СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2473/22

пр. № 2/759/2840/22

19 жовтня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - П`ятничук І.В.,

за участю секретаря - Марус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про припинення обтяження нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Загоруйко Г.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 10.02.2022 року звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про припинення обтяження нерухомого майна, яким просить визнати припиненим договір кредиту № 800002391 укладений між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» від 26.10.2007 року за наслідком чого і припинити договір іпотеки № 800002391-И, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. від 26.10.2007 року за реєстровим № кдз-5729; припинити іпотечне обтяження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , кв, номер запису про обтяження 32470386 від 26.10.2007 року та номер запису про іпотеку 32470410 від 26.10.2007 року.

В обґрунтування позову зазначив, що 26.10.2007 року між ним та ЗАТ «Альфа-Банк» було укладено договір № 800002391 від 26.10.2007 року, відповідно до якого йому було надано кредит у розмірі 30000,00 доларів США. Вказав, що 29.04.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. було вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , з метою задоволення вимог ПАТ «Альфа-Банк» в розмірі 378596,26 грн. Вказав, що Акціонерним товариством «Альфа-Банк» йому було надано довідку про отриманий дохід у вигляді прощенного боргу від 26.12.2019 року № 762, відповідно якої банком задоволено забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Посилаючись на вказані обставини, вважає що договір іпотеки № 800002391-И від 26.10.2007 року припинений, у зв`язку із припиненням основного зобов`язання у розмірі 378596,26 грн., який сплачено позивачем на депозит суду.

На підставі вказано просив визнати припиненим договір кредиту № 800002391 укладений між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» від 26.10.2007 року за наслідком чого і припинити договір іпотеки № 800002391-И, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. від 26.10.2007 року за реєстровим № кдз-5729 та припинити іпотечне обтяження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , кв, номер запису про обтяження 32470386 від 26.10.2007 року та номер запису про іпотеку 32470410 від 26.10.2007 року.

Ухвалою судді від 07 квітня 2022 року було відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача ОСОБА_2 19.10.2022 року до суду надійшло клопотання, яким позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі та розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду клопотання, яким просить відмовити в задоволенні позову та розгляд справи провести за відсутності представника АТ «Альфа-Банк».

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 800002391 від 26.10.2007 року, відповідно до якого позивачу було надано кредит у розмірі 30000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,25 % річних, строком повернення до 26.10.2022 року (а.с. 15-16).

Виконання зобов`язання забезпечено іпотечним договором № 800002391-И укладеного між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. № кдз-5729, на підставі якого зареєстровано обтяження предмету іпотеки квартири АДРЕСА_3 (а.с. 17-19).

29.04.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. було вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , з метою задоволення вимог ПАТ «Альфа-Банк» в розмірі 378596,26 грн. (а.с. 10).

Державним реєстратором Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук О.В. було прийнято рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47863023 від 19.07.2019 року про право власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк», на квартиру: за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9-10).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 липня 2014 року у справі № 759/3540/14 визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Мосійчук Оксани Василівни, Державного підприємства «Науково-Дослідний та проектний інститут землеустрою», м. Київ, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47863023 від 19.07.2019 року про право власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк», на квартиру: загальною площею 68,5 кв.м., житлова площа 40,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 за АТ «Альфа-Банк» номер запису 32470300, проведену 16.07.2019 року державним реєстратором Мосійчук Оксаною Василівною ДП «Науково-дослідний інститут землеустрою».

Акціонерним товариством «Альфа-Банк» надано ОСОБА_1 довідку про отриманий дохід у вигляді прощенного боргу від 26.12.2019 року № 762, відповідно якої банком задоволено забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 19).

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом частини першої статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору).

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

За змістом статті 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

У частині першій статті 526 ЦК України зазначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання та є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У статті 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Конструкція цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом, а тому згідно з указаною нормою іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац другий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц).

Відповідно виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. 29.04.2013 року звернуто стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , з метою задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», в загальному розмірі 378596,26 грн.

Звернення із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з такою заявою вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Отже, кредитор, звернувшись із заявою про вчинення виконавчого напису (шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки), на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, комісію, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Отже, заборгованість за договором між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 за кредитним договором № 800002391 від 26.10.2007 року встановлена виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. від 29.04.2013 року, вчиненим за зверненням Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про дострокове стягнення заборгованості.

Положеннями частини першої статті 605 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Прощення(анулювання) боргу - це односторонній правочин, який вчиняє кредитор та який не потребує дій на його виконання. Правочин, спрямований на припинення зобов`язання прощенням боргу, слід вважати вчиненим в момент отримання боржником письмової заяви кредитора про прощення боргу.

Акціонерним товариством «Альфа-Банк» надано ОСОБА_1 довідку про отриманий дохід у вигляді прощенного боргу від 26.12.2019 року № 762, відповідно якої банком задоволено забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

За змістом наведеної довідки після здобуття банком права власності на предмет іпотеки, залишок заборгованості за кредитним договором від 26.10.2007 року № 800002391 ( за основною сумою, процентами, пенею та штрафними санкціями) за офіційним курсом Національного банку України на 16.07.2019 року склав 45829780,58 грн.

У зв`язку із задоволенням вимог іпотекодержателя в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» на дату державної реєстрації банком права власності на нерухомість ОСОБА_1 прощенно (анульовано) залишок заборгованості за кредитним договором від 26.10.2007 року № 800002391.

У відповідності до вимог Податкового Кодексу України до складу річного доходу ОСОБА_1 за 2019 рік включається дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу в розмірі 736077,57 грн.

З огляду на наведене Акціонерним товариством «Альфа-Банк» у довідці про отриманий дохід у вигляді прощенного боргу від 26.12.2019 року № 762, відображено зміст зобов`язання, що припиняється прощенням (анулюванням) боргу.

Акціонерним товариством «Альфа-Банк» прощено (анульовано) ОСОБА_1 основну суму, тобто кредит в розмірі 736077,57 грн.

У той же час Акціонерним товариством «Альфа-Банк» не звільнено ОСОБА_1 від заборгованість за процентами та пенею.

За таких обставин довідка Акціонерного товариствам «Альфа-Банк» у про отриманий ОСОБА_1 дохід у вигляді прощенного боргу від 26.12.2019 року № 762 не містить відомостей про звільнення ОСОБА_1 від зобов`язання за договором між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 від 26.10.2007 року № 800002391 повністю.

Водночас обов`язковою ознакою анулювання (прощення) кредитором заборгованості є повне припинення зобов`язання боржника перед кредитором.

У такому разі прощення Акціонерним товариством «Альфа-Банк» заборгованості за кредитом не припиняє правовідносин між банком як кредитором та боржником за кредитним договором, оскільки в такому випадку банк залишає за собою право вжити повний комплекс заходів щодо стягнення в подальшому кредитної заборгованості відповідно до вимог чинного законодавства України.

Саме такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі № 825/4309/13-а (адміністративне провадження № К/9901/4256/18), від 24 січня 2019 року у справі № 808/890/16 (адміністративне провадження № К/9901/26879/18).

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю, або задоволення позовних вимог у випадку ненадання відповідачем доказів на спростування обставин, зазначених у позові.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Крім того, оскільки у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, 266, 321, 391, 605 ЦК України, керуючись ст. 4-13,19,76-81,89,259,263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про припинення обтяження нерухомого майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І.В. П`ятничук