Провадження № 2/712/575/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2022 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
Головуючого судді - Троян Т.Є.
при секретарі - Ліпатовій Н.Г., П`ятун Я.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про відшкодування моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1 500 000 гривень.
Позов обґрунтовує тим, що посадові особи податкового органу, шляхом зупинення 03.01.2017 дії Договору № 031020161 від 03.10.2016 про визнання електронних документів, протиправно позбавили позивача можливості займатися підприємницькою діяльністю, чим було порушено статтю 42 Конституції України, якою встановлено, що кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Вказує, що зазначені обставини змусили позивача звернутися до суду (справа №823/139/17).
Після надання письмових та усних пояснень, встановлення фактичного місця реєстрації та проживання ( АДРЕСА_2 ) позивача, він вважав, що службові особи контролюючого органу поновлять приймання від нього електронної звітності, але на жаль цього не сталося, про що свідчить відмова в прийнятті податкової декларації з ПДВ за лютий 2017 року, що змусило його знову звертатися до суду (справа № 823/541/17).
В період з 03.01.2017 року по 11.06.2017 року позивачем на реєстрацію було направлено 41 податкову накладну та 4 податкові декларації, але жодна з них не була прийнята, про що є відповідні квитанції контролюючого органу.
Так, Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 у справі №823/139/17, залишеним без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії службових осіб ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області щодо зупинення реєстрації електронних документів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Зобов`язано ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, виписані ФОП ОСОБА_1 : №12 від 21.12.2016, №13 від 29.12.2016, №14 від 29.12.2016 та визнати такими, що подані датою (операційним днем) та часом фактичного отримання податковим органом засобами електронного зв`язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних 03.01.2017. Зобов`язано ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області поновити для фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС як оригіналу.
В подальшому вказана Постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 у справі №823/139/17 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 була скасована, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.05.2021, справа N823/139/17, залишеною без змін Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2021, суд постановив адміністративний позов задовольнити частково. Визнано протиправними дії службових осіб ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області щодо неприйняття для реєстрації електронних документів ФОП ОСОБА_1 на підставі протоколу засідання робочої групи з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області №53 від 29.12.2016. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 03.05.2017, справа № 823/541/17, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року, визнано неправомірними дії державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області щодо відмови в прийнятті податкової декларації з ПДВ за лютий 2017 поданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 . Зобов`язано державну податкову інспекцію у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області зареєструвати декларацію з ПДВ за лютий 2017, подану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за датою подання 17.03.2017 року. Вказаною постановою, зокрема, встановлено, що «згідно виписки з ЄДРПОУ, а також пояснень від 16.01.2017 наданих ОСОБА_1 старшому оперуповноваженому ВОСА ПДВ ОУ ГУ ДФС у Черкаській області встановлено, що він зареєстрований, як фізична особа-підприємець за адресою прописки та проживання: АДРЕСА_3 , з 10.07.2001. В судовому засіданні представник податкового органу не зміг надати належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт зміни місцезнаходження позивача. Тобто, суд дійшов висновку, що договір про визнання електронних документів від 03.10.2016 № 031020161, що був укладений між позивачем та ДПІ у м. Черкасах був розірваний податковим органом безпідставно, без наявних на те умов, що визначені в самому договорі».
Позивач зазначає, що судом у справах №823/139/17, №823/541/17 встановлено, що службовими особами ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області неправомірно (протиправними діями) зупинено дію Договору №031020161 від 03.10.2016 про визнання електронних документів, в наслідок чого електронними системами ДФС України не приймалися надіслані позивачем податкові накладні та податкові декларації в електронному вигляді.
Позивачем 24.01.2017 року до ВВБ ДФС у Черкаській області направлено скаргу щодо протиправних дій службових осіб ДПІ у м.Черкасах.
Також, позивач звернувся до Ради бізнес-омбутсмена зі скаргою на ДПІ у м. Черкасах щодо не виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 09.02.2017, у справі № 823/139/17.
Вищенаведене свідчить про зумисні протиправні дії, скеровані відповідачем на те, щоб завдати якомога більше шкоди позивачу.
Наслідками протиправного припинення 03.01.2017 року дії Договору №032020161 від 03.10.2016 року та тривалого невиконання судового рішення відповідачем стало: неможливість здійснення підприємницької діяльності з 03.01.2017 року; відверте знущання над зусиллями позивача поновити підприємницьку діяльність; порушення зобов`язань по договорам з контрагентами, зокрема з ПАТ «Управління Механізації Будівництва -23, що завдало шкоди діловій репутації та призвело до втраченої вигоди та прямих збитків на суму 203 992, 00 грн.; звернення в суди для відновлення свого порушеного права, витрати на судовий збір та правничу допомогу; душевні страждання, переживання та відчуття невизначеності на реалізацію намірів позивача, тривале знаходження в стані постійного стресу завдало значної шкоди здоров`ю позивача, а саме призвело до розвитку цукрового діабету, внаслідок постійного стресу, про що свідчать витяги з медичної карти та листки непрацездатності.
Так, Рішенням Господарського суду Черкаської області від 14.11.2017, справа №925/1308/17, позов задоволено частково. Стягнуто з суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Управління Механізації Будівництва-23", 200000 грн. пені, 3992 грн. судового збору.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.02.2019 справа №925/1196/18, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 та Постановою Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 203992,00 грн збитків, 50000,00 грн. відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 3809, 88 грн.

В даній справі Велика Палата Верховного Суду вважає, що порушення особою зобов`язання призводить до приниження її ділової репутації. Тому обґрунтованими є висновки першої та апеляційної інстанції щодо заподіяння відповідачем позивачу моральної шкоди.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.11.2017, справа N823/1294/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2018 року та постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 08.08.2018 року позовні вимоги позивача задоволено повністю, визнано протиправними дії головного державного ревізора інспектора відділу контрольно перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Черкаській області Сердюка С.О. щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2017, за результатами якої складено акт від 16.08.2017 №337/23-00-13-0117/ НОМЕР_1 про результати позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2017.

Позивач вказує, що посадова особа відповідача, незважаючи на відкриття 28.08.2017 року провадження в справі №823/1294/17 на суму донарахованих податкових зобов`язань зазначених в акті №337/23-00-13-0117/ від 16.08.2017 додатково нарахувала податкових зобов`язань на загальну суму 2 551 573,61 грн., з вимогою сплати в десятиденний строк, податкова вимога та податкові повідомлення-рішення від 05.09.2017 року направлені позивачу, що змусило його в черговий раз звертатися до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 року в справі №823/1778/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2018 року та постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 27.05.2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у Черкаській області (від 05.09.2017 № , № , № , № ). Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судового збору у розмірі 8000 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 року в справі №823/1503/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 року та постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 27.05.2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Черкаській області від 05.09.2017 № Ф- на суму 19372,14 грн. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 05.09.2017 № про нарахування штрафних санкцій на суму 1937,21 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1600 грн.

Рішенням господарського суду м.Києва від 19.10.2020 року у справі №925/1300/18, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 року та Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.05.2021 року, встановлено наступні обставини: водночас, у спірній ситуації неправомірну поведінку працівників Головного управління ДФС у Черкаській області можна оцінити як таку, що є психотравмуючою для позивача. До таких висновків суд дійшов аналізуючи характер вчинення цих дій. Зокрема, посадові особи не тільки не виконали дії, які слід вчиняти у випадку не виявлення контролюючим органом під час виходу на перевірку за адресою платника податків, а й багаторазово, близько трьох місяців, за відсутності законних підстав, намагались у будь-що скласти акт про порушення позивачем законодавства. Подальше винесення незаконних рішень і вимоги цілком обґрунтовано могло сприйматись позивачем як фактори, що свідчать про позбавлення відчуття життєвої захищеності та пригнічення, оскільки є не тільки проявом використання владних повноважень у публічно правових відносинах, у яких позивач і відповідач не є рівноправними, а й можливістю настання негативних наслідків для платника податків у разі несплати грошового зобов`язання: виникнення права податкової застави на майно платника податків, нарахування пені тощо. Крім того, такі дії Головного управління ДФС у Черкаській області впливають на ділову репутацію позивача як суб`єкта господарювання, оскільки, через призму тривалості, мають характер її приниження. Все це у своїй сукупності дає підстави суду вважати завдання неправомірними діями і рішеннями Головного управління ДФС у Черкаській області моральної шкоди позивачу, яка полягає у душевних стражданнях позивача, а також приниженні його ділової репутації. Ця шкода перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями і рішеннями Головного управління ДФС у Черкаській області, які є неправомірними та винними.» Ухвалив: Задовольнити частково позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 127578,68 грн. моральної шкоди. Стягнути з Головного управління ДПС у Черкаській області до Державного бюджету України 1913,68 грн. судового збору.»

Позивач також вказував, що посадова особа відповідача ОСОБА_2 видав наказ №2136 від 11.12.2017 року, згідно якого: «призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Оліра-Трейд», ТОВ «Компанія «Грід» за період з 01.07.2017 по 31.07.2017 року.»

Вважаючи вказаний наказ неправомірним, позивач звернувся до суду в справі №823/409/18.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 у справі №823/409/18 в задоволенні позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2018 року, яка залишена без змін Ухвалою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 17.09.2018 року, апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року та ухвалено нове судове рішення, яким задоволено позов. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 11.12.2017 № 2136 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ».

Проте посадовою особою ОСОБА_3 на підставі протиправного наказу №2136 від 11.12.2017 року проведена перевірка та складено акт №91/23-00-13-0214/ від 14.02.2018 року за період з 01.07.2017 по 31.07.2017 року, яким позивачу донараховано податкових зобов`язань на суму 527 421 грн. на підставі №337/23-00-13-0117/ від 16.08.2017 на період з 01.01.2016 по 30.06.2017 не зважаючи на те, періоди за які проводились перевірки в зазначених актах не перетинаються.

Більше того, постановою суду від 23.11.2017 року у справі №823/1294/17, визнано протиправними дії відповідача щодо проведення перевірки позивача за результатами, якої складено акт №337/23-00-13-0117/ від 16.08.2017 року.

Отже, акт від 14.02.2018 року №91/23-00-13-0214/ є доказом в розумінні процесуального закону, про зумисне вчинення протиправних дій при складанні акта посадовою особою відповідача.

На підставі вказаного акту №91/23-00-13-0214/ від 14.02.2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.03.2018 року на суму 791 131, 50 грн., що змусило позивача знову звертатися до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 у справі №823/1601/18, яке залишено без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо проведення позапланової невиїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 14.02.2018 №91/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ Оліра-Трейд, ТОВ Компанія Грід за період з 01.07.2017 по 31.07.2017. Визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2018 року №.

Не зважаючи на оскаржене 17.04.2018 року позивачем у справі №823/1601/18 податкове повідомлення-рішення № від 21.03.2018 року на підставі цього рішення неправомірно прийнято: рішення про опис майна в податкову заставу від 17.05.2018 №21190/23-0017-02-019; акт опису майна в податкову заставу від 30.05.2018 року №147/23-00-17-02-025, що зареєстровано на підставі витягу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 31.05.2018 року №55875704; вимога опису майна в податкову заставу від 17.05.2018 року №21162/23-00-17-02-019; податкова вимога від 14.05.2018 року №33147-17 на загальну суму 839 902, 72 грн.

Позивач знов вимушений був звернутися до суду та після відкриття провадження в справі №2340/2925/18, відповідач визнав, що сума податкового боргу не э узгодженою, борг відсутній, відповідно податкова вимога від 14.05.2018 року №33147-17 вважається відкликаною.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 у справі №2340/2925/18 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019 року у справі №2340/2925/18, апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року скасовано. Провадження у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування рішень закрити.

Вказував, що тривалі неправомірні дії податкового органу та подальший процес відновлення порушених прав спричинили позивачу душевні страждання, переживання, стрес та відчуття невизначеності, вплинули на реалізацію намірів, суттєво погіршили життєві зв`язки та ділову репутацію, а тривале знаходження у стані стресу завдало шкоди його здоров`ю.

Наслідком вищевказаних протиправних дій відповідача стала II група інвалідності, яка встановлена медико-соціальною експертною комісією, що підтверджує довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №875599 від 10.01.2018 року.

Позивач зазначив, що продавець, який є платником податку на додану вартість (надалі - ПДВ), складає податкову накладну (надалі - ПН) та направляє на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних (надалі - ЄРПН), тільки після реєстрації ПН продавця в ЄРПН покупець отримає право на податковий кредит.

Віднесення продавця до категорії ризикових платників податків, автоматично зупиняє реєстрацію його ПН в ЄРПН, відповідно покупець не отримає право на податковий кредит, що завдає значної шкоди ділової репутації продавця, веде до порушення ділових зв`язків.

Позивачем податкову накладну №4 від 07.03.2019 року направлено на реєстрацію в ЄРПН.

Податковим органом реєстрація ПН №4 від 07.03.2019 в ЄРПН зупинена, підстава: рішення про віднесення до категорії ризикових платників податків.

Позивач звернувся до податкового органу, Скарга №04/11-19 від 11.04.2019 на рішення про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН та рішення про віднесення до категорії ризикових платників податків.

Лист №13865/23-00-07-022 від 26.04.2019, відповідь отримана 07.05.2019: «відсутні підстави для виключення Вашого підприємства з переліку ризикових платників податку», при цьому не надає відповідь з яких підстав відбулось включення до переліку ризикових платників податку.

Списання коштів з рахунку платника ПДВ (продавця товару, робіт, послуг), здійснюється податковим органом при реєстрації ПН в ЄРПН відповідно до розрахунку розміру ПДВ в цій ПН.

Податковий орган не зареєстрував ПН №4 від 07.03.2019 в ЄРПН, кошти, які є власністю позивача, з рахунку позивача списав, чим завдав позивачу майнову шкоду у розмірі 4950,00 грн.

Позивач зваживши на такі дії та рішення відповідача, прийшов до висновку, що знаходження позивача в категорії ризикових платників податків унеможливлює подальшу підприємницьку діяльність, так як при подальшому зупиненні податковим органом реєстрації ПН в ЄРПН отримає лише збитки від списання відповідачем коштів з рахунку позивача, що змусило позивача повністю зупинити господарську діяльність та звернутися до суду, справа №580/1596/19.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 у справі №580/1596/19, залишеним без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Головного управління ДФС у Черкаській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про внесення до Журналу ризикових платників фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , що оформлено протоколом №4 від 27.03.2018. Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо зупинення реєстрації податкової накладної ФОП ОСОБА_1 від 07.03.2019 № 4. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати днем фактичного подання в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ФОП ОСОБА_1 від 07.03.2019 № 4. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Доказом виконання судового рішення, в частині виключення позивача із Журналу ризикових платників, є рішення №27894 від 20.02.2020 прийняте за протоколом № 6 від 20.02.2020 на виконання рішення суду від 14.08.2019 у справі №580/1596/19, що в розумінні процесуального Закону в свою чергу є доказом невиконання рішення суду з 12.11.2019 по 20.02.2020.

Доказом виконання судового рішення, в частині реєстрації ПН №4 від 07.03.2019 в ЄРПН, є квитанція № про реєстрацію 26.02.2020 ПН № 4 від 07.03.2019 в ЄРПН, що в розумінні процесуального Закону є доказом невиконання рішення суду з 12.11.2019 по 26.02.2020.

Отже, про яку ділову репутацію може йти мова, якщо покупець розрахувався за товар з продавцем (позивачем) в березні 2019, а отримав податковий кредит (ПДВ) майже через рік - 26 лютого 2020.

Наслідки протиправних дій та протиправного рішення відповідача від 27.03.2018, що оформлено протоколом №4 від 27.03.2018, для позивача: зупинення реєстрації ПН №4 від 07.03.2019 року в ЄРПН; списання коштів з рахунку позивача без реєстрації ПН №4 в ЄРПН є втратами майнового характеру у розмірі 4950,00 грн.; шкода діловій репутації; порушення ділових зв`язків; припинення господарської діяльності; звернення в суд для відновлення свого порушеного права; душевні страждання, переживання та відчуття невизначеності, вплинули на реалізацію моїх намірів, тривале знаходження в стані постійного стресу завдає значної шкоди здоров`ю позивача.

Відповідачем прийнято неправомірне рішення №19192 від 04.02.2020 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, що змусило позивача знову звертатися до суду, справа № 580/934/20.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.06.2021, справа № 580/934/20, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій службових осіб Головного управління ДПС у Черкаській області щодо прийняття рішення від 04.02.2020 №19192 про віднесення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до категорії ризикових платників податків відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021 року у справі №580/934/20 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року скасовано та прийнято нове про задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій службових осіб Головного управління ДПС у Черкаській області щодо прийняття рішення від 04.02.2020 року №19192 про віднесення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до категорії ризикових платників задовольнити. Визнано протиправними дії службових осіб Головного управління ДПС у Черкаській області щодо прийняття рішення від 04.02.2020 року №19192 про віднесення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до категорії ризикових платників.

Наслідки протиправних дій службових осіб відповідача щодо прийняття рішення №19192 від 04.02.2020 для позивача: неможливість поновити господарську діяльність, припинену через протиправне рішення податкового органу від 27.03.2018; рішення № 350/23-00-04-0129 від 01.12.2020 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість; звернення в суд для відновлення свого порушеного права; загалом тривалі неправомірні дії податкового органу та подальший процес відновлення порушених прав спричинили мені душевні страждання, переживання, стрес та відчуття невизначеності, вплинули на реалізацію моїх намірів, суттєво погіршили мої життєві зв`язки та ділову репутацію, тривале знаходження в стані постійного стресу завдає значної шкоди здоров`ю.

Вказував, що всі вказані вище обставини свідчать про умисні протиправні дії посадових осіб податкового органу всупереч вимогам статті 3 та частині 2 статті 19 Конституції України.

У справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява N 40450/04, п. 64, від 15.10.2009) Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Рішення Європейського Суду з прав людини (далі - «ЄСПЛ»), а саме «Ромашов проти України» (Заява N 67534/01) від 27 липня 2004 року.

ЄСПЛ указав, що моральна шкода завдана самим фактом правопорушення. Суд ураховує той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації Судом факту порушення. Висновок, що сам лише факт правопорушення має своїм наслідком спричинення моральної шкоди [14].

Сам факт того, що судами визнано дії відповідача протиправними, рішення та вимоги скасовані, є безперечним доказом нанесення відповідачем моральної шкоди позивачу.

Верховний Суд України вказав, що суди мали б виходити з презумпції спричинення позивачу моральної шкоди відповідачем та обов`язку саме відповідача спростувати таку презумпцію (постанова від 27 вересня 2017 року у справі № 6-1435цс17).

З огляду на характер правовідносин між людиною і державою (в особі органу державної влади чи органу місцевого самоврядування), з метою забезпечення реального та ефективного захисту прав людини, у справах адміністративного судочинства саме на суб`єкта владних повноважень-відповідача покладається тягар спростування факту заподіяння моральної шкоди та доведення неадекватності (нерозумність, несправедливість) її розміру, визначеного позивачем.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27.1 1.2019 року по справі № 750/6330/17 (адміністративне провадження N°K/9901 /37372/18).

Зваживши на всю шкоду, яку позивач зазнав внаслідок протиправних дій, рішень та вимог відповідача, тривале знаходження у стані постійного стресу, внаслідок чого відбувся прогрес захворювань позивача, завдало значної шкоди його здоров`ю, наслідок - II (друга) група інвалідності, також подальші протиправні дії відповідача є причиною тривалого знаходження позивача у стані постійного стресу, продовжує завдавати шкоди та незворотних наслідків здоров`ю позивача, що визначає, виходячи із засад розумності та виваженості, позивач оцінює моральну шкоду в 1 500 000 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 жовтня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2022 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 червня 2022 року призначено по справі судову психологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2022 року відновлено провадження в справі.

У передбачений законодавством строк представник відповідача скерував відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що усі обставини на яких наголошує позивач, повинні бути підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами. В позовній заяві позивач не визначив, які саме дії завдали йому моральної шкоди та в чому вона мала прояв. Не наведено обґрунтованих доказів та пояснень щодо причинно-наслідкового зв`язку та не надано жодної аргументації визначеної суми моральної шкоди.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» встановлено, що суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану.

Відповідач зазначає, що включення позивача до плану-графіка перевірок на 2020 було предметом розгляду у справі №580/934/20, колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Державної податкової служби України щодо затвердження плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік в частині включення до нього фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з підстав, викладених у постанові апеляційного суду. Також в рамках даної справи заявлено моральну шкоду. Колегія суддів зазначила, що існування зазначених обставин не може безумовно вважатися завданням особі моральної шкоди, відтак вимога позивача про стягнення моральної шкоди була відхилена. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач скерував відповідь на відзив, в якому наполягав на задоволенні позовних вимог у первісному розмірі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Вказував, що розмір моральної шкоди обрахований ним за весь період, починаючи з 2017 року по теперішний час внаслідок протиправних дій службових осіб відповідача, які встановлені судовими рішеннями, що стало причиною тривалого знаходження позивача у стані постійного стресу, перешкоджанню здійсненню його господарський діяльності та продовжує завдавати шкоди та незворотних наслідків здоров`ю позивача, вважає, що заявлений розмір компенсації моральної шкоди в сумі 1 500 000 грн. є адекватним та співмірним.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що моральна шкода, завдана внаслідок протиправних дій вже стягнута судовими рішеннями в справах №925/1196/18, №925/1300/18, які охоплювали всі ті ситуації, зокрема встановлення протиправності дій відповідача у справі № 823/139/17, щодо зупинення реєстрації електронних документів ФОП ОСОБА_1 , у справі №823/1294/17 щодо протиправності проведення позапланової перевірки та складання акту від 16.08.2017, у справі № 823/1778/17, № 823/1503/17 про скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги, які описує позивач і в цьому позові. В інших судових справах моральна шкода не заявлялась, або в її стягненні було відмовлено. Просила відхилити висновок експерта, оскільки ним не врахована моральна шкода, яка вже стягнута на користь позивача в справах №925/1196/18, №925/1300/18 та не враховано, що в інших справах судами було відмовлено у задоволенні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, висновок експерта, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Фізична особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт господарювання 19.08.2016, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за видом діяльності: діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

03.10.2016 позивачем та Державною податковою інспекцією у м. Черкасах Головного Управління ДФС у Черкаській області укладено договір №031020161 про визнання електронних документів. Предметом вказаного договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях як оригіналу.

В період з 03.01.2017 року по 11.06.2017 року позивачем на реєстрацію було направлено 41 податкову накладну та 4 податкові декларації, але жодна з них не була прийнята, про що є відповідні квитанції контролюючого органу.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 у справі №823/139/17, залишеним без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії службових осіб ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області щодо зупинення реєстрації електронних документів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Зобов`язано ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, виписані ФОП ОСОБА_1 : №12 від 21.12.2016, №13 від 29.12.2016, №14 від 29.12.2016 та визнати такими, що подані датою (операційним днем) та часом фактичного отримання податковим органом засобами електронного зв`язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних 03.01.2017. Зобов`язано ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області поновити для фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС як оригіналу.

В подальшому вказана Постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 у справі №823/139/17 постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.05.2021, справа N823/139/17, залишеною без змін Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2021, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії службових осіб ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області щодо неприйняття для реєстрації електронних документів ФОП ОСОБА_1 на підставі протоколу засідання робочої групи з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області №53 від 29.12.2016. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 03.05.2017, справа № 823/541/17, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року, визнано неправомірними дії державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області щодо відмови в прийнятті податкової декларації з ПДВ за лютий 2017 поданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 . Зобов`язано державну податкову інспекцію у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області зареєструвати декларацію з ПДВ за лютий 2017 подану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за датою подання 17.03.2017 року. Вказаною постановою, зокрема, встановлено, що «згідно виписки з ЄДРПОУ, а також пояснень від 16.01.2017 наданих ОСОБА_1 старшому оперуповноваженому ВОСА ПДВ ОУ ГУ ДФС у Черкаській області встановлено, що він зареєстрований, як фізична особа-підприємець за адресою прописки та проживання: АДРЕСА_3 , з 10.07.2001. В судовому засіданні представник податкового органу не зміг надати належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт зміни місцезнаходження позивача. Тобто, суд дійшов висновку, що договір про визнання електронних документів від 03.10.2016 № 031020161, що був укладений між позивачем та ДПІ у м. Черкасах був розірваний податковим органом безпідставно, без наявних на те умов, що визначені в самому договорі».

Позивач вказує, що наслідками протиправного припинення 03.01.2017 року дії Договору №032020161 від 03.10.2016 року та тривалого невиконання судового рішення у справі відповідачем стало: неможливість здійснення підприємницької діяльності з 03.01.2017 року; відверте знущання над зусиллями позивача поновити підприємницьку діяльність; порушення зобов`язань по договорам з контрагентами, зокрема з ПАТ «Управління Механізації Будівництва -23, що завдало шкоди діловій репутації та призвело до втраченої вигоди та прямих збитків на суму 203 992, 00 грн.; звернення в суди для відновлення свого порушеного права, витрати на судовий збір та правничу допомогу; душевні страждання, переживання та відчуття невизначеності на реалізацію намірів позивача, тривале знаходження в стані постійного стресу завдало значної шкоди здоров`ю позивача, а саме призвело до розвитку цукрового діабету, внаслідок постійного стресу, про що свідчать витяги з медичної карти та листки непрацездатності в матеріалах справи. Крім того, наслідком протиправних дій відповідача стала II група інвалідності, яка встановлена медико-соціальною експертною комісією, що підтверджує довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №875599 від 10.01.2018 року.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.11.2017, справа N 823/1294/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2018 року та постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 08.08.2018 року позовні вимоги позивача задоволено повністю, визнано протиправними дії головного державного ревізора інспектора відділу контрольно перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Черкаській області Сердюка С.О. щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2017, за результатами якої складено акт від 16.08.2017 №337/23-00-13-0117/ НОМЕР_1 про результати позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2017.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 року в справі №823/1778/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2018 року та постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 27.05.2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у Черкаській області (від 05.09.2017 № , № , № , № . Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судового збору у розмірі 8000 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 року в справі №823/1503/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 року та постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 27.05.2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Черкаській області від 05.09.2017 № Ф- на суму 19372,14 грн. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 05.09.2017 № про нарахування штрафних санкцій на суму 1937,21 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1600 грн.

Суди дійшли висновку, що оскільки дії податкового органу при проведенні документальної перевірки, за результатами якої складено акт від 16.08.2017 № 337/23-00-13-0117/ НОМЕР_1 , є протиправними, то повідомлення-рішення, вимога і рішення, прийняті за результатами такої перевірки, є такими, що не ґрунтуються на нормах закону і підлягають скасуванню.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 у справі №823/409/18 в задоволенні позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2018 року, яка залишена без змін Ухвалою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 17.09.2018 року, апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року та ухвалено нове судове рішення, яким задоволено позов. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 11.12.2017 № 2136 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 у справі №823/1601/18, яке залишено без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо проведення позапланової невиїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 14.02.2018 №91/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ Оліра-Трейд, ТОВ Компанія Грід за період з 01.07.2017 по 31.07.2017. Визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2018 року №.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 у справі №2340/2925/18 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019 року у справі №2340/2925/18, апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року скасовано. Провадження у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування рішень закрити (у зв`язку з тим, що відповідач самостійно відкликав спірне рішення).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 у справі №580/1596/19, залишеним без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Головного управління ДФС у Черкаській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про внесення до Журналу ризикових платників фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , що оформлено протоколом №4 від 27.03.2018. Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо зупинення реєстрації податкової накладної ФОП ОСОБА_1 від 07.03.2019 № 4. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати днем фактичного подання в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ФОП ОСОБА_1 від 07.03.2019 № 4. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.06.2021, справа № 580/934/20, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій службових осіб Головного управління ДПС у Черкаській області щодо прийняття рішення від 04.02.2020 №19192 про віднесення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до категорії ризикових платників податків відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021 року у справі №580/934/20 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року скасовано та прийнято нове. Про задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій службових осіб Головного управління ДПС у Черкаській області щодо прийняття рішення від 04.02.2020 року №19192 про віднесення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до категорії ризикових платників задовольнити. Визнано протиправними дії службових осіб Головного управління ДПС у Черкаській області щодо прийняття рішення від 04.02.2020 року №19192 про віднесення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до категорії ризикових платників.

Як вказує представник відповідача, у справі №925/1300/18, Рішенням господарського суду м.Києва від 19.10.2020 року, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 року, встановлено наступні обставини: «водночас, у спірній ситуації неправомірну поведінку працівників Головного управління ДФС у Черкаській області можна оцінити як таку, що є психотравмуючою для позивача. До таких висновків суд дійшов аналізуючи характер вчинення цих дій. Зокрема, посадові особи не тільки не виконали дії, які слід вчиняти у випадку не виявлення контролюючим органом під час виходу на перевірку за адресою платника податків, а й багаторазово, близько трьох місяців, за відсутності законних підстав, намагались у будь-що скласти акт про порушення позивачем законодавства. Подальше винесення незаконних рішень і вимоги цілком обґрунтовано могло сприйматись позивачем як фактори, що свідчать про позбавлення відчуття життєвої захищеності та пригнічення, оскільки є не тільки проявом використання владних повноважень у публічно правових відносинах, у яких позивач і відповідач не є рівноправними, а й можливістю настання негативних наслідків для платника податків у разі несплати грошового зобов`язання: виникнення права податкової застави на майно платника податків, нарахування пені тощо. Крім того, такі дії Головного управління ДФС у Черкаській області впливають на ділову репутацію позивача як суб`єкта господарювання, оскільки, через призму тривалості, мають характер її приниження. Все це у своїй сукупності дає підстави суду вважати завдання неправомірними діями і рішеннями Головного управління ДФС у Черкаській області моральної шкоди позивачу, яка полягає у душевних стражданнях позивача, а також приниженні його ділової репутації. Ця шкода перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями і рішеннями Головного управління ДФС у Черкаській області, які є неправомірними та винними.» Ухвалив: Задовольнити частково позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 127578,68 грн. моральної шкоди. Стягнути з Головного управління ДПС у Черкаській області до Державного бюджету України 1913,68 грн. судового збору.»

Водночас, на думку суду, в основу обґрунтування розміру моральної шкоди у справі №925/1300/18 (стягнута в розмірі 127578,68 грн.) покладений вплив вказаних неправомірних дій на ділову репутацію позивача як суб`єкта господарювання, оскільки, через призму тривалості, мають характер її приниження, а отже, в даному рішенні не охоплена шкода здоров`ю позивача.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.02.2019 справа №925/1196/18, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 та Постановою Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 203992,00 грн збитків, 50000,00 грн. відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 3809, 88 грн.

У вказаній справі судом першої інстанції встановлено: «Рішенням Господарського суду Черкаської області від 14.11.2017 у справі №925/1308/17 позов ПАТ «Управління Механізації Будівництва-23» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто на користь ПАТ «Управління Механізації Будівництва-23» 200000,00 грн пені та 3992,00 грн судового збору.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи на виконання рішення господарського суду позивач перерахував на користь ПАТ «Управління Механізації Будівництва-23» 200000,00 грн пені та 3992,00 грн судового збору.

Задовольняючи адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень про визнання протиправними дій службових осіб Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області, адміністративний суд встановив протиправність дій та вину заподіювача шкоди (яка презюмується).

Таким чином, судом встановлено, що внаслідок протиправних дій службових осіб Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області позивач поніс витрати у вигляді збитків, пов`язані із відновленням свого порушеного права, на суму 203992,00 грн.»

Щодо стягнення моральної шкоди у вказаній справі судом першої інстанції зазначено: оскільки внаслідок протиправних дій відповідача 2, позивач поніс реальні збитки, був певний час незаконно позбавлений права на ведення своєї підприємницької діяльності, що за твердженням позивача негативно вплинуло на стан його здоров`я (що підтверджується листами непрацездатності, які містяться в матеріалах справи), а також негативно вплинуло на його ділову репутацію, суд вважає, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди. Проте, керуючись засадами розумності та виваженості, суд вважає за необхідне зменшити розмір заявленої до стягнення моральної шкоди до 50000,00 грн.»

При прийнятті рішення в даній справі, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 925/1196/18 (постанова від 14.04.2020).

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, неправомірність дій і рішень Головного управління ДПС у Черкаській області та його посадових осіб при проведенні перевірок, складанні акту від 16.08.2017 №337/23-00-13-0117/, а також прийнятих на підставі нього повідомлень-рішень та вимог, нарахування штрафних санкцій є обставинами, що звільнені від доказування, оскільки встановлені у вказаних вище судових справах №823/139/17, №823/541/17, №823/1294/17, №823/1778/17, №823/1503/17, №823/409/18, №823/1601/18, №2340/2925/18, №580/1596/19, №580/934/20.

Наслідками протиправного припинення 03.01.2017 року дії Договору №032020161 від 03.10.2016 року та тривалого невиконання судового рішення відповідачем стало: неможливість здійснення підприємницької діяльності з 03.01.2017 року; відверте знущання над зусиллями позивача поновити підприємницьку діяльність; порушення зобов`язань по договорам з контрагентами, зокрема з ПАТ «Управління Механізації Будівництва -23, що завдало шкоди діловій репутації та призвело до втраченої вигоди та прямих збитків на суму 203 992, 00 грн.; звернення в суди для відновлення свого порушеного права, витрати на судовий збір та правничу допомогу; душевні страждання, переживання та відчуття невизначеності на реалізацію намірів позивача, тривале знаходження в стані постійного стресу завдало значної шкоди здоров`ю позивача, а саме призвело до розвитку цукрового діабету, внаслідок постійного стресу, про що свідчать витяги з медичної карти та листки непрацездатності.

Крім того, в наслідок прийняття рішення відповідача від 27.03.2018, що оформлено протоколом №4 від 27.03.2018, для позивача: зупинення реєстрації ПН №4 від 07.03.2019 року в ЄРПН; списання коштів з рахунку позивача без реєстрації ПН №4 в ЄРПН є втратами майнового характеру у розмірі 4950,00 грн.; шкода діловій репутації; порушення ділових зв`язків; припинення господарської діяльності; звернення в суд для відновлення свого порушеного права; душевні страждання, переживання та відчуття невизначеності, вплинули на реалізацію намірів позивача, тривале знаходження в стані постійного стресу завдало значної шкоди здоров`ю позивача.

Під час проходження стаціонарного лікування з 26.07.2017 по 11.08.2017 (листок непрацездатності серія АДЗ N283458 за період з 26.07.2017 по 11.08.2017), посадова особа відповідача проводить виїзну перевірку з 03.08.2017 по 09.08.2017 в приміщенні ГУ ДФС у Черкаській області, складає Акт №337/23-00-13- 0117/ від 16.08.2017 за період діяльності з 01.01.2016 по 30.06.2017, яким позивачу донараховано податкових зобов`язань на суму 2 134 051,74 грн. Сплата податків має майновий контекст, а санкції за їх несплату - кримінальний, занепокоєння, стрес від розуміння того, які наслідки для позивача спричинить нарахована сума у 2 134 051,74 грн., призвело до погіршення стану здоров`я позивача, що разом з попередніми протиправними діями відповідача, які є причиною постійного стресу, завдало значної шкоди здоров`ю позивача (витяг з історії хвороби від 08.09.2017 N15088 КЗ «Третя Черкаська міська лікарня»), проходження стаціонарного лікування з 30.08.2017 року по 08.09.2017 року (листок непрацездатності серія АДЗ №456328 за період з 30.08.2017 року по 08.09.2017 року).

Аналізуючи часові збіги та погіршення стану здоров`я позивача в період, починаючи з 2017 року, проходження ним стаціонарного лікування, суд погоджується з тим, що в даному випадку вбачається причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями відповідача, які встановлені рішеннями судів та вагомих наслідків, які потягли такі дії у вигляді суттєвого погіршення стану здоров`я та, як наслідок - встановлена медико-соціальною експертною комісією II група інвалідності ОСОБА_1 , що підтверджує довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №875599 від 10.01.2018 року. (Причина інвалідності загальне захворювання).

Вирішуючи питання завдання цими рішеннями і діями моральної шкоди позивачу суд виходить з такого.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування, зокрема моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання не договірної шкоди передбачено ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичній або юридичній особі, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Необхідною умовою відшкодування шкоди є одночасна наявність наступних обстави:

а) неправомірність поведінки особи;

б) наявність шкоди;

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;

г) вина завдавача шкоди.

В свою чергу, відсутність однієї з наведених обставини свідчить про відсутність підстав для застосування визначеної ст. 1166 ЦК України відповідальності. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що школа повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У частині 2 зазначеної статті визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Отже, за змістом наведеної норми зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає лише за умови, що ця шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). Тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Закон передбачає, що носієм обов`язку відшкодувати шкоду крім безпосереднього завдавача шкоди можуть бути інші особи, на яких законом покладено обов`язок відшкодування шкоди. До встановлених законом випадків відшкодування моральної шкоди незалежно від вини є її заподіяння внаслідок неправомірних дій органів державної влади або органів місцевого самоврядування (стаття 1173 ЦК) або дій їх посадових чи службових осіб (стаття 1174 ЦК). В цих випадках суб`єктами відшкодування шкоди є держава, Автономна Республіка Крим або орган місцевого самоврядування.

Зокрема, відповідно до статей 1173, 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Виходячи з конструкції ст. 23 ЦК України, яка визначає негативні наслідки, що можуть свідчить про заподіяння моральної шкоди, моральна шкода за своїм змістом не є однаковим поняттям для юридичних і фізичних осіб. Так, за приписами ст. 23 ЦК України, моральна шкода фізичної особи полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, її ділової репутації фізичної.

Отже, моральна шкода для фізичної особи є категорією психологічного плану, невід`ємно пов`язаною із самою особою, її відчуттями, емоційно-розумовою діяльністю, відображає внутрішній світ людини й характеризується наявністю психотравмуючих факторів, позбавленням відчуття життєвої захищеності, зміною життєвого укладу, відчуттям приниження, пригнічення, неврівноваженості, імпульсивності, зневаги, образи тощо. Під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань.

Тобто, моральна шкода фізичної особи є глибоко суб`єктивною категорією та оціночною як у своєму виникненні, коли постає питання про наявність підстав для її матеріальної компенсації, так і у грошовому вимірі, коли визначається розмір її компенсації.

Аналізуючи матеріали справи у сукупності, суд вбачає причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями відповідача, які встановлені рішеннями судів та спричинення моральної шкоди позивачу, яка виразилась у: шкоді діловій репутації; порушення ділових зв`язків; припинення господарської діяльності; чисельних зверненнях до суду для відновлення свого порушеного права; душевних страждань, переживань та відчуття невизначеності, вплинули на реалізацію намірів позивача, шкоді здоров`ю позивача.

У даній ситуації неправомірну поведінку працівників Головного управління ДПС у Черкаській області можна оцінити як таку, що є психотравмуючою для позивача. Посадові особи не тільки не виконали дії, які слід вчиняти у випадку не виявлення контролюючим органом під час виходу на перевірку за адресою платника податків, а й в подальшому продовжували винесення незаконних рішень і вимоги, що цілком обґрунтовано могло сприйматись позивачем як фактори, що свідчать про позбавлення відчуття життєвої захищеності та пригнічення, оскільки є не тільки проявом використання владних повноважень у публічно правових відносинах, у яких позивач і відповідач не є рівноправними, а й можливістю настання негативних наслідків для платника податків у разі несплати грошового зобов`язання: виникнення права податкової застави на майно платника податків, нарахування пені тощо.

Суди неодноразово наголошували, що проведення контролюючими органами перевірки є такими процедурами, які не тільки організаційно впливають на суб`єкта господарювання, оскільки відрізняються від звичайного життєвого і ділового стану, а також характеризуються певними емоційними змінами.

Крім цього, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховується те, що не можна відшкодувати моральну шкоду в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір буде мати суто умовний вираз. У будь - якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватний нанесеній моральній шкоді.

Відповідно до висновків експертного дослідження, яке проведена на підставі Ухвали суду за клопотанням позивача, за результатами проведення психологічного дослідження судового експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 20.10.2022 року №СЕ-19/124-22/7912-ПС А.Ю.Тульвінською, орієнтовний розмір компенсації моральної шкоди, рекомендованої до відшкодування на користь позивача складає 108 мінімальних заробітних плат, чинних на момент винесення рішення (6700 грн.х108 =723 600 грн.)

Суд приймає до уваги висновки, зроблені експертом під час дослідження психоемоційного стану позивача, проте використовуючи критерій розумності та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача, складає 300 000 грн., враховуючи висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 925/1196/18 (Постанова від 14.04.2020), а також висновки господарського суду м.Києва та Північного апеляційного господарського суду у справі №925/1300/18.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, та вважає, що відповідачем завдано позивачу моральної шкоди.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог (20%) в дохід держави в сумі 198,48 грн. та стягнути на користь позивача витрати на проведення експертизи пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (20)%, що складає 1902,80 грн.

Керуючись 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , моральну шкоду в сумі 300 000,00 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 1902,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області, , на користь держави судовий збір в сумі 198,48 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений 15.12.2022.

Головуючий : Троян Т.Є.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління ДПС у Черкаській області 18002 м. Черкаси, вул. Хрещатик, б.235, .