УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання -Зубкова В.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра і Гарантія», заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра і Гарантія», заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області по справі № 243/8947/15-ц від 21.09.2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 584672,35 грн. 20.07.2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області був виданий виконавчий лист по даній цивільній справі. 17.02.2017 року виконавчий лист був повернутий згідно п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року замінено стягувача ПАТ «Дельта банк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і гарантія». У жовтні 2021 року заявником був отриманий виконавчий лист, строк пред`явлення якого до виконання сплив. Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження стосовно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на теперішній час записи щодо виконавчих проваджень відсутні.

Просять суд визнати поважними та поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 243/8947/15-ц, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 584672,35 грн.

Від представника з заінтересованої особи ОСОБА_1 , адвоката Гринько І.С., до суду надійшло письмове заперечення на заяву про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, відповідно до якого вважає зазначену заяву такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Відповідно до пункту 1 статті 433 ЦПК України пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлено лише з причин, визнаних судом поважними. Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску

цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк. Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача. Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування. (ПостановаВерховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № 166/1472/18).

В своїй заяві ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в обґрунтування поважності причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання зазначає про те, що виконавчий лист по справі № 243/8947/15-ц ним було отримано лише у жовтні 2021 року. Також в заяві зазначено про те, що 18 вересня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір 1930/К на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 0 від 16 липня 2008 року та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право кредитора до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно, а 20 лютого 2020 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» по справі № 243/8947/15-ц. Тобто, починаючи з вересня 2018 року, а як стягувач, з лютого 2020 року, Заявник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» взагалі не вчиняв жодних дій, щодо супроводження виконавчого провадження, не звертався до державної виконавчої служби за інформацією про хід виконання рішення суду, не вчиняв інших дій зі стягнення заборгованості, хоча і був обізнаний про порушене право, й об`єктивно знав про ці обставини.

Заявник не пояснив та не обґрунтував, з яких причин він як стягувач не цікавився про стан виконання судового рішення впродовж майже двох років з дня набуття прав Стягувача за виконавчим листом по справі № 243/8947/15-ц, які поважні причини завадили Заявнику дізнатися вчасно з урахуванням принципу добросовісності і обов`язку сумлінно користуватися своїми правами про стан виконання судового рішення.

Вважають, що сам по собі факт отримання Заявником виконавчого листа по справі № 243/8947/15-ц у жовтні 2021 року за відсутності будь-яких даних про вжиття ним заходів, які б свідчили про його зацікавленість у виконанні рішення суду на його користь, не є поважною причиною для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Як вбачається зі змісту самого виконавчого листа, строк пред`явлення його до виконання встановлено до 02 жовтня 2016 року. З заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання заявник звертається до суду у грудні 2021 року, більш ніж через п`ять років від граничної дати.

У зв`язку з наведеним просять суд відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в задоволені заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника заінтересованої особи ОСОБА_1 , Гринько І.С, надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі не зявившихся осіб, що відповідає вимогам ст. 433 ЦПК України.

Дослідивши надані заявником докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні даної заяви, виходячи з наступного.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2015 року по справі

№ 243/8947/15-ц позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 16.07.2008 року у сумі 584672,35 грн.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2020 року задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні. Замінено сторону виконавчого провадження - стягувача публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і гарантія», у виконавчих листах по цивільній справі № 243/8947/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Виконавчий лист по даній цивільній справі про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Дельта Банк» у сумі 584672,35 грн. 17.02.2017 року був повернутий відділом державної виконавчої служби стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, про що свідчить відповідна відмітка у виконавчому листі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою ст. 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Згідно з висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11, у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже закон пов`язує видачу дубліката виконавчого листа не тільки із його втратою, а в тому числі із дотриманням строку подання відповідної заяви про видачу дубліката.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання через органи державної виконавчої служби відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», встановлювався три роки (один рік в редакції Закона Уккраїни "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV який діяв на час видачі даного виконавчого листа). Таким чином первісний стягувач мав можливість протягом встановленого законом строку використовувати права, надані законом, контролювати процес стягнення, робити відповідні запити тощо.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Дельта Банк» у сумі 584672,35 грн. був повернутий первісному стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, 17 лютого 2017 року та повторно до виконання не пред`являвся.

Доказів щодо пред`явлення до виконання виконавчого листа про стягнення з солідарного боржника ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Дельта Банк» у сумі 584672,35 грн. первісним стягувачем суду не надано.

Пасивна позиція стягувача, а саме те, що ним не були вжиті жодні заходи (пред`явлення виконавчого документу до виконання, контроль, звернення в період виконання судового рішення до відповідного відділу виконавчої служби тощо) вказують на те, що він не вживав активних дій щодо реалізації своїх прав.

Представником заявника не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд також зазначає, що поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Укладаючи договір відступлення права вимоги, ТОВ ФК «Довіра і Гарантія» повинно було усвідомлювати те, що набуває статусу нового кредитора за зобов`язанням, щодо якого ухвалено рішення та виданий виконавчий документ, строк пред`явлення якого до виконання сплинув. Отже заявник ТОВ Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» замінивши у виконавчому провадженні первісного стягувача ПАТ «Дельта Банк» прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій щодо примусового виконання рішення первісним стягувачем до його заміни правонаступником. Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання,

законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Таким чином судовим розглядом не встановлена наявність поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому суд відмовляє у його поновленні.

Керуючись ст. ст. 258260, 263, 353, 354, 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра і Гарантія», заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа -відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О.Сидоренко