У Х В А Л А
27 травня 2022 року Справа № 608/773/22
Номер провадження2/608/439/2022
Чортківський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого суду судді Парфенюка В. І.
з участю секретаря Южди Л. С.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
В травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позивачка при подачі позовної заяви не сплатила судового збору, подала клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування чого посилається на те, що єдиним її доходом є державна соціальна допомога по інвалідності третьої групи в середньому за 2021 рік в розмірі 1818 гривень.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що таке клопотання позивачки задоволенню не підлягає з наступних мотивів.
Згідно ч. 2 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється нормами Цивільного процесуального кодексу України та Законом України «Про судовий збір».
Так, відповідно до вимог п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Аналогічну норму містить і ст. 136 Цивільного процесуального кодексу України.
Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 надала довідку № 95 Управління соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації, з якої вбачається, що вона перебуває на обліку в управлінні і отримує державну соціальну допомогу інвалідам 3 групи, розмір її доходу за період з січня по грудень 2021 року становить 21 818 гривень.
Таким чином, 5 % річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний період становить 1 090,90 гривень.
Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»»).
Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання позовної заяви становить 992,40 гривень, що не перевищує 5 % розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний період.
Суд вправі постановити ухвалу про звільнення від сплати судового збору, враховуючи незадовільний майновий (матеріальний) стан сторони, і остання повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що визначення майнового стану як такого, що дає підстави для звільнення від сплати судового збору є оціночним, тому потребує доказування перед судом і обґрунтування пов`язаних із цим обставин, які свідчать про неможливість або труднощі з оплатою судового збору у розмірах і в строки, встановлені законом, покладається на заінтересовану сторону.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика, у тому числі у справах проти інших держав, має застосовуватись органами державної влади, зокрема судами. Згідно з рекомендацією Комітету міністрів Ради Європи від 14 травня 1981 року № R (81)7 щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, та сталої практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя, а попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.
Також Європейський суд з прав людини виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що може бути сплачений заявником. Адже невиправдано великий розмір, який не враховує фінансового становища заявників, а обчислюється на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя, про що свідчить рішення Європейського суду з прав людини в справі ФК «Мретебі» проти Грузії.
При розгляді справ Європейський суд з прав людини установлює, чи був дотриманий баланс між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи та правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді.
Аргументом позивачки щодо звільнення її від сплати судового збору є те, що у неї немає інших доходів, окрім державної соціальної допомоги інвалідам 3 групи. Проте в позовній заяві відсутнє посилання ОСОБА_1 на підставу звільнення від сплати судового збору її майновий стан.
Сам по собі факт відсутності офіційних доходів не може свідчити про важкий майновий стан позивачки, який міг би бути підставою для звільнення від сплати судового збору.
За змістом вищенаведених правових норм поняття важкий майновий стан в даному випадку не охоплюється лише розміром отримуваних доходів. Важливе значення для висновку про майновий стан позивачки, що міг би бути підставою звільнення від сплати судового збору, є дані про її матеріально-побутові умови проживання, ведення нею підсобного господарства, наявність земельного паю тощо.
Враховуючи розмір судового збору в даній категорії справ, суд не має підстав для висновку про порушення балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи та правом позивачки на доступ до правосуддя, а тому з врахуванням наведеного, а також того, що судом не встановлено важкого майнового стану позивачки, який свідчив би про неможливість або труднощі з оплатою нею судового збору в розмірі, встановленому законом, який би надавав підстави для звільнення її від сплати судового збору, керуючись ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 133, 136, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,--
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: В. І. Парфенюк