РІШЕННЯ
16 вересня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Крижко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, треті особи: Запорізька міська рада, Комунальне підприємство «Наше місто», ОСОБА_2 про визнання наймачем житлового приміщення, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, треті особи: Запорізька міська рада, КП «Наше місто» про визнання наймачем житлового приміщення.
Ухвалою суду від 25.01.2021 року до участі в справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_2 ..
У позовній заяві ОСОБА_1 просить:
1. Визнати дії районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району щодо відмову у зміні договору найму на житло, яке розташовано за адресою АДРЕСА_1 неправомірними.
2. Зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району прийняти розпорядчий документ про зміну договору найму жилого приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1 на його ім`я ОСОБА_1 ..
3. Судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору, стягнути з відповідача.
В обґрунтування позову вказує наступне.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради «Про укладання (зміну) договорів найму житлових приміщень, які належать до комунальної власності територіальної громади міста Запоріжжя» від 24.06.2019 року №268, районним адміністраціям Запорізької міської ради доручено питання розгляду зміни договорів найму житлових приміщень, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради шляхом прийняття розпорядчого документу та направлення його до КП «Наше місто» Запорізької міської ради. Типовий договір найму житлового приміщення затверджений згідно з додатком цього рішення.
На підставі вказаного рішення, 18.11.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зміну договору найму жилого приміщення, в якій просив прийняти розпорядчий документ та направити його до КП «Наше місто» Запорізької міської ради про зміну договору найму жилого приміщення на підставі ст. 106 ЖК України за адресою АДРЕСА_2 , у зв`язку зі смертю основного квартиронаймача брата позивача ОСОБА_3 ..
У заяві зазначалось, що законодавцем у ст.ст. 64,106 ЖК України, встановлено вичерпний перелік осіб, які мають право вимагати зміни договору найму жилого приміщення у разі смерті наймача: дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.
За змістом вказаної норми закону, будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків наймача та членів його сім`ї (ст.64 ЖК).
Квартира АДРЕСА_3 була надана за життя батькам позивача ОСОБА_4 і ОСОБА_5 для проживання за плідну тривалу працю на Запоріжсталі. В дану квартиру його батьки, з позивачем і ОСОБА_3 вселились у 1960 році на підставі відповідного ордеру.
Починаючи з 1960 року по день смерті його брата ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вищезазначеній квартирі вони спільними зусиллями робили ремонт, проживали там, своєчасно сплачували комунальні послуги. Іншого житла й нього та померлих членів родин позивача не має та не було. На разі особистий рахунок оформлено на померлого брата ОСОБА_3 ..
Відмовляючи 28.11.2019 року у видачі розпорядчого документу, відповідач виходив насамперед з того, що до наданих документів не було долучено документ, який би підтверджував, що він є членом сім`ї по відношенню до померлого наймача ОСОБА_3 , а також документів, які підтверджують проживання позивача за спірної адресою або місце реєстрації за даною адресою, а тому у районної адміністрації відсутні правові підстави для зміни договору найму на житло.
Зазначене спростовується рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2019 року, яке було долучено до заяви про зміну договору найму житлового приміщення, відповідно до мотивувальної та резолютивної частини якого судом встановлено факт проживання позивача однією сім`єю з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 братом ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , по день його смерті та ведення з ним спільного господарства.
Інших підстав для відмови у видачі розпорядчого документу районною адміністрацією Запорізької міської ради по Вознесенівському району не зазначено.
Також зазначає, що відсутні інші повнолітні члени сім`ї ОСОБА_6 та померлого ОСОБА_3 , які б мали право в силу вимог ЖК України вимагати зміни договору найму спірного жилого приміщення.
Крім того, в судовому порядку позивача не визнавали особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням.
Крім того, за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає ОСОБА_2 , яка є співмешканкою померлого наймача ОСОБА_3 , яка зверталась до районної адміністрації із заявами про зміну договору найму та приватизації спірної квартири.
Представник третьої особи ОСОБА_2 надав письмові пояснення, у яких зазначає, що ОСОБА_2 вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що факт не проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі підтверджуються судовими рішеннями: ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 29.10.2013 року., справа №22-ц/778/4329/13, якою було залишено без змін рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.07.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа МКП «Основаніє» про визнання права користування житловим приміщення та вселення; ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.09.2016 року, якою було залишено без змін ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2014 року та постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.07.2013 року у справі №335/4799/13-а, а також іншими документами.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав викладених у позові.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позов.
Представники третіх осіб також заперечували проти задоволення позову з підстав викладених у письмових поясненнях.
Заслухавши доводи сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради «Про укладання (зміну) договорів найму житлових приміщень, які належать до комунальної власності територіальної громади міста Запоріжжя» від 24.06.2019 року №268, районним адміністраціям Запорізької міської ради доручено питання розгляду зміни договорів найму житлових приміщень, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради шляхом прийняття розпорядчого документу та направлення його до КП «Наше місто» Запорізької міської ради. Типовий договір найму житлового приміщення затверджений згідно з додатком цього рішення.
На підставі вказаного рішення, 18.11.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зміну договору найму жилого приміщення, в якій просив прийняти розпорядчий документ та направити його до КП «Наше місто» Запорізької міської ради про зміну договору найму жилого приміщення на підставі ст. 106 ЖК України за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 основного квартиронаймача брата позивача ОСОБА_3 ..
Відповідно до статті 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Відповідно до ст. 103 ЖК України, договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім`ї і наймодавця, за винятком випадків передбачених Основами житлового законодавства.
Відповідно до ст.106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.
Відповідно до ст.64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Листом районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському районі №К 0931-В від 28.11.2019 року з посиланням на вимоги ст.ст.61, 103, 106, 64 ЖК України повідомлено позивача, що результатами розгляду наданих останнім документів, встановлено відсутність документів, які підтверджують, що ОСОБА_1 є членом сім`ї по відношенню до померлого наймача ОСОБА_3 , а також відсутність документів, які підтверджують проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 або реєстрацію за даною адресою, що свідчить про відсутність підстави для зміни договору найму на житло.
Відповідно до мотивувальної частини рішення судом першої інстанції встановлено: «не проживання позивача ОСОБА_1 у вказаній квартирі було підтверджено поясненнями свідків, яких було допитано у судових засіданнях, а саме6 свідки пояснили, що ОСОБА_2 приблизно з 2004 року проживала у зазначеній квартирі із ОСОБА_3 (який помер) як чоловік та дружина та проживає по теперішній час, підтримує її у належному стані, сплачує комунальні послуги. Проте позивач ОСОБА_1 у зазначеній квартирі не проживав і не проживає. Як встановлено з довідки МКП «Основаніє» позивач у спірній квартирі був зареєстрований з 30.12.1974 по 01.04.1977 та у подальшому у зазначеній квартирі не проживав. У зв`язку з чим суд вважає, що на теперішній час позивач втратив право користування та на вселення в квартиру…».
Крім того, позивач, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, посилається на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2019 року, яке було долучено до заяви про зміну договору найму житлового приміщення, відповідно до мотивувальної та резолютивної частини якого судом встановлено факт проживання позивача однією сім`єю з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 братом ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , по день його смерті та ведення з ним спільного господарства.
Разом з тим, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2019 року скасовано постановою Запорізького апеляційного суду від 24.11.2021 року, а заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, Запорізька міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства залишено без розгляду.
Частиною 4 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Інших доказів, в обґрунтування неправомірності дій відповідача щодо відмови у зміні договору найму на житло, яке розташовано за адресою АДРЕСА_1 , позивачем не надано.
Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За загальними правилами доказування, визначеними ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Натомість позивачем не було надано суду жодного доказу, в обґрунтування заявлених позовних вимог.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними і такими що не підлягають задоволенню повністю.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 212-215, ЦПК України, суд, -

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, треті особи: Запорізька міська рада, Комунальне підприємство «Наше місто», ОСОБА_2 про визнання наймачем житлового приміщення відмовити повністю.
Повні відомості про сторін згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_5 .
Третя особа ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 .
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.09.2022 року.

Суддя: А.В. Воробйов