Справа № 314/1120/22
Провадження № 2/314/651/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Свідунович Н.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання Печонкіна В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/1120/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається ізжитлового будинку АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ мати позивача ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , інші спадкоємці відмовились від оформлення права власності на спадкове майно. Однак, звернувшись до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

На підставі викладеного, позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 13.06.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

03.08.2022 на адресу суду від ОСОБА_6 надійшли документи на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 30.08.2022 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.09.2022 витребувано від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. належним чином завірену копію спадкової справи № 61/2021, заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також витребувано від Вільнянської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.10.2022 на адресу суду від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. надійшли матеріали спадкової справи № 61/2021, заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

07.10.2022 від Вільнянської державної нотаріальної контори надійшла інформація про те, що спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 Романіхіної ОСОБА_7 у держнотконторі не заводилась.

Ухвалою суду від 26.10.2022 витребувано від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, ухвалою суду від 26.10.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

04.11.2022 на адресу суду від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. надійшли матеріали спадкової справи № 20/2021, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов на тих підставах, що в ньому зазначені.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись до суду із письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечують.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18.04.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Заповітів ОСОБА_5 не залишила, тому спадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватися за законом.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною (ч. 5 ст. 1273 ЦК України). Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття (ч. 6 ст. 1273 ЦК України).

30.07.2021 позивач ОСОБА_8 , як спадкоємиця, що прийняла спадщину за законом проживанням разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини, звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець Л.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 . Із аналогічною за змістом заявою 30.07.2021 до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець Л.О. звернувся і батько померлої ОСОБА_5 відповідач ОСОБА_3 . Вищевказане підтверджується їх відповідними заявами у фотокопії спадкової справи № 61/2021, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 Стародубцевої ОСОБА_9 .

З довідки Виконавчого комітету Вільнянської міської ради № 02-02-08/112 від 11.08.2021, наявної у матеріалах спадкової справи № 61/2021, вбачається, що ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 28.11.1997 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті разом з нею були зареєстровані: ОСОБА_3 батько; ОСОБА_2 стороння особа; ОСОБА_1 дочка; ОСОБА_10 онук.

Разом з тим, постановою № 358/02-31 від 28.08.2021 приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 Стародубцевої ОСОБА_11 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Крім того, постановою № 357/02-31 від 28.08.2021 приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. з аналогічних підстав відмовила ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 Стародубцевої ОСОБА_9 .

Зважаючи на викладені обставини, суд вважає нікчемними доводи позивача щодо того, що інші спадкоємці за законом відмовились від оформлення права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , оскільки з матеріалів спадкової справи судом встановлено, що окрім позивача ОСОБА_1 , яка як дочка спадкодавця в силу вимог ст. 1261 ЦК України відноситься до першої черги спадкоємців за законом, інший спадкоємець за законом першої черги батько померлої відповідач ОСОБА_3 , як і ОСОБА_1 , вважається таким, що прийняв спадщину, бо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

В силу ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

За таких обставин, позивач ОСОБА_1 має право лише на 1/2 частку у спадщині, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 , а не на всю спадщину, як вона зазначила у позовній заяві.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 зазначає, що вказаний будинок належав матері ОСОБА_5 ОСОБА_4 , після смерті якої ОСОБА_5 прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданою 30.04.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області.

Заповітів ОСОБА_4 також не залишила, тому спадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватися за законом.

Цивільний кодекс України, який набрав чинності 01.01.2004, у книзі шостій «Спадкове право» містить норми, які врегульовують правовідносини, що виникають у зв`язку із спадкуванням.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 спадкові відносини були врегульовані відповідними норми Цивільного кодексу УРСР (1963 року).

За правилами ст. 529 ЦК УРСР (1963 року), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, подружжя та батьки померлого.

Згідно зі ст. 553 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.

Статтею 561 ЦК УРСР (1963 року) було передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 560 ЦК УРСР (1963 року) є правом, а не обо'язком спадкоємця.

Разом із цим, на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР (1963 року) його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини.

Так, згідно ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.12.2021 у справі № 369/6884/18, зазначені в ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) дії повинні були бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Аналіз змісту ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) дає підстави для висновку, що діями, які свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ спадкоємця в управління або володіння спадковим майном; подання заяви про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строку для прийняття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Як зазначено в п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994, якадіяла на час відкриття спадщини, фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Так, у фотокопії спадкової справи № 61/2021, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 Стародубцевої ОСОБА_11 , міститься довідка Виконавчого комітету Вільнянської міської ради № 02-02-08/113 від 30.07.2021, з якої вбачається, що ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.03.1998 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті разом з нею були зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також ОСОБА_12 .

Дослідивши матеріали спадкової справи № 60/2021, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 Романаханої ОСОБА_13 , судом встановлено, що спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном були чоловік померлої відповідач ОСОБА_3 та дочка померлої ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема матеріали спадкових справ № 60/2021 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 Романіхіної ОСОБА_13 , суд прийшов до висновку, що спадкодавець ОСОБА_5 успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 тільки 1/2 належного померлій майна, а, отже, зважаючи на матеріали спадкової справи № 61/2021 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 Стародубцевої ОСОБА_11 , позивач ОСОБА_1 має право на спадкування 1/2 належного ОСОБА_5 майна.

Таким чином, оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 , як зазначає позивач, належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 Романіхіній ОСОБА_13 , після її смерті у рівних частках по 1/2 кожному вказаний будинок мали успадкувати відповідач ОСОБА_3 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 Стародубцева ОСОБА_9 .

В свою чергу, після смерті ОСОБА_5 її частку у спадщині, яка складається з 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , мають успадкувати у рівних частках позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 .

Отже, ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом має право вимагати визнання права власності тільки на 1/4 частину вищевказаного житлового будинку.

Однак, вирішуючи позовні вимог ОСОБА_1 у частині визнання права власності на 1/4 частину вищевказаного житлового будинку, у порядку спадкування за законом, суд враховує положення ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, у порушення вищевказаних вимог, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_4 , а у подальшому в порядку спадкування 1/2 цього будинку перейшла у власність ОСОБА_5 . Жодного правовстановлюючого або іншого документу, який би підтверджував набуття ОСОБА_4 у приватну власність вказаного будинку суду не надано, отже, не доведено перед судом і факт прийняття ОСОБА_5 1/2 вказаного будинку у спадщину.

Крім того, з Інформації № 272281135 від 28.08.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , судом встановлено, що відомості щодо реєстрації права власності відсутні, Однак, наявні відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2074493; підстава обтяження: повідомлення, б/н, Вільнянська держнотконтора; об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_4 ; додаткові дані: архівний номер: 2005739ZAP107, архівна дата: 06.06.2000, дата виникнення: 17.03.1970, № реєстру: 58015-1072, внутр. № F1422E4E4F, комментарий: 3.

Наявність вказаного обтяження, до вирішення питання щодо його зняття або скасування, перешкоджатиме оформленню права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимог до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , суд виходить з роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", згідно з якими відповідачами у справах цієї категорії є спадкоємці, які прийняли спадщину. В свою чергу, з матеріалів спадкової справи № 61/2021 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 Стародубцевої ОСОБА_11 , зокрема, з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 0 від 10.08.2021 вбачається, що відповідач ОСОБА_5 з 12.11.1983 по 24.01.1995 перебував у шлюбі з померлою ОСОБА_5 , однак на день смерті останньої шлюб було розірвано, отже, відповідач не входив до числа спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 Стародубцевої ОСОБА_9 . В свою чергу, відносно ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_2 взагалі був сторонньою особою. Таким чином, ОСОБА_2 є неналежним відповідачем, тому у задоволенні позову в частині вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 також слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 05.12.2022.

Суддя Наталія Миколаївна Свідунович

05.12.2022