Справа № 450/340/22 Провадження № 2/450/1007/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Покидько Л. Р.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, зокрема, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, видане на підставі рішення виконкому Пустомитівської міської Ради народних депутатів від 13.01.1989 року № 26 та записане в реєстрову книгу № 5 за реєстровим номером № 916 від 20.02.1989 року, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 418066 від 13.09.2005 року та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 418067 від 13.09.2005 року належать ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62, 5 кв.м., житловою площею 42, 9 кв.м. та на земельні ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка № 1 площею 0, 1001 га., призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер :01:002:0013 та земельна ділянка № 2 площею 0, 1195 га., призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0014.

В обґрунтування позову, покликається на те, що її бабуся, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за час свого життя набула право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62, 5 кв.м., житловою площею 42, 9 кв.м. на підставі Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, видане на підставі рішення виконкому Пустомитівської міської Ради народних депутатів від 13.01.1989 року № 26 та записане в реєстрову книгу № 5 за реєстровим номером № 916 від 20.02.1989 року, та на земельні ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 : земельна ділянка № 1 площею 0, 1001 га., призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер :01:002:0013 та земельна ділянка № 2 площею 0, 1195 га., призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0014 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 418066 від 13.09.2005 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 418067 від 13.09.2005 року. За час свого життя ОСОБА_3 своїми майновими правами не розпорядилась в цілому чи частково, заповіту не склала. Єдиним спадкоємцем є позивачка, оскільки її дочка, ОСОБА_2 , наміру прийняти спадщину протягом встановленого законом строку не виявила та подала у встановленому законодавством порядку заяву про відмову від спадщини. На момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 , її онука, ОСОБА_1 , була зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем, а тому прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном, від свого права на спадкування не відмовилася, а її матір ОСОБА_2 (що є дочкою спадкодавця), спадщину не прийняла та подала заяву про те, що на спадщину не претендує. Проте, оскільки через розбіжності в анкетних даних невстановлено належність правовстановлюючого документу на майно померлій ОСОБА_3 , правовстановлюючі документи на майно також є втрачені, ОСОБА_1 позбавлена можливості здійснити свої спадкові права через нотаріальну контору та змушена звертатися із цим позовом, який просить суд задоволити.

Ухвалою від 31.01.2022 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказує на те, що позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, на спадщину не претендує.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку позивача та представника відповідача, висловлені у письмових заявах та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Щодо позовних вимог в частині встановлення факту, що має юридичне значення, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що 28.04.2006 року зроблено актовий запис № 48, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області.

В той же час у Свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок, що видане на підставі рішення виконкому Пустомитівської міської Ради народних депутатів від 13.01.1989 року № 26 та записане в реєстрову книгу № 5 за реєстровим номером № 916 від 20.02.1989 року, у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 418066 від 13.09.2005 року та Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 418067 від 13.09.2005 року власником є ОСОБА_4 .

Так, судом встановлено, що при видачі Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, яке видане на підставі рішення виконкому Пустомитівської міської Ради народних депутатів від 13.01.1989 року № 26 та записане в реєстрову книгу № 5 за реєстровим номером № 916 від 20.02.1989 року, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 418066 від 13.09.2005 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 418067 від 13.09.2005 року, невірно зазначено ім`я померлої « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_3 », що стверджується наступним.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, про що зроблений відповідний запис № 48, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , де ім`я зазначено як « ОСОБА_3 ». Факт помилковості зазначеного ім`я спадкодавця також підтверджується Технічним паспортом на будинок від 23.12.1988 року, будинковою книгою щодо будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та свідоцтвом про народження дочки спадкодавця серії НОМЕР_5 , виданого повторно 14.09.2010 року, де ім`я спадкодавця ОСОБА_3 зазначено як " ОСОБА_3 ".

Таким чином зазначені докази у своїй сукупності дають суду підстави вважати, що при видачі Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, яке видане на підставі рішення виконкому Пустомитівської міської Ради народних депутатів від 13.01.1989 року № 26 та записане в реєстрову книгу № 5 за реєстровим номером № 916 від 20.02.1989 року, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 418066 від 13.09.2005 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 418067 від 13.09.2005 року, помилково зазначено ім`я померлої « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_3 ».

Враховуючи наведене, та беручи до уваги відсутність спору про право щодо вказаних правовідносин, суд, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги в частині встановлення факту, що має юридичне значення, є підставною та підлягає до задоволення.

Щодо частини позовних вимог про визнання права власності, суд зазначає наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що 28.04.2006 року зроблено актовий запис № 48, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області.

Судом встановлено, що за час свого життя ОСОБА_3 набула право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62, 5 кв.м., житловою площею 42, 9 кв.м. на підставі Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, яке видане на підставі рішення виконкому Пустомитівської міської Ради народних депутатів від 13.01.1989 року № 26 та записане в реєстрову книгу № 5 за реєстровим номером № 916 від 20.02.1989 року, та на земельні ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 : земельна ділянка № 1 площею 0, 1001 га., призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер :01:002:0013 та земельна ділянка № 2 площею 0, 1195 га., призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0014 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 418066 від 13.09.2005 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 418067 від 13.09.2005 року.

За час свого життя ОСОБА_3 своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядилась в цілому чи частково, заповіту не склала.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло, окрім іншого, право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62, 5 кв.м., житловою площею 42, 9 кв.м. та право власності на земельні ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 : земельна ділянка № 1 площею 0, 1001 га., призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер :01:002:0013 та земельна ділянка № 2 площею 0, 1195 га., призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0014.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є її дочка ОСОБА_2 , факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , що видане повторном 14.09.2010 року, прізвище змінено у зв`язку з одруженням, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 25.10.1969 року, спадкоємцем четвертої черги є онука ОСОБА_1 , факт родинних відносин стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 10.01.1975 року, факт спільного проживання протягом останніх 5 років життя спадкодавця підтверджується довідкою № 2561 від 25.07.2008 року, виданою Виконавчим комітетом Пустомитівської міської ради.

Із наявної у матеріалах справи відповіді Пустомитівської державної нотаріальної контори № 165/01-16 від 20.04.2022 року вбачається, що згідно інформаційної довідки з Спадкового реєстру станом на 08.04.2022 року. спадкова справа на спадкоємця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1271 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як вбачається з довідки № 2561 від 25.07.2008 року, виданою Виконавчим комітетом Пустомитівської міської ради, до дня смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , внучка ОСОБА_1 - 1974 року народження.

Як вбачається з довідки № 2501 від 02.09.2010 року, виданою Виконавчим комітетом Пустомитівської міської ради, у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована і проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначені обставини, а також довідки № 2561 від 25.07.2008 року та № 2501 від 02.09.2010 року, видані Виконавчим комітетом Пустомитівської міської ради, заява дочки померлої ОСОБА_9 - ОСОБА_2 про те, що вона не претендує на спадщину, підтверджують той факт, що позивачка є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , та на момент смерті спадкодавця проживала з останньою та протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявляла про відмову від спадщини, а отже, згідно статті 1268 ЦК України, вважається такою, що спадщину прийняла, вступила в управління спадковим майном та набула у власність житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62, 5 кв.м., житловою площею 42, 9 кв.м. та на земельні ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка № 1 площею 0, 1001 га., призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер :01:002:0013 та земельна ділянка № 2 площею 0, 1195 га., призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0014.

Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки від 25.01.2022 року та витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № 1848 від 20.01.2022 року вбачається, що ціна позову становить 201202, 00 грн., відповідно до якої сплачено судовий збір.

Проте, судом встановлено, що правовстановлюючі документи на майно є втрачені, що унеможливлює право позивача здійснити свої спадкові права у нотаріальному порядку.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи наведене, та те, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті бабусі, інші спадкоємці на спадщину не претендують, проте правовстановлюючі документи на майно є втрачені, що є перешкодою для реалізації спадкових прав позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись, ст.. ст. 548, 549 ЦК Української РСР, ст. 16, ч.3 ст. 268, ч.1 ст.1270 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 13, 141, 200, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 315 ЦПК України, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та встановлення факту, що має юридичне значення- задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, зокрема, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, видане на підставі рішення виконкому Пустомитівської міської Ради народних депутатів від 13.01.1989 року № 26 та записане в реєстрову книгу № 5 за реєстровим номером № 916 від 20.02.1989 року, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 418066 від 13.09.2005 року та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 418067 від 13.09.2005 року належать ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62, 5 кв.м., житловою площею 42, 9 кв.м. та на земельні ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка № 1 площею 0, 1001 га., призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер :01:002:0013 та земельна ділянка № 2 площею 0, 1195 га., призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0014.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04.07.2022 року.

СуддяІ. І. Мельничук