Справа № 502/919/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

при секретарі Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2,75 га, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 497603, виданий 01.11.2001 Старотроянівською сільською радою Кілійського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 3698, належну до дня смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із вищевказаної земельної ділянки, площею 2,75 га. На теперішній час позивачка виявила бажання отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, але вирішити в нотаріальному порядку це питання не може, оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

Позивачка в судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд справи без її участі, де зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали через канцелярію суду заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 443.

Позивачка є дочкою померлої, що встановлено з свідоцтва про народження ОСОБА_1 НОМЕР_2 , виданим 23.06.2004 Автозаводським відділом РАЦС м. Нижній Новгород та свідоцтвом про переміну прізвища серії НОМЕР_3 виданим 12.05.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районної управління юстиції Одеської області, згідно якого ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

За життя померла була власником земельної ділянки загальною площею 2,75 га, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 497603, виданий 01.11.2001 Старотроянівською сільською радою Кілійського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 3698, що також підтверджено ГУ Держгеокадастру в Одеській області у листі щодо надання інформації від 19.07.2022 №1505/340-22.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, що складається із зазначеної земельної ділянки загальною площею 2,75 га.

Відповідно до листа нотаріуса від 13.08.2021 №440/01-16 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

Згідно довідки Суворовської селищної ради Ізмаїльського району від 21.07.2021 №300, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 постійно проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 1996 року по день смерті. На день смерті разом з нею проживала та зареєстрована її донька ОСОБА_1 ..

Інших спадкоємців не встановлено.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, заповіти не зареєстровані.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1258 ЦК України,спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкоємців відносяться діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1268 ЦК України регламентує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджується допустимими доказами, що позивачка спадщину після смерті матері прийняла, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується довідкою, є спадкоємцем першої черги та їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, який було втрачено з незалежних від неї причин. Мати позивачки в свою чергу була власником спірної земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,19,76-81,259,263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2,75 га, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 497603, виданий 01.11.2001 року Старотроянівською сільською радою Кілійського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 3698, після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В.Березніков