Справа № 758/9497/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09 листопада 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки

У С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року акціонерне товариство «Укрсиббанк» (надалі за текстом - позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач 1), ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач 2), ОСОБА_3 (надалі за текстом - відповідач 3, разом поіменовані - співвідповідачі), третя особа: ОСОБА_4 (надалі за текстом - третя особа), про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що між позивачем та третьою особою укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 від 12.06.2008 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав третій особі кредит у загальній сумі 134 000 доларів США шляхом зарахування коштів на рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався щомісячно повертати кредит в терміни та розміри, що встановлені графіком та сплачувати проценти відповідно до умов кредитного договору, але у будь-якому випадку повернути кредит не пізніше 12.06.2018 року. В забезпечення кредитних зобов`язань по вказаному кредитному договору між позивачем та співвідповідачами був укладений та нотаріально посвідчений договір іпотеки № 88044 від 12.06.2008 року. Відповідно до договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,5 кв.м., що належить співвідповідачам на праві власності. Вартість предмету іпотеки на момент укладення договору становила 904 877,87 гривень, шо еквівалентно 186 449,74 доларів США. Третя особа не виконала умови кредитного договору та не повернула у повному обсязі суму кредиту до 12.06.2018 року та не сплатила проценти, внаслідок чого станом на 14.08.2018 року за кредитним договором існує заборгованість у розмірі 514 863,98 доларів США, тому, позивач просив з метою погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08.09.2020 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Протокольною Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29.07.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Співвідповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, правом на участь в судових засіданнях не скористалися, відзив на позовну заяву не надавали.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

За таких обставин, керуючись ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 1 ст. 289 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави та умови для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між позивачем та третьою особою укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 від 12.06.2008 року (а.с. 16-21).

Відповідно до умов кредитного договору позивач надав третій особі кредит у загальній сумі 134 000 доларів США шляхом зарахування коштів на рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався щомісячно повертати кредит в терміни та розміри, що встановлені графіком та сплачувати проценти відповідно до умов кредитного договору, але у будь-якому випадку повернути кредит не пізніше 12.06.2018 року.

В забезпечення кредитних зобов`язань по вказаному кредитному договору між позивачем та співвідповідачами був укладений та нотаріально посвідчений договір іпотеки № 88044 від 12.06.2008 року. Відповідно до договору іпотеки в іпотеку прийнято нерухоме майно квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,5 кв.м., що належить співвідповідачам на праві власності (а.с. 21-23).

Вартість предмету іпотеки на момент укладення договору становила 904 877,87 гривень, шо еквівалентно 186 449,74 доларів США. Третя особа не виконала умови кредитного договору та не повернула у повному обсязі суму кредиту до 12.06.2018 року, не сплатила проценти, внаслідок чого станом на 14.08.2018 року за кредитним договором існує заборгованість у розмірі 514 863,98 доларів США (а.с. 29-43).

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

При цьому, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону (ст. 39 Закону).

Пунктом 38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз`яснено, що у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов`язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. При нотаріальному посвідченні такого договору купівлі-продажу правовстановлюючий документ на предмет іпотеки не подається.

Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За положеннями вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі ст. 141 ЦПК України зі співвідповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10- 13, 76-81, 89, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, - задовольнити;

З метою погашення заборгованості на користь акціонерного товариства «Укрсиббанк» у розмірі 113 848 (сто тринадцять тисяч вісімсот сорок вісім) доларів США 97 центів за процентами, нарахованими за період з 31.07.2017 року по 31.07.2020 року, яка виникла внаслідок невиконання ОСОБА_4 договору про надання споживчого кредиту № 0 від 12.06.2008 року, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,5 кв. м, що належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства «Укрсиббанк» судовий збір в розмірі 46 806 (сорок шість тисяч вісімсот шість) гривень 10 копійок в рівних частинах, по 15 602 (п`ятнадцять тисяч шістсот дві) гривні 3 копійки з кожної;

Повне найменування:

позивач - акціонерне товариство «Укрсиббанк» (адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, );

відповідач 1 - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

відповідач 2 - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

відповідач 3 - ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 );

третя особа - ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 );

Заочне рішення може бути переглянуте Подільським районним судом міста Києва за письмовою заявою відповідача;

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Подільського районного суду міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин;

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Київським апеляційним судом, якщо його не буде скасовано.

Суддя В.В.Гребенюк