Справа № 450/225/21 Провадження № 2-др/450/14/22
"12" травня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді Мельничук І.І
секретаря судового засідання Покидько Л.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, -
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.05.2021 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначених за рішенням суду від 21.12.2020 року, з 1/2 до 1/3 часток всіх видів заробітку.
18.05.2021 року відповідач звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5500,00 грн.
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.05.2021 року в задовленні заяви відповідача відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 23.12.2021 року ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.05.2021 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.02.2022 року справу прийнято до провадження.
Згідно Розпорядженням Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.03.2022 року №40 «Щодо повторного автоматизованого розподілу справ» здійснено овторний автоматизований розподіл та справу передано на розгляд судді Мельничук І.І.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Приписами ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Сторона заявника в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про час та місце розгляду заяви належним чином. Представник заявника подала заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без їх участі, просила заяву задоволити.
Позивач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви про винесення додаткового рішення.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
При постановленні додаткового рішення в даній справі суд прийшов до наступних висновків.
Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених витрат, стороною відповідача надано договір про надання правової допомоги від 16.03.2021 року, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн., копію квитанції до прибуткового касового ордеру №19 на суму 5500,00 грн..
Таким чином, в зв`язку із відмовою в задоволенні даного позову, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, з позивача ОСОБА_1 слід стягнути в користь ОСОБА_2 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 263, 264, 265, 270, 280-289 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , 5500,00 (п`ять тисяч п`ятсот гривень) витрат на правничу допомогу.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України

СуддяІ.І.Мельничук