, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Як встановлено судом в даній справі, договір № GK3N216867 від 29.04.2020 р. є дійсним, відтак, підлягає виконанню його сторонами.

Крім того, судом встановлено, що 01.02.2008 року. між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «НАДРА» (найменування змінено на ПАТ «КБ «НАДРА») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 761976/ФЛ, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 701 120,48 доларів США в порядку та на умовах визначених Кредитним договором, в строк до 12.01.2032р.

01.02.2008 року, в якості забезпечення виконання зобов`язння ОСОБА_1 за кредитним договором, між сторонами укладено Договір іпотеки № 761976, що був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Безталаною О.А. та зареєстрований в реєстрі за № 357, відповідно до умов якого в іпотеку ПАТ «КБ «НАДРА» було передано нерухоме майно, а саме садовий будинок з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 та земельну ділянку, площею 1170 кв.м., що знаходиться АДРЕСА_4 , кадастровий номер :01:303:0023.

Відповідно ло п. 3.1.11 договору іпотеки № 761976 від 01.02.2008 року до виконання зобов`язань у повному обсязі, ОСОБА_1 не має права без згоди іпотекодержателя розпоряджатися будь-яким чином предметом іпотекі, в цілому або окремим майном, що входить його складу, а саме: відчуживати у будь-який спосіб (продавати, дарувати, обмінювати), знищувати, передавати у володіння і користування (оренду, лізінг) третім особам, а також укладати відносно предмету іпотекі або його частини будь-які інші угоди без згоди Іпотекодержателя /а.с.26/.

Проте, ОСОБА_1 , в порушення умов Договору, отримав в Садівничому товаристві «Висотник-2» довідку № 12 від 08.08.2012 року, на підставі якої в Піщанській сільській раді Новомосковського району Дніпропетровської області отримав довідку за вихідним № 1688 від 08.08.2012 року щодо зміни номеру будинку з АДРЕСА_5 , з метою його подальшого відчуження, на підставі яких в подальшому була змінена адреса вказаного нерухомого майна, яке знаходилось у заставі згідно договору іпотеки № 761976 від 01.02.2008 року /а.с.42/.

28 серпня 2012 року, без згоди іпотекодержателя ОСОБА_1 , укладено з ОСОБА_4 договір купівлі-продажу на наступне нерухоме майно: садовий будинок з будівлями та спорудами (загальною площею 424,90 кв.м), розташований на земельній ділянці площею 1170 кв.м, за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка.

Також, судом встановлено, що за заявою ОСОБА_1 31.07.2013 р. була підготовлена технічна документація щодо поділу вищевказаної земельної ділянки площею 0,1170 га. (кадастровий № -01-303-0023), на якій знаходиться садовий будинок з будівлями та спорудам (загальна площа 424,90 кв.м.), за адресою: АДРЕСА_3 на дві земельні ділянки, а саме:

- земельну ділянку, площею 0,0200 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ; якій присвоєний кадастровий номер - № :04:004:0624;

- земельну ділянку, площею 0,097 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 ; якій присвоєний кадастровий - №:04:004:0625.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 було змінено адресу нерухомого майна, яке знаходиться у заставі згідно договору іпотеки № 761976 від 01.02.2008 року із подальшим незаконним відчуженням та поділом предмету іпотеки з оформленням окремих об`єктів нерухомого майна. Таким чином, грубо порушивши істотні умови договору та положення чинного законодавства.

Обставини щодо незаконного відчуження заставленого майна ОСОБА_1 не спростовані останнім при постановленні Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, тобто за нереабілітуючими підставами.

Також, з матеріалів справи вбачається, що в серпні 2013 року на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2012р., яке відсутне в реєстрі судових рішень, Реєстраційною службою Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на нерухоме майно:

- садового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , загальною площею 424,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32);

- земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_7 Кадастровий номер: :04:004:0624 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32);

- земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_8 Кадастровий номер: :04:004:0625 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32).

Також судом встановлено, що в подальшому вищезазначене майно відчужувалось ще декілька разів.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на момент звернення ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до суду із позовною заявою, оспорюване нерухоме майно за адресою:

АДРЕСА_9 АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32);

-земельна ділянка, розташована по АДРЕСА_2 ; площа (га): 0,02; адреса: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :04:004:0624, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32);

-земельна ділянка, розташована по АДРЕСА_2 ; площа (га): 0,097, адреса: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :04:004:0625 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32), належить ОСОБА_2 , на підставі куплі-продажу, серія та № 1290, посвідченого 10.04.2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу /а.с17-20/.

Сума площ земельних ділянок, яка належить ОСОБА_2 (0,02га + 0,097га) становить 0,117 га, що дорівнює площі земельної ділянки, яка була передана у іпотеку банку згідно договору іпотеки та незаконно відчужена особо, якій було ввірно заставне майно.

Проаналізувавше вищевикладене суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Дане також підтверджується Правовою Позицією ВСУ по справі № 6-130цс17 від 01.03.2017р. «За змістом статті 11 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.

Перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи регулюється статтею 23 Закону України "Про іпотеку", якою передбачено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відтак, іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення та реєстрації.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч.6 ст.3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення Боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 ЗУ «Про іпотеку».

Враховуючи невиконання основного зобов`язання, яке встановлене рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2013 року у справі № 2-3266/11, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської обл. від 05 травня 2014 року, Позивач має право звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Отже, у разі вибуття заставного майна з власності іпотекодавця, законодавством встановлено механізм захисту прав іпотекодержателя шляхом перенесення всіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності на майно. У такому випадку у разі невиконання позичальником своїх кредитних зобов`язань іпотекодержатель в силу частини 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку", має право задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна шляхом заявлення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки до особи, яка є власником іпотечного майна на момент заявлення таких вимог.

Правові висновки про те, що у разі відчуження іпотечного майна вимога іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки має бути заявлена до особи, яка є власником такого майна на момент подання позову, є усталеними у судовій практиці Верховного Суду (постанови від 07.05.2019 у справі №926/3371/17, від 23.01.2020 у справі №916/2558/18, від 18.04.2019 у справі №15/5009/1800/11, від 05.05.2020 у справі № 161/6253/15-ц).

Окрім цього, ліквідація боржника за основним зобов`язанням не призводить до припинення зобов`язання іпотекодавця з виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання, якщо іпотекодержателем було реалізовано своє право на звернення стягнення на іпотечне майно.

Сам факт ліквідації боржника за кредитним договором із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, яка не була погашена у процедурі ліквідації, не є підставою для припинення договору застави (іпотеки), укладеного для забезпечення виконання кредитного договору боржником, якщо до цього заставодержателем (іпотекодержателем) було реалізовано його право на звернення стягнення на передане в заставу (іпотеку) майно відповідно до положень ст. 590 ЦК України, статті 33 Закону України «Про іпотеку» (Постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 910/8698/17).

На підставі викладеного, всебічно з`ясувавши обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», про визнання іпотеко держателем - задоволити.

Визнати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» іпотекодержателем, відповідно до Іпотечного договору № 761976 від 01.02.2008 р., на наступні об`єкти нерухомого майна:

- садовий будинок, загальною площею 424,9 кв.м., розташований Квіткова, за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32);

- земельну ділянку, розташованої площею (га): 0,02; кадастровий номер: :04:004:0624 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32), розташовану за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку, розташовану, площею (га): 0,097, кадастровий номер: :04:004:0625 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32)розташовану адреса: АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» () судовий збір у розмірі по 1135 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» () судовий збір у розмірі по 1135 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Код , знаходиться за адресою: 04112, м.Київ, вул.. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8;

- відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживае за адресою: АДРЕСА_10 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживае за адресою: АДРЕСА_11 ;

- третя особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Код , знаходиться за адресою: 04053, м. Київ, вул.. Січових Стрільців, буд. 15.

Суддя О.В. Сорока.