Справа № 203/5232/21
Провадження № 2/201/1438/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2021р. (згідно штампу на поштовому конверті а.с. 19) ОСОБА_1 звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна (а.с. 1-9).

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієвої Ф.М. від 06.12.2021р. справу передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, яка надійшла до суду 12.01.2022р. (а.с. 21 24).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумової О.С. від 17.01.2022р. відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження (а.с. 27).

Підготовче засідання у справі закрито24.02.2022р. (а.с. 30).

В обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка прийняла спадщину шляхом подання заяви до Першої Дніпровської державної нотаріальної контори. На підставі її заяви заведена спадкова справа.

Нотаріусом повідомлено про наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження за номером запису 39104685, дата державної реєстрації обтяження 10.11.2020р., вид обтяження: арешт нерухомого майна, підстава: постанова про арешт майна боржника 59442224, видана 10.11.2020р. Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); об`єкт обтяження: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Через наявність арешту нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 .

З метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом, позивачка просить скасувати арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 59442224 від 10.11.2020р. Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (номер обтяження 39104685 від 10.11.2020р.).

Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином (а.с. 29). У судове засідання позивачка також не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. 14.04.2022р. на адресу суду направила заяву, у якій просила справу розглядати без її участі (а.с. 34).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с. 32-33).

З огляду на строки розгляду справи, належне повідомлення сторін та відсутність клопотань про перенесення судового засідання на іншу дату, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін (їх представників), за наявними в матеріалах справи доказами.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником 1/2 і 2/6 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 17).

У матеріалах справи наявна довідка державного нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори Кравцової А.І. від 28.09.2021р. № 2616/02-14, видана позивачці ОСОБА_1 , про те, що Першою Дніпровською державною нотаріальною конторою 12.12.2020р. заведена спадкова справа № 561/2020, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Спадкоємцем за законом згідно ст. 1261 ЦК України є також син спадкодавця ОСОБА_3 , який відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 шляхом подання відповідної заяви до Першої дніпровської державної нотаріальної контори. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 12).

Як вказує позивачка, від нотаріуса вона дізналася про наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження за номером запису 39104685, зареєстрованого 10.11.2020р., вид обтяження: арешт нерухомого майна, підстава: постанова про арешт майна боржника 59442224, видана 10.11.2020р. Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); об`єкт обтяження: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Через наявність вказаного обтяження нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 .

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам надано роз`яснення про те, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту.

У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» судам надано роз`яснення про те, що у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України 2004 року. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником цього майна, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інший законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 757/23139/18 (провадження № 61-14832св19).

У частині другій ст. 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка посилається на те, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є обтяження за номером запису 39104685, зареєстроване 10.11.2020р., вид обтяження: арешт нерухомого майна, підстава: постанова про арешт майна боржника 59442224, видана 10.11.2020р. Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); об`єкт обтяження: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із тим, позивачка не надала суду указаного витягу із Єдиного реєстра заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, не надала відповідної постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, інших доказів, які підтверджують доводи про наявність арешту, а також які підтверджують правові підстави його накладення.

Крім того, позивачка не зверталася із клопотанням до суду про витребування доказів, які обґрунтовують її доводи. При цьому, у підготовче засідання, будучи належним чином повідомленою про дату і час судового засідання, не з`явилася, а у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі. Таким чином, суд позбавлений можливості з`ясувати належним чином усі обставини у справи.

Оцінивши наявні надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку із його недоведеністю.

У заявку із відмовою у позові, судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України із відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 22 квітня 2021 року.

Суддя О.С. Наумова