Справа №295/2297/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі головуючого судді Воробйова Т.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про захист порушених конституційних прав,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 29750,00 грн.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 вказала, що 05.02.2015 звернулась до Житомирської міської ради з клопотанням про надання дозволу на одержання безоплатно у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . На вказане клопотання Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища надано відповідь №262/13 від 16.02.2015.

Позивач вважає, що даною відповіддю в листі на її звернення було допущено сім порушень її конституційних прав, а саме: незаконна відмова врахування при складенні листа №262/13 від 16.02.2015 документів, долучених до клопотання від 05.02.2015; незаконний виклад у листі від 16.02.2015 №262/13 висновку витяг «Земельна ділянка … розташовується в межах червоних ліній АДРЕСА_2 , затверджених рішенням міської ради від 09.12.2005 № 583, який не відповідає обставинам справи; незаконне надання позивачці ОСОБА_1 викопіювань з плану «червоних ліній», які взагалі не відповідають затвердженому проекту 09.12.2005 №583 «червоних ліній»; незаконний виклад висновку у листі від 16.02.2015 №262/13 висновку витяг «Земельна ділянка … відноситься до території багатоповерхової житлової забудови», згідно Генерального плану м. Житомира затвердженого рішенням міської ради від 26.12.2001 №266», оскільки такий висновок не відповідає Закону України «Про містобудівну діяльність; незаконний виклад висновку у листі від 16.02.2015 №262/13 витяг «Земельна ділянка … відноситься до території багатоповерхової житлової забудови», який, на думку позивача, суперечить висновку у листі від 18.09.2015 №25/Д-705-6 витяг Детальний план території за адресою: АДРЕСА_1 , не розроблявся та не затверджувався; незаконний виклад висновку у листі від 16.02.2015 №262/13 висновку витяг «Земельна ділянка … відноситься до території багатоповерхової житлової забудови», оскільки такий висновок не відповідає фактичним обставинам забудови території; незаконний виклад висновку у листі від 16.02.2015 №262/13, оскільки на вказаній земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна та такий висновок не відповідає обставинам, зазначеним в акті обстеження земельної ділянки від 30.04.2013.

Ухвалою суду від 23.02.2022 по справі відкрито провадження; постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовну провадженні, без повідомлення (виклику) сторін.

02.05.2022 до суду надійшло заперечення ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що позивач просить суд призначити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 06.05.2022 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у цивільній справі №295/2297/22 відмовлено.

17.05.2022 від Департаменту містобудування та земельних відносин до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач вказав, що з доводами, викладеними у позовній заяві не погоджується, вважає позовну заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню та навів свої аргументи на спростування позовних вимог.

20.05.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій ОСОБА_1 просила визнати подання відповідачем відзиву зловживанням процесуальними правами та вказала, що відзив на позов складений з істотним порушенням норм процесуального права; відзив подано з попуском строку, який встановлений для його подання ухвалю суду про відкриття провадження від 23.02.2022. Вважає, що відзив подано з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки містить незаконне тлумачення норм законодавства, без зазначення їх взаємозв`язку із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується. У відзиві містяться незаконні висновки щодо порушення вимог законодавства, які зазначені у позові та не викладені фактичні обставини і докази на їх підтвердження з приводу заявлених позивачем позовних вимог.

При вирішенні питання про прийняття до матеріалів справи відзиву, суддею встановлено наступне.

Згідно зі ст. 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Статтею 123 ЦПК України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 23.02.2022 встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для подачі відзиву на позов та надання доказів в обґрунтування заперечень, якщо такі докази не надані позивачем.

Як вбачається зі змісту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали про відкриття провадження у справі від 23.02.2022 разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами представник відповідача отримав 28.04.2022.

Отже, строк для подачі відзиву закінчився 13.05.2022. Відзив на позовну заяву подано до суду 17.05.2022, тобто з пропуском строку, встановленого судом.

За приписами ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. За правилами частини 2 цієї ж статті встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Представник відповідача клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку не заявила, про наявність поважних причин, які зумовили пропуск такого строку, суд не повідомила.

Як передбачено ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на те, що відзив подано з пропуском встановленого строку, клопотання про поновлення такого строку представником відповідача не заявлене, відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України суд залишає відзив на позовну заяву без розгляду.

Також, 20.05.2022 до суду надійшла заява позивача, у якій ОСОБА_1 вказала, що відповідачем було порушено вимоги ч.4 ст.178 ЦПК України, оскільки до копії відзиву, який відповідачем було направлено на адресу позивача, не долучено копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підтвердження повноважень представника відповідача Шевчук Н.В., яка подала відзив, тому просила надіслати на адресу позивача належно завірену судом копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо повноважень представника відповідача Шевчук Н.В.

Частиною 4 статті 178 ЦПК України визначено, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Таким чином, ЦПК України покладає на відповідача обов`язок щодо надання копій документів, які долучені до відзиву.

Відповідно до пункту 7 розділу XІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814 (далі - Інструкція), копії документів, долучених до судової справи, можуть видаватися за письмовою заявою відповідальними працівниками суду, відповідно до резолюції судді в провадженні якого знаходиться справа, або голови суду, у разі зберігання справи в архіві. Копія такого документу засвідчується як така, що відповідає матеріалам справи та скріплюється печаткою суду.

Таким чином копії документів, долучених до судової справи, можуть бути видані за письмовою заявою відповідальними працівниками суду, однак надіслання копій таких документів на адресу учасника справи Інструкцією не передбачено, тому підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 від 20.05.2022 відсутні.

Крім того, відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Цей припис слід застосовувати з урахуванням частини четвертої статті 55 КАС України. Держава бере участь у справі через відповідний орган державної влади відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник. Отже, в адміністративному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді.

Згідно з ч.5 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їхні права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Водночас, визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану у його наданні.

Згідно з ч.1 ст. 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 21.03.2018 у справі №536/233/16-ц, від 03.10.2018 справі №820/4149/17, від 28.11.2018 у справі № 820/4439/17 висловлювала правову позицію про те, що якщо особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких ці органи приймають відповідні рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

У таких спорах право позивача не було реалізовано внаслідок відмови відповідача в погодженні проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки. Наявність існуючого речового права позивача або інших осіб на земельну ділянку судами не встановлено.

Встановлено, ОСОБА_1 05.02.2015 звернулась до Житомирської міської ради із клопотанням про надання їй безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради підготовлено відповідь на звернення ОСОБА_1 від 16.02.2015 №262/13 про відмову у виділенні у користування земельної ділянки, площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 .

Відповідач під час розгляду заяви позивача виконував владні управлінські функції, покладені на нього відповідно до вимог законодавства, в свою чергу позивач стверджує, що при розгляді її клопотання про надання у власність земельної ділянки відповідач допустив числі порушення вимог законодавства, що призвело до порушення конституційних прав ОСОБА_1 та завдання їй моральної шкоди.

Позивач оскаржує дії суб`єкта владних повноважень та просить відшкодувати спричинену їй шкоду й звернулась до суду із позовом про захист свого інтересу в отриманні земельної ділянки у власність, який не було реалізовано. З чого слідує, що між сторонами речові приватноправові відносини не виникли.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 19, 259, 260, 255, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, ст. 4, 21, 46, 55 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Провадження за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про захист порушених конституційних прав - закрити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А. Воробйова