РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року

м. Рівне

Справа № 949/719/21

Провадження № 22-ц/4815/242/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 20 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 22 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №49.

Свої вимоги мотивує тим, що 22 липня 2007 року між ним та ОСОБА_3 укладено шлюб, від якого у них народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Фактичні шлюбні відносини припинені з середини 2019 року. Втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 20 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 22 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №49.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду ОСОБА_1 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вказує, що судове рішення, яке прийняв суд першої інстанції, незаконне і необґрунтоване та прийняте із порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні підстави звернення ОСОБА_2 до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу та не врахував наявність у подружжя двох неповнолітніх дітей, які є неповнолітніми.

Вважає, що суд не встановив наявність спору відносно спільного майна подружжя, а отже судом першої інстанції не вирішено питання щодо розподілу спільного майна подружжя, а саме оскаржуване рішення не містить жодного посилання або зазначення щодо розподілу спільного майна Позивача та Відповідача.

Вказує, що суд не призначив подружжю строк для примирення, передбачений ч. 7 ст. 240 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надходив.

ОСОБА_2 у системі «Електронний суд» сформував заяву, яку одержано судом 01 червня 2022 року, про розгляд справи за його відсутності та визнання апеляційної скарги у повному обсязі. Просив задовольнити вимоги апеляційної скарги у зв`язку з примиренням з відповідачкою.

02 червня 2022 року у системі «Електронний суд» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сформували заяви/клопотання про розгляд справи без їх участі та про примирення між собою.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 22 липня 2007 року між сторонами зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №49, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.14).

Як вбачається із свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 29.12.2007 року та серії НОМЕР_3 від 30.07.2015 року (а.с.3, 4) сторони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України).

Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст.104 та ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

За змістом ч.3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів справи, представником відповідача на електронну адресу суду надіслано копію клопотання про розгляд справи без їх участі, де зокрема вказано про визнання відповідачем позовних вимог, що лягло в основу прийнятого місцевим судом рішення.

Відповідно до частини восьмої статті 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Надсилання у встановленому порядку процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням такою особою власного електронного підпису.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через електронний кабінет.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі № 2340/4648/18, від 22 серпня 2019 року у справі № 520/20958/18.

Оскільки подана представником відповідачки заява про визнання позову подана без використання сервісу «Електронний суд» та не містить застережень про підпис документа електронним цифровим підписом або доказів перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на документ, тому помилково врахована місцевим судом, а з урахуванням доводів апеляційної скарги суперечить дійсній волі відповідачки.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців (ч.7 ст.240 ЦПК України).

До початку розгляду справи судом апеляційної інстанції у сторін виявилось достатньо часу для примирення, однак хибне встановлення місцевим судом фактичних взаємин подружжя та ігнорування вимог ст.111 СК України призвело до ухвалення передчасного рішення.

Водночас колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом не встановлено наявність спору між подружжям щодо поділу спільного майна, оскільки позивачем такі вимоги не заявлялись, а відповідно до вимог статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 підлягає скасуванню із постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 20 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.