Номер провадження: 22-ц/813/2894/22
Справа № 493/1115/19
Головуючий у першій інстанції Мясківська І. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 02 квітня 2021 року у складі судді Мясківської І.М.,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про скасування права власності та державної реєстрації на гараж, зобов`язання звільнити гараж.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18.06.1975 Балтська міська рада Одеської області надала ОСОБА_4 дозвіл на будівництво автогаражу АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після смерті його дружина ОСОБА_3 не оформила право власності на спадкове майно у вигляді зазначеного вище автогаражу, згідно з вимогами чинного законодавства України. 01.02.2006 ОСОБА_3 будь-яких договорів купівлі-продажу автогаражу з ОСОБА_2 не укладала. Зазначила, що за життя ОСОБА_3 не приймала участі у будь-яких судових засіданнях та не отримувала рішення Балтського районного суду Одеської області від 24.06.2006, яке б стосувалося предмету спору нерухомого майна - автогаражу №11, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Просила скасувати право власності та державну реєстрацію, яка проведена Балтським РБТІ від 24.07.2006 за №90, сторінка 50 в Книзі №41 на гараж № НОМЕР_1 за ОСОБА_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; зобов`язати ОСОБА_2 негайно звільнити автогараж №11, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а також стягнути з останнього судові витрати, які понесені позивачем.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 18 серпня 2020 року задоволено заяву про заміну відповідача та залучено ОСОБА_1 до участі у розгляді справи.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 02 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Скасовано право власності, державну реєстрацію, яка проведена Балтським районним бюро технічної інвентаризації за №15484250 від 24.07.2006 на автогараж №11, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 , набутого на підставі рішення Балтського районного суду Одеської області від 24.03.2006. Зобов`язано ОСОБА_2 звільнити автогараж №11, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2729,40 грн, кошти пов`язані з явкою до суду у розмірі 84 грн, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначив, що не встановлено процесуальними документами, що ОСОБА_2 умисно виготовив спірне рішення. Дане рішення суду не викликало ніяких підозр, так як містило всі належні атрибути. Також не була проведена судово-технічна експертиза даного рішення Балтського районного суду від 24.03.2006, не встановлено хто виготовив, де та на яких машинописних пристроях. Балтський районний суд не дав оцінку даному факту. В ході розгляду даної справи не було встановлено вини ОСОБА_2 в тому, що спірне рішення згідно обліково-статистичних карток Балтського районного суду за 2006 року не існує. Ніякого доказу, підтверджуючого, що рішення Балтського районного суду від 24.03.2006 підроблене, позивачем не надано. Балтський районний суд не дав належну оцінку даному факту. Цивільний позов поданий неналежною особою, представником ОСОБА_3 - адвокатом Кресюн В.А. Цивільний позов надійшов до суду 19.06.2019, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , опис документів відсутній при направленні від імені адвоката позовної заяви в суд, проте судом не надано оцінки даним обставинам.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його в частині відмови у стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат у сумі 1229,67 грн на паливно - мастильні матеріали за явку адвоката до суду та 4000 грн за надання правової допомоги скасувати, постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на придбання бензину у сумі 1465,59 грн за явку адвоката до суду та 4000 грн за надання правової допомоги. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати за подачу апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідач та його представник не оспорювали розрахунок наданої правової допомоги адвокатом. Суд у своєму рішенні не навів будь-яких підстав щодо відмови в позовних вимогах у стягненні з відповідача коштів за надання правової допомоги, але при цьому з невідомих причин позов не задовольнив, чим порушив вимоги ст. 133 та 137 ЦПК України. Адвокатом до суду були надані усі документи, які підтверджували розрахунок витрат на бензин за явку адвоката до суду.

29.06.2021 ОСОБА_1 надала суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та просить суд рішення в частині скасування права власності на гараж та зобов`язання його звільнення зі стягненням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у сумі 2729,40 грн та коштів пов`язаних з явкою до суду у розмірі 84 грн, залишити без змін, обґрунтовуючи тим, що перевіривши алфавітний журнал суду по цивільним справам за 2006 рік встановлено, що особи, зазначені у заяві, в ньому не значиться, згідно обліково-статичних карток за 2006 рік такої справи не існує, згідно акту інвентаризації усіх справ, станом на 2014 рік така справа в архів суду не передавалася у зв`язку з чим ознайомити з вказаною справою не представляється можливим по причині того, що в суді такої справи не існує.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 29.05.1975 виконавчим комітетом Балтської міської ради депутатів працюючих ОСОБА_4 надано дозвіл на проведення робіт на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , а саме будівництво автогаражу № 11, розмірами 6х3,5 м., підтвердженням чого є копія дозволу на проведення робіт від 29.05.1975 року.

З копії рішення Балтського районного суду Одеської області від 24 березня 2006 року вбачається, що судом було визнано таким, що відбувся договір купівлі-продажу автогаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та за ОСОБА_2 визнано право власності на вищевказаний автогараж, який раніше належав ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11313856 від 24.07.2006, виданого Балтським районним бюро технічної інвентаризації, за ОСОБА_2 на підставі рішення Балтського районного суду Одеської області від 24.03.2006 зареєстровано право власності на автогараж №11, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису 90 в Книзі № 41, стор. 51.

Як вбачається з копії заповіту від 01.11.2018, ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 все своє майно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, до участі у справі залучена спадкоємець ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції задовольняючи вимоги в частині скасування права власності, державної реєстрації на гараж та зобов`язуючи ОСОБА_2 звільнити гараж, виходив з того, що підставою набуття права власності відповідачем на спірний автогараж та його державної реєстрації стало рішення Балтського районного суду Одеської області від 24.03.2006, яке не існує.

Водночас суд не прийняв до уваги ту обставину, що позивач ОСОБА_1 як правонаступник ОСОБА_3 , посилаючись на порушення права власності на спірний гараж підтвердила, що має лише дозвіл на його будівництво, який було видано ОСОБА_4 - чоловіку ОСОБА_3 у 1975 році, спірний гараж в експлуатацію не вводився, жодні правовстановлювальні документи на нього відсутні.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВССУ №6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Це майно не є об`єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж з прилюдних торгів.

Отже, за відсутністю доказів законності будівництва та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту гаражу, спірний гараж є об`єктом самочинного будівництва, а тому право на нього захисту не підлягає, відсутні підстави вважати, що державна реєстрація права власності на гараж за відповідачем порушує права позивача. Докази несення витрат на будівництво ОСОБА_3 за життя також не надано.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення позову про скасування права власності та державної реєстрації проведеної Балтським районним бюро технічної інвентаризації за № 15484250 від 24.07.2006 на автогараж № 11, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 , набутого на підставі рішення Балтського районного суду Одеської області від 24.03.2006.

Відповідно, не підлягає задоволенню і похідна вимога про звільнення гаражу.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону, а тому воно підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України: у разі задоволення позову покладаються на відповідача; у разі відмови в позову - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що даною постановою суду в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, апеляційна скарга позивача про скасування рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає та з позивача на користь відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 4 094 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 02 квітня 2021 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування права власності, державної реєстрації на гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 4094 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 06.01.2023.

Головуючий:

Судді: