Провадження № 2/761/6506/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Вдовкіній Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання особи користувачем місця родинного поховання,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ритуальної служби СКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київради (КМДА), про визнання особи користувачем місця родинного поховання, у якому просить визнати його користувачем місця родинного поховання на Лісовому кладовищі м.Києва (ділянка АДРЕСА_2), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його двоюрідна тітка ОСОБА_3 08.01.2021 р. позивач уклав з Ритуальною службою СКП «Київський крематорій» договір-замовлення щодо кремації тіла ОСОБА_3 та зберігання праху останньої до його поховання у встановленому порядку. Позивач зазначає, що протягом останніх кількох років займається доглядом за місцем похованням своїх родичів на 26 місці 5 ряду ділянки 101 на Лісовому кладовищі м.Києва, де у тому числі поховані батьки ОСОБА_3 , а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а такою її бабуся ОСОБА_6 . При цьому, захороненням праху своєї матері на 26 місці 5 ряду ділянки 101 на Лісовому кладовищі м.Києва ОСОБА_3 займалась особисто. З метою поховання праху своєї двоюрідної тітки ОСОБА_3 на місці родинного поховання позивач, яка єдиний спадкоємець за законом, звернувся до відповідача для отримання відповідного дозволу, однак відповідачем повідомлено, що користувачем місця поховання на Лісовому кладовищі м.Києва (ділянка АДРЕСА_2) є ОСОБА_2 та відмовлено в наданні відповідного дозволу. За таких обставин, посилаючись на те, що саме він має бути користувачем родинного поховання, а не стороння особа, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 03.12.2021 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Ухвалою від 31.05.2022 р. залучено до участі у справі ОСОБА_2 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, встановлено їй строк для подання пояснення щодо позову і відзиву, а також зобов`язано відповідача надати усю наявну інформацію щодо користувача місця поховання на Лісовому кладовищі (ділянка АДРЕСА_2) ОСОБА_2 .

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Через канцелярію суду представник позивача подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання також не з`явились. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому останнім викладено аргументи проти позовних вимог, просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки у спірного місця поховання є законний користувач ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене суд вирішив розглянути справу у відсутність сторін та третьої особи.

Вивчивши подані сторонами позов, відзив, відповідь на відзив, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , 1954 року народження. Як зазначає в позові позивач, його двоюрідна тітка.

08.01.2021 р. позивач уклав з Ритуальною службою СКП «Київський крематорій» договір-замовлення щодо кремації тіла ОСОБА_3 та зберігання праху останньої до його поховання в передбаченому законом порядку.

Також відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.2021 р., зареєстрованого в реєстрі за № 6-206, позивач, як двоюрідний племінник успадкував певне майно після смерті ОСОБА_3 .

Позивач стверджує, що протягом останніх років він займається доглядом за місцем поховання його родичів за АДРЕСА_2 на Лісовому кладовищі м.Києва, де поховані в тому числі родичі ОСОБА_3 , а саме її батьки та бабуся.

Факт поховання батьків ОСОБА_3 , а саме батька ОСОБА_4 , матері ОСОБА_5 , а також бабусі ОСОБА_6 на Лісовому кладовищі м.Києва, місце 26, ряд 5, ділянка 101 підтверджується зібраними в справі доказами.

Разом з тим, позивач не зазначає перелік всіх похованих на вказаному місці поховання, натомість вказує, що там поховані його родичі, і в тому числі родичі ОСОБА_3 , не конкретизуючи, хто ще там похований крім зазначених ним родичів своєї двоюрідної тітки.

Судом, з відповідей на ім`я позивача Ритуальної служби СКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київради (КМДА), а також з їх відзиву на позов вбачається, що користувачем місця поховання на Лісовому кладовищі м.Києва (ділянка АДРЕСА_2) є ОСОБА_2 , і що тільки вона на законних підставах має право на здійснення підпоховань та інших дій на вказаному місці поховання.

Вказаний факт також підтверджується наданою до позову заявою покійного ОСОБА_4 від 26.07.1995 р. на ім`я завідуючого Лісовим кладовищем м.Києва, у якій він зазначає, що свідоцтво про смерть його матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться у ОСОБА_2 . Хоча, як вбачається з цієї заяви, він не погоджується з правомірністю такого факту.

Разом з тим доказів того, що в передбаченому законом порядку дії ОСОБА_2 щодо володіння свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 були визнані незаконними, суду надано не було. Натомість з матеріалів справи вбачається, що було отримано повторне свідоцтво.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, в установленому законодавством порядку в день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я;

свідоцтво про смерть та довідка про смерть - відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України.

У відповідності до положень статті 25 зазначеного Закону, після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству.

Як вбачається з матеріалів справи, поховання ОСОБА_4 в 1999 році, та ОСОБА_5 в 2014 році, на Лісовому кладовищі м.Києва (ділянка 101, ряд 5, місце 26) здійснила їх дочка ОСОБА_3 .

Разом з тим, суду не надано будь-яких доказів щодо отримання чи не отримання нею згоди на поховання своїх батьків від користувача цього місця поховання, а саме від ОСОБА_2 .

Тому підстав стверджувати, що право розпоряджатися вказаним місцем поховання перейшло до ОСОБА_3 від ОСОБА_2 , суд не вбачає, оскільки таке підпоховання мало відбуватися зі згоди користувача місця поховання.

Крім того, як зазначає позивач, хоч він і займався організацією та витратами щодо кремації тіла покійної ОСОБА_3 , урну з прахом якої він хоче поховати на Лісовому кладовищі м.Києва (ділянка 101, ряд 5, місце 26) поруч з її батьками, на цьому місці поховання вже встановлений надгробний пам`ятник з портретом та написом прізвищем, ім`ям та по батькові покійної ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 76, ч.1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням зібраних в даній справі доказів, судом не встановлено факту, що ОСОБА_2 , яка є користувачем місця поховання на Лісовому кладовищі м.Києва (ділянка 101, ряд 5, місце 26), незаконно отримала таке право.

Позивач до ОСОБА_2 , як користувача місця поховання на Лісовому кладовищі м.Києва (ділянка 101, ряд 5, місце 26), за дозволом підпоховати на вказаному місці прах ОСОБА_3 не звертався.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд не знаходить законних підстав для визнання позивача користувачем місця поховання на Лісовому кладовищі м.Києва (ділянка 101, ряд 5, місце 26), оскільки передбачених для цього Законом України «Про поховання та похоронну справу» підстав судом не встановлено.

Разом з тим, позивач не позбавлений можливості звернутися до ОСОБА_2 , яка є користувачем місця поховання на Лісовому кладовищі м.Києва (ділянка 101, ряд 5, місце 26) за дозволом щодо підпоховання праху покійної ОСОБА_3 поруч з її батьками, тим більше, що на цьому місці поховання вже встановлений надгробний пам`ятник з портретом та написом прізвищем, ім`ям та по батькові покійної ОСОБА_3 . Вказані дії не потребують зміни користувача місця поховання.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 2, 11, 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу», суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання особи користувачем місця родинного поховання.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: