Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2022 Справа №607/6195/22

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Баб`як Н.О.,

у відсутності учасників судового процесу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування реєстрації про право власності та речових прав на земельну ділянку, зобов`язання виготовлення технічної документації із землеустрою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 19 травня 2022 року, через свого представника ОСОБА_3 , подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, у якому просила скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:3709 ОСОБА_2 площею 1,8167 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в Державному земельному кадастрі про право власності та речові права на земельну ділянку та одночасно припинити (скасувати) речове право на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та закрити (скасувати) розділ в Державному реєстрі прав на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3709 ОСОБА_2 площею 1,8167 га.

Ухвалою судді від 24 травня 2022 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків. На виконання цієї ухвали, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кметик Я.С. 06 червня 2022 року подав заяву із позовною заявою у новій редакції, у якій позивач просив визнати незаконним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3709, яка належить ОСОБА_2 , площею 1,8167 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, скасувати реєстрацію в Державному земельному кадастрі про право власності та речових прав на земельну ділянку, одночасно припинити (скасувати) речове право на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та закрити (скасувати) розділ в Державному реєстрі прав на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3709 ОСОБА_2 , площею 1,8167 га.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №678818 від 02 квітня 2001 року позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 1,57 га, яка розташована на території Великоберезовицької селищної ради. В січні 2022 року позивач мала намір провести реєстрацію належної їй земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, з присвоєнням її кадастрового номера земельної ділянки, однак з інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речових прав на земельну ділянку від 19 січня 2022 року позивачу стало відомо, що за місцем фактичного розташування її земельної ділянки зареєстрована інша земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:3709, на ім`я ОСОБА_2 . Водночас, у додатку №1 до рішення Великоберезовицької селищної ради № 132 від 28 лютого 2001 року зазначена земельна ділянка позивача рахується за №208, при цьому суміжними землекористувачами є ОСОБА_4 із земельною ділянкою за №209 та ОСОБА_2 із земельною ділянкою за №207. Наведене підтверджується й витягом з плану розташування земельних ділянок (паїв) на даному масиві земельних ділянок. Вищеперелічені обставини свідчать про порушення відповідачем законних прав позивача на вільне користування та розпорядження своєю власністю, оскільки земельна ділянка відповідача мала б знаходитись у іншому місці, поруч з земельною ділянкою позивача. При цьому, державний акт на право власності на земельну ділянку серії РІ №678818 від 02 квітня 2001 року відповідно до чинного законодавства є дійсним. Водночас, позивач вважає, що вибраний нею спосіб захисту її порушеного права, відповідно до позиції, викладеної в постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року (справа №362/884/16-ц) та від 20 квітня 2016 року (справа №6-2824цс15), є найбільш ефективним. Посилаючись на наведене, а також вимоги ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», позивач просила задовольнити позов.

У період з 06 червня 2022 року по 10 червня 2022 року головуюча суддя перебувала у відпустці.

Ухвалою судді від 13 червня 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 05 липня 2022 року о 12 годині 00 хвилин.

30 червня 2022 року через підсистему «Електронний суд» надійшли до суду пояснення від представника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, у яких зазначено, що під час вивчення позовних вимог ОСОБА_1 було з`ясовано, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8167 га, з кадастровим номером :01:001:3709, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Підставою для державної реєстрації є державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №678819 від 02 квітня 2001 року, виданий Великоберезовицькою селищною радою народних депутатів. Водночас суміжною до даної земельної ділянки є земельна ділянка площею 1,5743 га, з кадастровим номером :01:001:0209, яка належить на праві приватної власності позивачу. Підставою для державної реєстрації є державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №678818 від 02 квітня 2001 року, виданий Великоберезовицькою селищною радою народних депутатів. При цьому конфігурація цих земельних ділянок, зображених на графічних матеріалах документації щодо передачі у приватну власність громадянам земельних часток (паїв), не відповідає конфігурації земельних ділянок, зареєстрованих у Державному земельному кадастрі за вищевказаними кадастровими номерами. Таким чином, враховуючи інформацію про реєстрацію земельної ділянки ОСОБА_1 та розбіжність конфігурації земельних ділянок, які належать сторонам у справі, позивачем визначено спосіб врегулювання відповідно до ч. 12 ст. 79-1 ЗК України. З урахуванням зазначених пояснень просив розглянути справу у відсутності представника третьої особи.

За письмовим клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Михалюка В.І. підготовче судове засідання, призначене на 05 липня 2022 року, відкладено на 02 серпня 2022 року на 15 год., яке, за письмовим клопотанням представника позивача, відкладено на 21 вересня 2022 року на 11 год. 30 хв.

26 серпня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кметик Я.С. подав до суду заяву про залучення до справи співвідповідача Державного підприємства «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», а також заяву про збільшення позовних вимог, у якій просив, окрім заявлених вимог у позовній заяві (в новій редакції), зобов`язати Державне підприємство «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовити технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_1 , з урахуванням її місця розташування відповідно до списку громадян, яким передані у приватну власність земельні частки (паї) за рахунок земель сільськогосподарського ТВ «Поділля», відповідно до рішення Великоберезовицької селищної ради від 28 лютого 2001 року за №132 та провести її реєстрацію в Держгеокадастрі. Зазначені заяви мотивовані тим, що після звернення до суду з даним позовом позивачу стало відомо, що Державне підприємство «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» допустив помилку, внаслідок чого земельна ділянка позивача зареєстрована в іншому місці земельного масиву, як і земельна ділянка відповідача, всупереч списку громадян, яким передані у приватну власність земельні частки (паї) за рахунок земель сільськогосподарського ТВ «Поділля», відповідно до рішення Великоберезовицької селищної ради від 28 лютого 2001 року за №132. Наведене підтверджується листом Державного підприємства «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», у якому інститут погодився виправити відповідні помилки, допущені їхніми працівниками. При усній розмові представників сторін з керівником Державного підприємства «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» він повідомив, що інститут за свій рахунок виготовить сторонам у справі відповідні технічні документації із землеустрою, з урахуванням їхньої помилки при їх виготовленні та реєстрації, однак зазначені дії вони вчинять лише за рішенням суду, оскільки речове право відповідача та позивача вже зареєстроване, відтак це стане можливо лише після скасування права власності на земельну ділянку.

21 вересня 2022 року у підготовчому судовому засіданні, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, залучено до справи як співвідповідача Державне підприємство «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», у зв`язку з чим підготовче судове засідання відкладено на 20 жовтня 2022 року на 14 год. 30 хв.

20 жовтня 2022 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Михалюк В.І. подав клопотання про розгляд справи без його та відповідача участі, у якому позов визнав у повному обсязі. Як убачається із ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1037406 від 05 липня 2022 року, повноваження адвоката не обмежуються.

20 жовтня 2022 року проведено підготовче судове засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 23 листопада 2022 року о 12 год.

23 листопада 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кметик Я.С. подав до суду заяву, у якій позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його та позивача відсутності.

У зв`язку з неявкою представника відповідача Державного підприємства «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», розгляд справи, призначений на 23 листопада 2022 року, відкладено на 06 грудня 2022 року на 13 год. 30 хв.

06 грудня 2022 року від директора Державного підприємства «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» надійшла заява про визнання позову в частині вимог, заявлених до Державного підприємства «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». Розгляд справи просив здійснювати у відсутності їхнього представника.

У судове засідання 06 грудня 2022 року на 13 год. 30 хв. учасники справи не з`явились, однак раніше усі подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

За таких обставин відповідно до ст. 223 ЦПК України у суду відсутні перешкоди для розгляду справи по суті та відповідно до ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

З витягу про місце розташування земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:3709, площею 1,8167 га, вбачається, що вона знаходиться між ділянкою з кадастровим номером :01:001:0209, площею 1,5743 га, та ділянкою з кадастровим номером :01:001:0388.

Згідно з додатком №1 до рішення Великоберезовицької селищної ради № 132 від 28 лютого 2001 року серед списку громадян, яким передано у приватну власність земельні частки (паї) за рахунок земель сільськогосподарського ТВ «ПОДІЛЛЯ», під номером земельної частки (паю) 207 вказано ОСОБА_2 та належні йому 1,82 га, а під номером 208 вказано ОСОБА_1 та належні їй 1,57 га.

Як убачається з витягу про розташування земельних ділянок (паїв), земельні ділянки №№ НОМЕР_1 знаходяться одна біля одної.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №678818 від 02 квітня 2001 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,57 га, яка розташована на території Великоберезовицької селищної ради. Зазначену земельну ділянку передано на підставі рішення Великоберезовицької селищної Ради народних депутатів № 132 від 28 лютого 2001 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1023.

З інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 19 січня 2022 року вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:3709, площею 1,8167 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (дата реєстрації 04 липня 2017 року, номер запису про право 21284975, орган, що здійснив державну реєстрацію права Тернопільська районна державна адміністрація). У відомостях про місце роботи інженера-землевпорядника зазначено Державне підприємство «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Із відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №29-19-0.211-553/2-22 від 07 лютого 2022 року, на адвокатський запит №4-ц-з від 28 січня 2022 року, вбачається, що у Місцевому фонді документації із землеустрою технічна документація із землеустрою щодо складання проекту землеустрою, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_2 , яка знаходиться на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області за кадастровим номером :01:001:3709, та матеріали щодо розпаювання земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області відсутні.

Як убачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №303744584 від 28 червня 2022 року та №303755871 від 28 червня 2022 року, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:3709, площею 1,8167 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: с/рада Великоберезовицька Тернопільського району Тернопільської області, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0209, площею 1,5743 га, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

У відповіді Державного підприємства «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» №01-10/060 від 22 лютого 2022 року на адвокатський запит зазначено, що запитувана адвокатом технічна документація розроблялась на підставі даних поділу території земельних ділянок (полів) на частки (паї) громадянам смт. В. Березовиця Тернопільського район Тернопільської області, яким проводиться заміна сертифікатів на право власності на землю, замовник товариство власників « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на підставі договору від 11 лютого 2000 року №74. Державний акт на право власності на земельну ділянку для ОСОБА_2 видано на площу, зазначену у додатку №1 до рішення Великоберезовицької селищної ради від 28 лютого 2001 року №132, яким визначено список громадян, яким передані у приватну власність земельні ділянки частки (паї) за рахунок земель сільськогосподарського ТВ «Поділля», яка становила 1,82 га. На підставі договору від 18 вересня 2015 року №001273 з ОСОБА_2 підприємством розроблено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), у процесі розроблення якої було допущено технічну помилку, внаслідок чого відбулась помилка у державній реєстрації зазначеної земельної ділянки, а її місце розташування не відповідало матеріалам технічної документації поділу території земельних ділянок (полів) сільськогосподарського ТВ «Поділля», розробленої підприємством у 2001 році. Підсумовуючи та посилаючись на ст. 31 Закону України «Про землеустрій», п. 138 та п. 156 Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМ України №1051 від 17 жовтня 2012 року, Державне підприємство «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» вказало, що готове виправити дану помилку на безоплатній основі за рішенням суду.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права:

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з статтею 319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною 13 статті 791 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі , серед іншого, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації .

Частиною 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Згідно зі статті 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про землеустрій» зміни до документації із землеустрою вносяться особою, яка відповідно до вимог цього Закону може бути розробником документації із землеустрою за рішенням органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування або власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, які затвердили проекти землеустрою.

Як убачається з п. 138 та п. 156 Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17 жовтня 2012 року, помилками у Державному земельному кадастрі є: 1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру; 2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру); 3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель щодо визначення характеристик об`єктів Державного земельного кадастру в натурі (на місцевості) із порушенням (зміною) їх значень внутрішніх кутів та мір ліній між поворотними точками меж земельних ділянок та/або площі (в тому числі виявлена під час або після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про земельні ділянки та інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою); помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії; 5) технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель; 6) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру під час державної реєстрації земельної ділянки; 7) помилка у застосуванні систем координат земельних ділянок (в тому числі помилка, що виникає під час перерахунку із однієї системи координат в іншу), які були сформовані до 1 січня 2013 р. та відомості про які були перенесені до Державного земельного кадастру, та помилка у відомостях щодо місця розташування земельних ділянок (зміщення, розворот, віддзеркалювання) з урахуванням суміжних землеволодінь та землекористувань. Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Статтею 8 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що геодезичною основою для Державного земельного кадастру є державна геодезична мережа. Картографічною основою Державного земельного кадастру є карти (плани), що складаються у формі і масштабі відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Для формування картографічної основи Державного земельного кадастру використовується єдина державна система координат.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів, координат поворотних точок, геометричних параметрів, назв, адрес будівель, споруд та інженерних мереж, ідентифікаторів об`єктів будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; частину земельної ділянки, на якій може проводитися гідротехнічна меліорація; відомості про назву, код (номер) меліоративної мережі, яка забезпечує гідротехнічну меліорацію відповідної земельної ділянки; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Як зазначено у статті 16 цього Закону, кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. У разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно у разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав.

У частині 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» зазначено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

До 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

З 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 серпня 2018 року в справі № 925/1265/16, державний акт це документ, що посвідчує право на земельну ділянку, із визнанням недійсним якого без внесення до державного реєстру відповідного запису щодо належного власника або землекористувача, спір про право може бути не вирішеним. У випадку, коли позивач стверджує про порушення свого права постійного користування частиною земельної ділянки особою, яка володіє нею шляхом державної реєстрації за собою права власності (права користування) цієї спірної частини, право позивача може бути захищено шляхом подання позову про визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України), витребування нерухомості з володіння, усунення перешкод у користуванні майном (статті 387, 388, 391, 396 ЦК України) чи іншим способом відповідно до закону.

У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 724/1127/17 зроблено висновок, що, отримавши відповідне рішення уповноваженого органу державної влади про передачу у власність земельної ділянки, позивачка мала усі підстави розраховувати на законний перебіг подій, що є правомірним очікуванням, щодо оформлення наданої їй у власність землі (одержання державного акта на право власності на землю, пізніше реєстрацію права власності). Та обставина, що на етапі внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру Відділ Держгеокадастру прийняв рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв`язку із знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини свідчить про порушення права позивачки на надану сільською радою їй у власність земельну ділянку та обмеження її у праві правомірного очікування щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки таке право є складовою частиною майна.

Як убачається з позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року (справа №362/884/16-ц), визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, ефективним та окремим способом захисту та поновлення порушених прав у судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, зазначені висновки, викладені у вказаних постановах Верховного Суду, повинні бути враховані при застосуванні норм права до спірних правовідносин у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, судом установлено, що додатком №1 до рішення Великоберезовицької селищної ради № 132 від 28 лютого 2001 року серед списку громадян, яким передано у приватну власність земельні частки (паї) за рахунок земель сільськогосподарського ТВ «ПОДІЛЛЯ», під номером земельної частки (паю) 207 вказано ОСОБА_2 та належні йому 1,82 га, а під номером 208 вказано ОСОБА_1 та належні їй 1,57 га.

02 квітня 2001 року ОСОБА_1 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії РІ №678818, згідно з яким позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,57 га, яка розташована на території Великоберезовицької селищної ради.

Однак, за місцем фактичного розташування належної ОСОБА_1 земельної ділянки зареєстрована інша земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:3709, на ім`я ОСОБА_2 .

Державним підприємством «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на замовлення відповідача ОСОБА_2 розроблено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), у процесі розроблення якої було допущено технічну помилку, внаслідок чого відбулась помилка у державній реєстрації зазначеної земельної ділянки, а її місце розташування не відповідало матеріалам технічної документації поділу території земельних ділянок (полів) сільськогосподарського ТВ «Поділля», розробленої підприємством у 2001 році.

Реєстрація земельної ділянки ОСОБА_2 відбулась на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), у якій було допущено помилку Державним підприємством «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Реєстрація земельної ділянки ОСОБА_2 у державному земельному кадастрі порушує право власності ОСОБА_1 на належну їй земельну ділянку, оскільки на місці фактичного розташування її земельної ділянки, яку їй було раніше передано у власність, у державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку, яка належить ОСОБА_2 , у зв`язку з чим порушується законне право позивача на вільне володіння її майном.

З цих підстав порушені права ОСОБА_1 підлягають захисту шляхом задоволення її позовних вимог.

У зв`язку з задоволенням позову та визнанням цього позову відповідачами у повному обсязі, відповідно до вимог ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з відповідачів ОСОБА_2 , Державного підприємства «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 992,40 грн (по 496,20 грн з кожного). судового збору, а 50% судового збору (992,40 гривень), сплаченого ОСОБА_1 при поданні до суду позовної заяви, позивачу слід повернути з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 223, 263 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування реєстрації про право власності та речових прав на земельну ділянку, зобов`язання виготовлення технічної документації із землеустрою задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3709, яка належить ОСОБА_2 , площею 1,8167 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області.

Скасувати реєстрацію в Державному земельному кадастрі про право власності та речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3709 ОСОБА_2 площею 1,8167 га та одночасно припинити (скасувати) речове право на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Закрити (скасувати) розділ у Державному реєстрі прав на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3709 ОСОБА_2 площею 1,8167 га.

Зобов`язати Державне підприємство «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовити технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_1 , з урахуванням її місця розташування відповідно до списку громадян, яким передані у приватну власність земельні частки (паї) за рахунок земель сільськогосподарського ТВ «Поділля», відповідно до рішення Великоберезовицької селищної ради від 28 лютого 2001 року за №132 та провести її реєстрацію в Держгеокадастрі.

Стягнути з ОСОБА_2 , Державного підприємства «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в користь ОСОБА_1 992,40 гривень (по 496,20 грн з кожного) понесеного судового збору.

Повернути ОСОБА_1 992,40 грн. сплаченого судового збору з державного бюджету.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Державне підприємство «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», місцезнаходження: м. Тернопіль, Лисенка, 20а, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, місцезнаходження: м. Тернопіль, Лисенка, 20а, .

Повне судове рішення складено 06 грудня 2022 року.

СуддяН. М. Сташків