Справа № 683/34/22
30 травня 2022 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої - судді Кутасевич О.Г.,
з участю секретаря судового засідання Свідерської К.В.
розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу № 683/34/22, 2/683/34/2022 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,
В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Вона є єдиним спадкоємцем майна померлого за заповітом і у встановленому законом порядку прийняла спадщину. До складу спадщини увійшла земельна ділянка, площею 0,1 га., що розташована на території Великочернятинської сільської ради, садово-городнє товариство « АДРЕСА_1 , яку батько за життя придбав у відповідачки ОСОБА_2 25 травня 2004 року, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, однак у встановленому законом порядку не зареєстрував своє право власності і згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, в графі власник зазначено ОСОБА_2 .
У зв`язку із цим нотаріус відмовив позивачу в оформленні її спадкових прав на зазначену земельну ділянку.
У судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Козак І.О. подав заяву про розгляд справи у його та позивачки відсутності, просить позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка - ОСОБА_2 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, відзив на позов не подавала.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 травня 2022 року постановлено провести по справі заочний розгляд.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).
Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).
Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .
24 січня 2008 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений того ж дня приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Лавутою Т.О., яким усе належне йому на день смерті майно заповів дочці ОСОБА_1 . На день своєї смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_2 один.
12 березня 2021 року за заявою ОСОБА_1 . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 96/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 , свідоцтвом про народження ОСОБА_1 свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 копією договору купівлі - продажу земельної ділянки від 25 травня 2004 року, копією державного акту на право приватної власності на землю від 25 січня 1998 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, матеріалами спадкової справи № 96/2021, яка заведена у Старокостянтинівській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
матеріалами спадкової справи № 96/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 657 ЦК України в редакції станом на 25 травня 2004 року договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
Проте, всупереч цим вимогам ОСОБА_3 не зареєстрував своє право власності на зазначену земельну ділянку у встановленому законом порядку.
Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Відповідно до усталеної судової практики у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину.
Однак, оскільки відповідачка з 2004 року не заявляла свої права на спірну земельну ділянку, суд уважає, що ОСОБА_3 набув право власності на неї, а відтак ця земельна ділянка увійшла до складу його спадкового майна.
Ураховуючи викладене, а також те, що спадкоємиця ОСОБА_3 позбавлено можливості оформити свої спадкові права на цю земельну ділянку у позасудовому порядку, суд уважає, що є всі підстави для визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на землю серії ХМ № 0075/л від 25 січня 1998 року.
Вимог про стягнення судових витрат позивачка не заявляла.
Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Суддя: