Справа № 629/1750/20
(2/199/2106/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

22.12.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації,

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2020 року до Лозівського міськрайонного суду Харківської області звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що між позивачем, як страховиком, та ТОВ «ОТП Лізинг», як страхувальником, 01 березня 2017 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3001/294/120157, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є належний ТОВ «ОТП Лізинг» автомобіль «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , а страховим випадком в тому числі втрата забезпеченого транспортного засобу, зокрема внаслідок протиправних дій третіх осіб. 16 квітня 2017 року відбулось незаконне заволодіння відповідачем зазначеного забезпеченого транспортного засобу, на якому відповідач потрапив у ДТП, чим спричинив авто механічні пошкодження, а його власнику матеріальні збитки. Наведені події позивачем було визнано страховим випадком, внаслідок чого виплачено страхове відшкодування в розмірі 182188 гривень. Саме вказану суму страхового відшкодування позивач і просить стягнути з відповідача на свою користь в порядку ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України, поклавши на відповідача і судові витрати по справі.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу відповідний строк для усунення виявлених недоліків його позову.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 червня 2020 року у зв`язку із повним та своєчасним усунення позивачем недоліків його позову було відкрито провадження у цивільній справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 липня 2020 року за клопотанням представника позивача провадження у цивільній справі зупинено до розгляду кримінального провадження №637/681/17 Куп`янським міськрайонним судом Харківської області відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 жовтня 2021 року провадження у цивільній справі поновлено, справу призначено до розгляду в судове засідання.

На підставі розпорядження голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Запорізької, Харківської областей)» від 06 квітня 2022 року №16/0/9-22 та у відповідності до ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» матеріали даної цивільної справи надійшли до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, де 05 липня 2022 року у відповідності до ст.ст.14, 33, 34 ЦПК України були розподілені та передані для розгляду по суті судді Авраменко А.М.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2022 року дану цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Авраменко А.М. та вирішено здійснити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання сторони повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідач правом на подання відзиву не скористався, заяв/клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав. Натомість від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи.

За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України провести судове засідання за відсутності сторін та здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 01 березня 2017 року між позивачем, як страховиком, та ТОВ «ОТП Лізинг», як страхувальником та вигодонабувачем, було укладено договір №3001/294/120157 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків. Одним із застрахованих транспортних засобів за договором є автомобіль «ГАЗ-САЗ-35071» д.н.з. НОМЕР_1 , строк дії договору з 28 березня 2017 року по 27 березня 2018 року включно, страхова сума 667000 гривень, франшиза за ризиком «протиправне позбавлення» 5%, а страховими випадками є: пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок ДТП, пожежі, стихійного лиха, падіння предметів, попадання каміння, протиправних дій третіх осіб, протиправного позбавлення транспортного засобу. Виплати страхового відшкодування за цим договором здійснюється без вирахування зносу на деталі та вузли, що підлягають заміні в ході відновлювального ремонту транспортного засобу. Викладені обставини підтверджуються копією договору з додатками.

Належність автомобіля «ГАЗ-САЗ-35071» д.н.з. НОМЕР_1 ТОВ «ОТП Лізинг» підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

16 квітня 2017 року за фактом повідомлення органів досудового розслідування про незаконне заволодіння відповідачем транспортним засобом «ГАЗ-САЗ-35071» д.н.з. НОМЕР_1 було розпочато кримінальне провадження №0000101, кваліфіковане в тому числі за ст.289 ч.3 КК України.

31 січня 2018 року ТОВ «ОТП Лізинг» звернулось до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за наведеним вище фактом незаконного заволодіння забезпеченим транспортним засобом згідно договору №3001/294/120157 добровільного страхування від 01 березня 2007 року.

08 лютого 2018 року позивачем згідно складеного ним страхового акту №30262/1, розрахунку страхового відшкодування, здійснених на підставі поданих йому документів, зокрема рахунку на оплату №23 від 21 серпня 2017 року, рахунку на оплату №ДК001036 від 17 листопада 2017 року, актів наданих послуг №2743 від 30 жовтня 2017 року, №3257 від 29 грудня 2017 року, виплачено на користь МПП «Агротехсервіс» суму страхового відшкодування в розмірі 182188 гривень. Цю суму становить саме вартість відновлювального ремонту транспортного засобу. При цьому згадані акти та рахунки на оплату були виставлені на адресу МПП «Агротехсервіс», як особі, якою замовлявся проведений відновлювальний ремонт автомобіля «ГАЗ-САЗ-35071» д.н.з. НОМЕР_1 . Копії вказаних документів наявні в матеріалах справи.

В той же час, 02 березня 2021 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за наслідками розгляду по суті кримінального провадження №0000101 (справа №637/681/17, провадження №1-кп/628/15/21) ухвалено вирок, яким ОСОБА_1 , який є відповідачем у цивільній справі, що розглядається, визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.187 ч.3, ст.289 ч.3 КК України, із призначенням відповідного покарання. Зокрема, ОСОБА_1 визнано винним у незаконному заволодінні 16 квітня 2017 року транспортним засобом «ГАЗ-САЗ-35071» д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігався у гаражі тракторного парку МПП «Агротехсервіс», розташованого по вул. Верхній, 2-а, в с. Василенкове, Шевченківського району, Харківської області. Вироком також встановлено вину ОСОБА_1 в тому, що останній в той же день після незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом, керуючи ним, рухався по автодорозі Р-07 «Чугуїв-Мілове», де проїжджаючи повз населений пункт сел. Дослідне, Чугуївського району, Харківської області, не впорався з керуванням вказаним автомобілем та допустив його зіткнення з деревом, внаслідок чого автомобіль був пошкоджений та величина матеріальної шкоди, заподіяна власнику автомобіля «ГАЗ-САЗ-35071» д.н.з. НОМЕР_1 МПП «Агротехсервіс» склала, згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи 6381/7718 від 15 червня 2017 року, 97398,01 гривень. Цим же вироком задоволено в повному обсязі цивільний позов МПП «Агротехсервіс» та вирішено стягнути солідарно в тому числі з ОСОБА_1 на користь вказаного цивільного позивача завдані злочинами матеріальні збитки в загальному розмірі 307755,72 гривень. До складу таких збитків увійшла і величина матеріальної шкоди, завдана пошкодженням транспортного засобу «ГАЗ-САЗ-35071» д.н.з. НОМЕР_1 , яка дорівнює вартості його відновлювального ремонту згідно відповідного висновку експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження. Зазначений вирок суду набрав законної сили 02 квітня 2021 року, не оскаржувався, а отже у відповідності до ст.82 ч.ч.4, 6 ЦПК України в тому числі і частині результатів розгляду цивільного позову має преюдиційне значення для суду при розгляді даної цивільної справи. Копія вироку наявна матеріалах справи, а також в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відомості з якого суд використовує у відповідності до ст.ст.2-6 Закону України «Про доступ до судових рішень».

Таким чином, зі змісту вказаного вище вироку слідує, що станом на дату розгляду даної цивільної справи розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «ГАЗ-САЗ-35071» д.н.з. НОМЕР_1 , встановлено означеним вироком суду, яким в повному обсязі і вирішено питання про відшкодування такої шкоди особі, якій її було завдано, шляхом стягнення вартості такої шкоди з цивільного відповідача ОСОБА_1 .

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституція України, ЦК України, Закону України «Про страхування».

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Нормою ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст.ст.1, 5, 6 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов`язковим. Добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Різновидом добровільного страхування є страхування наземного транспорту (крім залізничного), страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізника).

За змістом положень ст.ст.8, 9, 16 Закону України «Про страхування», ст.ст.979, 980 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Договір страхування укладається в письмові формі.

Нормами ст.20 Закону України «Про страхування», ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний, окрім іншого, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування» страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно ст.25 Закону України «Про страхування», ст.990 ЦК України здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

Положеннями ст.27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні положення містить норма ст.993 ЦК України.

Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

В той же час, відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Норми Конституції України є нормами прямої дії (ст.8 Конституції України).

Оцінюючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, вирішуючи питання правомірності вимог позивача до відповідача, суд враховує, що нормами ст.993 ЦК України, ст.ст.6, 27 Закону України «Про страхування» передбачений перехід до страховика на підставі відповідного акту права вимоги, яке страхувальник має щодо особи, винної у збитках (майновій шкоді), завданих внаслідок пошкодження застрахованого майна страхувальника. Це правило поширюється на страховика лише на суму фактично виплаченого ним страхового відшкодування (передання страхувальником страховикові права на стягнення заподіяної шкоди з третіх (винних) осіб у межах виплаченої суми). Такий перехід права вимоги називається суброгацією. Суброгація випливає безпосередньо із закону і не потребує підтвердження договором. Доказами наявності у страховика права вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди, є договір страхування і документ, який підтверджує виплату страхового відшкодування. Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди та у зв`язку з яким було виплачено страхове відшкодування і заміну в ньому кредитора. Основна відмінність регресу від суброгації полягає в тому, що право регресу виникає з відносин із заподіяння шкоди (тобто позадоговірних, деліктних відносин), а право суброгації із страхових відносин, які є договірними. При суброгації заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинені збитки особа свій обов`язок щодо їх компенсації не виконала.

Спираючись на вищевказаний правовий висновок з урахуванням на встановлені судом фактичні обставини правовідносин сторін, суд приходить до висновку про дійсність набуття позивачем, як страховиком ТОВ «ОТП Лізинг», належного останньому, як титульному власнику транспортного засобу «ГАЗ-САЗ-35071» д.н.з. НОМЕР_1 , права вимоги до відповідача, який своїми винним діями пошкодив зазначений транспортний засіб, завдавши його власнику майнової шкоди. І за звичайних обставин даний позов підлягав би задоволенню в повному обсязі, однак в ході його розгляду судом з`ясовані обставини, які це унеможливлюють.

Так, відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. І ця норма підлягає обов`язковому застосуванню як норма прямої дії. Загальновизнаним є поділ відповідальності за галузевою структурою на кримінальну, адміністративну, дисциплінарну і цивільно-правову.

Саме до цивільно-правової відповідальності на момент розгляду даної цивільної справи вже було притягнуто відповідача ОСОБА_1 вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області, ухваленим 02 березня 2021 року за наслідками розгляду по суті кримінального провадження №0000101 (справа №637/681/17, провадження №1-кп/628/15/21). Цим вироком задоволено в повному обсязі цивільний позов, пред`явлений МПП «Агротехсервіс» і до ОСОБА_1 , про стягнення матеріальних збитків, складовою яких є матеріальна шкода, завдана пошкодженням транспортного засобу «ГАЗ-САЗ-35071» д.н.з. НОМЕР_1 його власнику. Разом з тим, позивач у даній цивільній справі просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 в порядку суброгації розмір виплаченого на користь МПП «Агротехсервіс» страхового відшкодування, що становить вартість відновлювального ремонту того ж транспортного засобу «ГАЗ-САЗ-35071» д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП від 16 квітня 2017 року за обставин, які як і подія ДТП були предметом розгляду та оцінки суду при розгляді кримінального провадження №0000101 та ухваленні вироку, зокрема при вирішенні по суті цивільного позову МПП «Агротехсервіс». Відтак, з викладеного слідує безумовний висновок, що станом на момент розгляду даної цивільної справи питання про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу «ГАЗ-САЗ-35071» д.н.з. НОМЕР_1 його власнику, вже остаточно та в повному обсязі вирішено судом ще у згаданому вироку внаслідок задоволення цивільного позову шляхом присудження до стягнення розміру матеріальної шкоди з ОСОБА_1 . Будь-які підстави та докази вважати, що задоволенням цивільного позову при ухваленні вироку було лише частково (не в повному обсязі) вирішено питання про відшкодування матеріальної шкоди власнику транспортного «ГАЗ-САЗ-35071» д.н.з. НОМЕР_1 , а виплачене позивачем страхове відшкодування повністю або хоча б частково не охоплюється стягуваною за вироком в порядку задоволення цивільного позову сумою, в матеріалах даної цивільної справи відсутні, сторонами не висловлювались та подавались, судом не встановлені. Відтак, задоволення даного позову та стягнення саме з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача суми виплаченого останнім страхового відшкодування, яким є вартість відновлювального ремонту (матеріальна шкода) транспортного «ГАЗ-САЗ-35071» д.н.з. НОМЕР_1 , фактично безумовно призведе до притягнення відповідача судом двічі до одного й того ж виду юридичної відповідальності (цивільно-правової) за одне й те ж саме делікте правопорушення (пошкодження транспортного засобу), що є неприпустимим в силу прямих норм Конституції України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись нормами ст.ст.133, 141 ЦПК України, враховуючи види судових витрат по справі та результат розгляду справи, суд приходить до висновку, що понесені позивачем по справі судові витрати відшкодуванню йому не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 61 Конституції України, ст.ст.11, 15, 16, 22, 979, 980, 988, 990, 1166 ЦК України, ст.ст.1, 5, 6, 8, 9, 16, 20, 25, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 95, 133, 141, 223, 240, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (; адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 9) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко