Єдиний унікальний номер 307/2833/22
Провадження по справі 2/305/538/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022 року місто Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Дочинця С.І., при секретарі Найман Т.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Солотвинської селищної ради, подану в інтересах дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки і піклування Солотвинської селищної ради, діючи в інтересах дитини ОСОБА_1 , звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 ,про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що батьками малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Мати дитини померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дитини був зареєстрований у с. Володимирівка Подільського (Окнянського) району Одеської області. З 2000 року за місцем реєстрації не проживає, а з 2016 року знятий з реєстрації за даною адресою. Після смерті ОСОБА_4 , батько сина до себе не забрав, його життям та здоров`ям не цікавиться та матеріально його не підтримує. Після смерті матері, ОСОБА_1 постійно проживає у її батьків та перебуває на їх повному утриманні. Так, дідусь ОСОБА_3 забезпечує дитину харчуванням, одягом, активно цікавиться життям малолітнього онука. Окрім цього, ОСОБА_3 виявив бажання бути опікуном ОСОБА_1 .

Оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття, позивач просить задовольнити позовну заяву та позбавити відповідача батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_1 . Окрім цього, позивач просить встановити опіку над дитиною ОСОБА_1 , призначивши його опікуном ОСОБА_3 , а також стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивач, орган опіки і піклування Солотвинської селищної ради, у судове засідання не з`явився. Натомість від головного спеціаліста Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради Сєрової О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання, призначені на 14.11.2022 року та 06.12.2022 року повторно не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-ресурсі судової влади. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подав.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явився, натомість, 05.10.2022 року, через канцелярію суду подав заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності. Просить задовольнити позов.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.10.2011 року, виданого виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.01.2021 року, виданого виконавчим комітетом Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 35 років.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він проживає з бабусею ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дідусем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Умови проживання задовільні, у будинку є все необхідне. Дитина має окреме ліжко, місце для навчання. Бабуся доглядає за внуками, а дідусь працює по найму. Батько не цікавиться сином та не допомагає матеріально.

З характеристики учня 5 класу Добрічанського ЗЗСО І-ІІ ступенів ОСОБА_1 , вбачається, серед іншого, що хлопчика виховує дідусь з бабусею зі сторони матері. Вони відповідально ставляться до виховання та навчання дитини. Вдома створено усі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. Бабуся та дідусь підтримують постійний зв`язок із школою та класним керівником, постійно відвідують батьківські збори та шкільні заходи.

Згідно характеристики ОСОБА_2 , виданої старостою села Середнє Водяне Солотвинської селищної ради, він ніде не працює, вдівець. Виконком характеризує його з негативної сторони, не приймає участі у вихованні сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Упродовж 6 місяців не відповідає на дзвінки.

Відповідно до інформації Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області від 04.07.2022 року № 13-07/386, ОСОБА_2 на території с. Володимирівка Окнянської селищної ради не проживає з 2000 року, його місцезнаходження невідоме. З 2016 року знятий з реєстраційного обліку.

Аналогічні за суттю відомості містяться і у довідці Окнянської селищної ради від 04.07.2022 року № 474.

Згідно характеристики ОСОБА_3 , виданої старостою села Середнє Водяне Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, він є постійним мешканцем села. Разом з дружиною виховують двох онуків: ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . За місцем проживання характеризується з позитивної сторони.

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 28.07.2022 року, з метою забезпечення прав та законних інтересів дитини ОСОБА_1 , виконавчий комітет Солотвинської селищної ради Тячівського району рекомендує позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , стосовно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до висновку про доцільність призначення опіки, виданого виконавчим комітетом Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити опікуном малолітньої дитини ОСОБА_1 його дідуся ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківського піклування.

Відповідно до ч.3 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Згідно ч.4 ст.164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В судовому засіданні встановлено та ні ким не оспорюється, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, не цікавиться станом його здоров`я, не забезпечує необхідного утримання, відповідач не виявляє інтересу до інтелектуального розвитку та навчання дитини.

Тому, суд приймаючи до уваги встановлені сукупністю доказів обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх з`ясування, характер ставлення відповідача до своєї дитини, який ухиляється від належного виховання сина, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, діючи в інтересах дитини, вважає за необхідне позбавити батьківських прав: ОСОБА_2 , стосовно дитини ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про встановлення піклувальника над малолітньою дитиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з позбавленням його батьківського піклування, та призначення піклувальником та опікуном ОСОБА_3 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дітьми, позбавленими батьківського піклування визнаються діти, зокрема, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.243 СК України та ч.1 ст.58 ЦК України опіка встановлюється над дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч.1 ст.244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , з січня 2021 року, займається вихованням ОСОБА_1 , утримує його та створює всі належні умови для нормального розвитку і виховання, піклується про стан здоров`я дитини, сприяє його інтелектуальному розвитку та навчанню.

Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що судом вирішено питання про позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 , відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що встановлення опіки над ОСОБА_1 , буде захистом його законних прав та інтересів передбачених законодавством, а тому вважає необхідним та доцільним встановити опіку над малолітньою дитиною ОСОБА_1 та призначити його опікуном дідуся ОСОБА_3 .

При цьому, суд враховує те, що мати малолітнього ОСОБА_1 померла, а його батька - ОСОБА_2 , суд, цим рішенням, позбавив батьківських прав, отже дідусь з бабусею є його єдиними близькими родичами.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 , суд керується наступним.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Так, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з цим, як вбачається з аналізу положень ч.5 ст.183 СК України, розмір аліментів на утримання однієї дитини становить одну чверть заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Окрім цього, відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, заявлений позивачем розмір аліментів, у частині сплати відповідачем половини усіх доходів на утримання сина, не відповідає вимогам закону.

Окрім цього, позивачем не надано жодного доказу того, що відповідач, як платник аліментів, має достатній заробіток для сплати аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов у частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина підлягає до часткового задоволення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч.2 ст.182, ч.ч.1, 2, 5 ст.183 СК України, та приймає до уваги майновий стан відповідача, який, як вбачається з матеріалів позовної заяви є працездатною особою, що не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своєї дитини, тому суд приходить до висновку про можливість стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 02 серпня 2022 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_1 повноліття.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 та п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», Орган опіки та піклування Солотвинської селищної ради, при зверненні з даним позовом до суду,був звільнений від сплати судового збору.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову щодо позбавлення батьківських прав, призначення опікуном та стягнення аліментів, що складає три окремі вимоги немайнового характеру, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України витрати зі сплати судового збору у розмірі 2977,2 гривні.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_2 , що у відповідності до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.150, 164, 166 Сімейного кодексу України, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.12, 13, 76-78, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 280, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Органу опіки та піклування Солотвинської селищної ради, подану в інтересах дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Встановити опіку над малолітньою дитиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та призначити ОСОБА_3 його опікуном.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 02 серпня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 2977 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім) гривень 20 копійок (отримувач коштів ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106; код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; класифікація доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави).

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, Орган опіки та піклування Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, , юридична адреса: смт. Солотвино, вул. Харківська, буд. 1 Тячівського району Закарпатської області.

Відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , мешканець АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області Дочинець С.І.