Провадження 6-а/758/334/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві заяву державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Атабєгова М.І., заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві про зміну способу і порядку виконання судового рішення , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в жовтні 2016 р. звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (ГУ ПФУ в Київській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в якому, уточнивши свої вимоги в серпні 2018 р., просить: визнати протиправною бездіяльність ГУПФУ в Київській області щодо не здійснення перерахунку та виплати йому пенсії з 01.01.2016 р. на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Київській області від 25.06.2018 року за № П-3328; зобов`язати ГУПФУ в Київській області здійснити йому з 01.01.2016 р. на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Київській області від 25.06.2018 р. за № П-3328, виходячи з загального розміру грошового забезпечення в 20 014,00 грн.; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання ГУПФУ в Київській області подати у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Заява мотивована тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 60696739 з примусового виконання виконавчого листа № 758/12896/16-а від 07 листопада 2019 виданого Подільським районним судом м. Києва про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 р., ст.ст.51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», на підставі довідки відповідно до ст.ст.51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Київській області від 25.06.2018 р. № П-3328, починаючи з 01.01.2016 р. Державним виконавцем відділу 26.11.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60696739 по виконанню виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва від 07.11.2019 по справі № 758/12896/16-а. Даною постановою боржнику надано десятиденний строк для виконання рішення суду. Разом з тим, боржника попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання судового рішення без поважних причин. Державний виконавець просить конкретизувати спосіб виконання рішення суду шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 нарахованих, але не виплачених коштів в сумі -344115,77 гри. в межах виконання рішення Подільського районного суду міста Києва від 07.11.2019 у справі № 758/12896/16-а.

Відзив (пояснення) представником заінтересованої особи суду не подано.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяву про відкладення розгляду справи не подано.

Відповідно до ст.378 ч.2 КАС України неявка представника заінтересованої особи не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд дослідивши матеріали заяви та адміністративної справи, дійшов таких висновків.

Встановлено, що в провадженні Подільського суду м.Києва перебувала адміністративна справа № 758/12896/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням районного суду від 28 листопада 2018 р. вищевказаний позов задоволено в повному обсязі, а саме: 1) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням всіх видів грошового забезпечення у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 01.01.2016 р. згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 р. ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Київській області від 25.06.2018 р. № П-3328.; 2) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження за адресою: м.Київ, вул.Ярославська, 40, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНКПП НОМЕР_1 ) відповідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 р., ст.ст.51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», на підставі довідки відповідно до ст.ст.51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Київській області від 25.06.2018 р. № П-3328, починаючи з 01.01.2016р.

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 12 вересня 2018 р. задоволена заява позивача про заміну сторони у справі а боржника у виконавчому провадженні з ЦОУ ПФУ в м.Києві на процесуального правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (; місцезнаходження за адресою: м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року апеляційну скаргу було повернуто.

07.11.2019 р. позивачу було направлено виконавчий лист, на підставі рішення Подільського районного суду м.Києва від 12.09.2018 р.

Як вбачається з наданих заявником документів, 09.04.2019 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГУ ТУЮ у м.Києві Маховою Д.А. відкрито виконавче провадження № ВП 58837706 з примусового вказаного виконання виконавчого листа.

В межах даного виконавчого провадження 03.12.2021 р. та 18.11.2021 р. державним виконавцем був накладений штраф на боржника на підставі ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання рішення суду.

18.11.2021 р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 24000,00 грн., на підставі ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».

26.11.2019 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60696739 по виконанню виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва від 07.11.2019 по справі № 758/12896/16-а, на підставі Закону України «Про виконавче провадження». Боржнику надано десятиденний строк для виконання рішення суду.

Зі ст.2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" вбачається, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Згідно ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до ст.ст.4, 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи, а також рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна.

Відповідно до ст. 3 ч. 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 затверджений Порядок виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ.

Так частина третя статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Статтею ст.378 ч.1 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за стягувача суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може змінити спосіб або порядок виконання судового рішення.

Відповідно до ст.378 ч.3 КАС України підставою для встановлення або зміну способу або порядку виконання рішення суду є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

Враховуючи мінімальне правове регулювання порядку зміни способу та порядку виконання рішення суду, закономірно, що значну роль у формуванні підходів до застосування відповідних нормативних приписів відіграє практика Верховного Суду.

На рівні судів касаційної інстанції неодноразово застосовувалася наступна позиція: «поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено статтею 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений» (постанова Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 523/16632/15-ц, постанова Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року у справі №522/21465/15).

Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

З інформаційного листа Вищого адміністративного суду України N 846/12/13-13 від 13.06.2013 р. вбачається, що норма ст.263 КАС України не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Суди повинні враховувати, що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов`язального характеру, унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Вирішуючи це питання, суди повинні звертати увагу на таке. Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення. У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни зобов`язання здійснити виплати на стягнення цих виплат. Така зміна можлива лише у разі виконання боржником зобов`язальної частини рішення про нарахування соціальних виплат. При цьому адміністративний суд повинен виходити з розміру заборгованості боржника перед стягувачем, що виникла під час виконання судового рішення.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У пункуті 145 рішення від 15.11.1996 р. у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. United Kingdom, (22414/93 (1996) ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. «Ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення паорушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній в міжнародній нормі.

Тим самим, рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

У свою чергу, в рішенні від 05.04.2005 р. у справі «Афанасьєв проти України» ЄСПЛ вказав, що засіб захисту, який вимагається ст.13 Конвенції, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Крім цього, у справі «Горнсбі проти Греції» ЄСПЛ у своєму рішенні від 19.03.1997 р. зазначив, що для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як «складова частина судового розгляду».

Таким чином, процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними. Інколи ця гнучкість може проявлятись у зміні способу захисту, який раніше застосовано судом при винесенні рішення та який не дозволив реально захистити порушене право. Таке «коригування» способу відновлення права позивача в ході виконання рішення слід розцінювати як невід`ємну та органічну складову частину судового розгляду справи, яке спрямоване на гарантування обов`язковості виконання судового рішення.

Отже, враховуючи, що державний виконавець при виконанні виконавчого листа, виданого на підставі рішення Подільського районного суду м.Києва від 23.02.2018 р., щодо дій органу ПФУ був позбавлений можливості проведення будь-якого списання коштів за виконавчим документом, за яким боржником є державний орган, а казначейська служба України може здійснювати виконання рішення суду лише у разі стягнення коштів, суд вважає, що такі обставини унеможливлюють виконання рішення суду державним виконавцем та є виключними.

Тому суд вважає за можливе змінити спосіб виконання рішення районного суду в частині зобов`язання ГУ ПФУ в м.Києві щодо належної позивачеві суми саме шляхом стягнення з відповідача нарахованої вже суми, оскільки саме у такий спосіб можливий повний захист прав позивача.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки є обгрунтованою, заснованою на законі, доводи заявника знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, ст.ст.2, 3, 4, 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", ст.3 ч. 2 Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст.378 КАС України, п.15.5 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, -

У Х В А Л И В:

Заяву державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Атабєгова М.І., заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві про зміну способу і порядку виконання судового рішення - задовольнити в повному обсязі.

Змінити спосіб виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року по справі № 758/12896/16-а, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 р., ст.ст.51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», на підставі довідки відповідно до ст.ст.51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Київській області від 25.06.2018 р. № П-3328, починаючи з 01.01.2016р., здійснивши виплату однією сумою, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 перерахованої з 01 січня 2016 суми підвищення пенсії, у сумі - 344115 грн 77 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня складання ухвали в повному тексті.

Учасник справи, якому копія повного тексту ухвали е була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова