ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8860/22 Справа № 219/9491/21 Суддя у 1-й інстанції - Рибкіна Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №219/9491/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Слєсарєва Валерія Валерійовича, третя особа Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2021 року, головуючий суддя Рибкіна Н.М., -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гуревич М.Г., звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Слєсарєва В.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк». В обґрунтування вимог посилався на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2020 року спадкоємцем майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є його донька ОСОБА_1 .. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 2,8565 га, розташованої на території с. Іванівське, Бахмутського району, Донецької області, кадастровий номер :02:045:0009. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 213542331 від 23.06.2020 року право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано за позивачем. Листом від 25.05.2021 року № 189/02-14 відповідач повідомив позивача про надходження до спадкової справи претензії кредитора до спадкодавця ОСОБА_2 , а саме: наявності заборгованості ОСОБА_2 перед АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 350894,38 грн, яка утворилась за кредитним договором б/н від 01.06.2007 року. Також, листом, який надіслав відповідач, позивача повідомлено, що 25.05.2021 року кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк» було включено в спадкову масу за №72 (с/с 09/2020) та вказано на необхідність задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Позивач вважає, що дії відповідача щодо включення кредиторських вимог АТ КБ «Приватбанк» до спадкової маси є незаконними. В обґрунтування послався на п.п.2, 3 розділу ІІІ Правил професійної етики нотаріусів України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 04.10.2013 року № 2104/5, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, згідно яких у своїй професійній діяльності нотаріус зобов`язаний дотримуватися чинного законодавства України сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності, застосовувати всі свої знання і професійну майстерність для належного захисту прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Нотаріус зобов`язаний здійснювати свою професійну діяльність відповідно до законодавства і принесеної присяги та бути неупередженим при вчиненні нотаріальних дій. В ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» наведено невичерпний перелік нотаріальних дій, що вчиняються нотаріусами, а в ч.2 вказаної статті зазначено, що на нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом. Статею 5 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус зобов`язаний, зокрема, здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. В претензії кредитора АТ КБ «Приватбанк» від 12.04.2021 року, яка надійшла на адресу Першої бахмутської державної нотаріальної контори 20.04.2021 року, зазначено, що між АТ КБ «Приватбанк» та спадкодавцем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н від 01.06.2007 року, на підставі якого й було заявлено кредиторські вимоги в розмірі 350894,38 грн. Разом з тим, відповідного кредитного договору, розрахунку суми боргу, первинних бухгалтерських документів, будь-яких інших документів, які б підтверджували факт укладення кредитного договору між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , наявність заявленої суми боргу та її розмір, до претензії кредитора АТ КБ «Приватбанк» не додавало, що позбавляло нотаріуса можливості вирішити питання про наявність чи відсутність у АТ КБ «Приватбанк» статусу кредитора відносно померлого ОСОБА_2 . Позивач вважає, що вирішення цього питання має основне значення для прийняття рішення щодо включення чи не включення відповідних кредиторських вимог (суми боргу) до спадкової маси після смерті ОСОБА_2 , оскільки відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять лише ті права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, на думку позивача, для вирішення питання щодо включення конкретних зобов`язань спадкодавця до спадкової маси нотаріус зобов`язаний був перевірити чи входять вони до складу спадщини, зокрема, чи були наявними відповідні зобов`язання спадкодавця на момент відкриття спадщини, та за відсутності підтвердження такого кредиторські вимоги не могли увійти до складу спадщини. Крім того, відповідачем не витребувано від АТ КБ «Приватбанк» підтверджуючих документів, як це передбачено ст.46 Закону України «Про нотаріат». Неподання нотаріусу документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії є підставою для відмови у вчиненні відповідної нотаріальної дії, згідно з п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат». Таким чином, відповідач, зазначивши про необхідність задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, тим не менш включив до спадкової маси кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк» на всю заявлену суму, не з`ясувавши фактичну вартість майна, одержаного позивачкою у спадщину та не звернув уваги на те, що до спадкової маси могли увійти лише кредиторські вимоги, розмір яких не перевищує вартості успадкованого майна, в той час як різниця між фактичною вартістю майна та розміром кредиторських вимог, якщо вони більші за вартість спадкового майна, не підлягала включенню до спадкової маси. Таким чином вважає, що встановлення вартості спадкового майна для вирішення питання щодо включення кредиторських вимог до спадкової маси було обв`язковим.

Крім того, до претензії кредитора АТ КБ «Приватбанк» від 12.04.2021 року, яка надійшла до нотаріальної контори 20.04.2021 року, додав повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 6 від 03.08.2020 року. Таким чином, вважає, що кредитор не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строк, встановлений ч.2-4 ст.1281 ЦК України та позбавлений права вимоги. Таким чином, звернення з претензією кредитора до нотаріальної контори після спливу шестимісячного строку на пред`явлення кредиторських вимог є самостійною підставою для відмови нотаріусом у включенні таких вимог до спадкової маси.

Враховуючи наведене вважає дії приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Слєсарєва Валерія Валерійовича щодо включення кредиторських вимог АТ КБ «Приватбанк» до спадкової маси такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві та такими, що порушують права та законні інтереси позивача, оскільки фактично покладають на неї фінансові зобов`язання шляхом їх включення до спадкової маси за відсутності для цього підстав. Просив суд визнати незаконними дії відповідача щодо включення кредиторських вимог АТ КБ «Приватбанк» на суму 350894,38 грн. в спадкову масу за №72 (с/с 09/2020), що утворилась внаслідок відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , зобов`язати відповідача виключити зазначені кредиторські вимоги з спадкової маси та стягнути з нього судовий збір 908 грн., сплачений за подання позовної заяви.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що висновок суду першої інстанції про те, що нотаріус не має права перевіряти дійсний розмір вимог кредитора, пред`явлення вимоги кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника з дотриманням передбачених законодавством строків, обґрунтованості вимог кредитора боржника, обсяг спадкового майна та його вартість, є помилковим, оскільки від встановлення цих обставин залежить те, чи входять відповідні грошові зобов`язання, претензію про які подав нотаріусу кредитор спадкодавця, до складу спадкової маси. Грошові зобов`язання за загальним правилом входять до складу спадщини, що також обумовлює обов`язок нотаріуса перевірити наявність цих зобов`язань. Порядок пред`явлення вимог кредиторів спадкодавців їх спадкоємцям встановлений ст.1281 ЦК України, недотримання цього порядку унеможливлює визнання таких вимог, а тому безпідставним є висновок про те, що грошові вимоги у будь-якому випадку включаються до складу спадщини. Суд не заперечив того факту, що АТ КБ «ПриватБанк» пред`явило претензію позивачці з порушенням положень ст.1281 ЦК України та в обсязі, що не відповідає грошовим зобов`язанням померлого, а причиною відмови в позові стало виключно те, що на думку суду нотаріус не може перевіряти ці обставини. Суд також безпідставно ототожнив такі дії як прийняття претензії кредитора та включення кредиторських вимог до спадкової маси, які є різними. Факт прийняття претензії кредитора сам по собі не створює правових наслідків для спадкоємця та лише констатує наявність вимоги. Проте включення кредиторських вимог до спадкової маси вказує на те, що у разі прийняття спадщини спадкоємець автоматично є таким, що прийняв ці обов`язки за цими кредиторськими вимогами, що створює для спадкоємця певні грошові зобов`язання. Помилковим є висновок суду про те, що дійсний розмір вимог кредиторів, пред`явлення вимоги кредитором спадкодавця до спадкоємців з дотриманням строків, передбачених законодавством, обґрунтованість вимог боржника, обсяг спадкового майна та його вартість підлягають встановленню лише в суді у випадку виникнення спору про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника.

Приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Слєсарєвим В.В. було надано відзив на апеляційну скаргу, у якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення. В обґрунтування зазначив, що будь-яке втручання у діяльність нотаріуса зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків або спонукання до вчинення ним неправомірних дій забороняється та тягне за собою відповідальність відповідно до законодавства. Законодавство не містить будь-яких вимог до форми і змісту вимоги кредитора та не покладає на нотаріуса обов`язку перевірити обґрунтованість цих вимог. Разом з тим нотаріус не може відмовити у прийнятті відповідної заяви, оскільки ініціювання спору щодо прав кредитора та дотримання ним строків пред`явлення претензії є правом спадкоємців, а не повноваженням нотаріуса. Прийняття заяви кредитора не є нотаріальною дією згідно ст.34 ЗУ «Про нотаріат». До обов`язків нотаріуса також не входить встановлення дотримання кредитором строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців.

Представником АТ КБ «ПриватБанк» також були надані пояснення на апеляційну скаргу, у яких він також просив відхилити апеляційну скаргу. Зазначив, що нормами закону не передбачено конкретний перелік документів які надаються нотаріусу разом з претензією кредитора для вчинення нотаріальної дії. Законодавством також не передбачено зобов`язання нотаріуса визначити вартість спадкового майна і лише після цього включити кредиторські вимоги у спадкову масу. Також, у порушення ст.1281 ЦК України спадкоємці не повідомили кредитора АТ КБ «ПриватБанк» ні про відкриття спадщини, а ні про отримання свідоцтва про право на спадщину, тому претензію було подано лише 12.04.2021 року, коли фактично стало відомо про смерть спадкодавця. Нотаріус не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо включення чи не включення претензії кредитора до складу спадщини.

Відповідач приватний нотаріус Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Слєсарєв В.В. в судове засідання апеляційного суду не з`явився, подав заяву з проханням залишити оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обґрунтоване, та розглянути справу без його участі.

Крім того, ухвалою від 07 грудня 2022 року було задоволено клопотання представника позивача адвоката Гуревича М.Г. про участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції 22 грудня 2022 року в режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів.

Також ухвалою від 22 грудня 2022 року було задоволено аналогічне клопотання представника третьої особи АТ КБ «ПриватБанк» Захарова М.І.

Однак 22 грудня 2022 року вказані вище представники не вийшли на зв`язок для участі у судовому засіданні.

Оскільки відповідно до ст.212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо, несе учасник справи який подав відповідну заяву, апеляційний суд вважає можливим розглянути дану справу за відсутності даних представників.

Згідно ч.2 ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.06.2020 року, виданим приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Слєсарєвим В.В. (з 17.06.2021 року приватний нотаріус Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області), зареєстрованим в реєстрі за № 756, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1968 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки, площею 2,8565 га, розташованої на території Іванівської сільської ради Бахмутського району Донецької області, кадастровий номер :02:045:0009.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка кадастровий номер :02:045:0009, загальною площею 2,8565, розташована на території Красненської (Іванівської) сільради Бахмутського (Артемівського) району Донецької області, на праві приватної власності з розміром частки 1/1 належить ОСОБА_1 .

Відповідно до листа приватного нотаріуса Бахмутського МНО Слєсарєва В.В. № 189/02-14 від 25.05.2021 року «Щодо претензії кредитора» ОСОБА_1 повідомлено про надходження до спадкової справи №09/2020 Претензії кредитора до спадкодавця - громадянина України ОСОБА_2 (боржник), лист SAMDN2766 від 25.05.2021 року, в якому значиться про наявність заборгованості ОСОБА_2 перед АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 350894,38 грн згідно з кредитним договором б/н від 01.06.2007 року. Також, нотаріусом повідомлено, що 25.05.2021 року кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк» було включено в спадкову масу за № 72 (с/с 09/2020) та про те, що згідно з п.1 ст.1282 ЦК України «спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині».

З претензії кредитора, поданої в порядку ст.1281 ЦК України АТ КБ «Приватбанк» вих № SAMDN2766 від 12.04.2021 року до Першої бахмутської державної нотаріальної контори, вбачається, що між ОСОБА_2 та АТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № б/н від 01-06-2007 року, зобов`язання за договором у повному обсязі не виконані, у зв`язку з чим за ним перед банком рахується заборгованість у розмірі 350894,30 грн. У зв`язку з тим, що банку стало відомо, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , просять включити кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу, зробити про що запис в книзі обліку спадкових справ та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості у розмірі 350894,38 грн.

Із заяви ОСОБА_2 від 01.06.2007 року вбачається, що ним в АТ КБ «Приватбанк» була оформлена кредитна картка «Універсальна» з кредитним лімітом 3000 грн, базова процентна ставка по кредиту 3% на місяць.

Із розрахунку заборгованості за договором № SAMDN2766 від 01.06.2007 року, укладеного між АТ «КБ Приватбанк» та клієнтом ОСОБА_2 станом на 31.08.2020 року загальний залишок заборгованості за тілом кредиту складає 2738,21 грн, загальний залишок заборгованості за відсотками складає 355 575,64 грн.

Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.09.2019 року, ухваленим у цивільній справі № 219/6109/19 за позовом АТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яким з ОСОБА_2 на користь АТ «КБ «Приватбанк» стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 2738,21 грн. Позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по процентам за користування кредитом залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що порушення вимог законодавства в діях приватного нотаріуса щодо включення кредиторських вимог в спадкову масу не встановлено.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком та зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договоромабо законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порядок прийняття спадщини визначений главою 87 ЦК України.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 ст.1268 та ст. 1269 ЦК України.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.27 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст.1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця.

За змістом ст.ст.1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємиць, незалежно від отриманого ним свідоцтва про право на спадщину, набуває права на спадкове майно (право володіння, користування).

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

За ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України.

Відповідно до ст.66 Закону України «Про Нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії за місцем відкриття спадщини, видається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п.2.1. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Таким чином, претензія кредитора є однією з підстав заведення нотаріусом спадкової справи.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що законодавством не встановлено обов`язків нотаріуса з перевірки обґрунтованості вимог кредитора. Крім того, ані в ЗУ «Про нотаріат», ані у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не встановлено спеціальних вимог до форми та змісту претензії кредитора.

Натомість, відповідно до ст.49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. В силу вимог 1281, 1282 ЦК України,згідно яких кредиторські вимоги включаються до складу спадщини, відмова нотаріуса від включення вимог кредитора до складу спадщини є такою, що не відповідає вимогам цивільного законодавства.

Згідно висновкам Верховного Суду, викладених у постановах по справам №640/6274/16ц від 18 вересня 2019 року та №607/98/17 від 19 лютого 2020 року, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Таким чином, на переконання колегії суддів, перевірка дотримання кредитором строків звернення з вимогами до спадкоємців, обґрунтованість цих вимог, межі відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця можуть бути предметом судового розгляду у разі виникнення спору щодо стягнення заборгованості зі спадкоємця у майбутньому. У даному випадку зазначені питання виходять за межі компетенції нотаріуса та на даний момент є передчасними.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у діях приватного нотаріуса порушень щодо включення кредиторських вимог у спадкову масу, та у зв`язку з чим щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Враховуючи зазначене, відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 23 грудня 2022 року

Головуючий суддя О.В.Агєєв