Ухвала

23 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 466/10328/18

провадження № 61-12219ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Шевченківського районного суду Львівської області від 18 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року у справі за позовом прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про витребування майна з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року прокурор Львівської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся до суду з позовом, у якому просив витребувати з приватної власності ОСОБА_1 в державну власність на користь Кабінету Міністрів України земельну ділянку з кадастровим номером :04:003:0100, площею 0,0412 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 12647109, що розташована в районі вул. Ряснянської смт. Брюховичі Шевченківського району м. Львова.

Шевченківський районний суд Львівської області рішенням від 18 червня 2021 року в задоволенні позову відмовив.

Львівський апеляційний суд постановою від 25 жовтня 2022 року апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури залишив без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 червня 2021 року - без змін.

Заступник керівника Львівської обласної прокуратури 05 грудня 2022 року подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду Львівської області від 18 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року (повний текст якої складено 04 листопада 2022 року) у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк дня усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику необхідно було враховуючи ціну позову визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши цей розмір належними доказами, та з урахуванням вже сплаченого судового збору в розмірі 3 904,16 грн, доплатити судовий збір (у разі необхідності), і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

На виконання вимог вказаної ухвали заступник керівника Львівської обласної прокуратури 15 грудня 2022 року подав засобами поштового зв`язку лист, у якому зазначив, що вартість спірної земельної ділянки площею 0,0415 га, кадастровий номер :04:003:0100, становить 130 138,44 грн, а тому судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 3 904,16 грн сплачений виходячи із ціни позову.

В касаційній скарзі заступник керівника Львівської обласної прокуратури, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Шевченківського районного суду Львівської області від 18 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2022 року (на час подання касаційної скарги) - 2 481,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Отже, ціна позову у цій справі становить 130 138,44 грн, що станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн х 100 = 248 100,00 грн).

Тому справа є малозначною в силу вимог пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Посилання заявника в касаційній скарзі на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, як на підставу касаційного оскарження судових рішень у цій справі, є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд також врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявники не продемонстрували наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» («Азюковська проти України») рішення від 09 жовтня 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Львівського апеляційного суду від 22 жовтня 2022 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Шевченківського районного суду Львівської області від 18 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року у справі за позовом прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про витребування майна з незаконного володіння.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов