Провадження № 2-др/521/44/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання Філімончук М.О.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації, про стягнення аліментів та визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала справа № 521/11376/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації, про стягнення аліментів та визначення місця проживання малолітньої дитини.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, 23.08.2022 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі:

Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 );

Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви - з 20.07.2020 року до повноліття дитини, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

Допущено негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць;

Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 840, 80 грн;

Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

11.10.2022 року до канцелярії суду надійшла заява представника позивача, надіслана засобами поштового зв`язку 07.10.2022 року, про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заявленого, представник вказала, що вказане рішення суду нею було отримано на електронну пошту 06.10.2022 року.

Також, представник позивача вказала, що до закінчення судових дебатів у справі нею було зроблено заяву про стягнення понесених позивачкою судових витрат у розмірі 30000,00 грн.

Крім того, як вказала позивач, сума понесених витрат у розмірі 30000,00 грн відповідає критеріям розумності, оскільки розгляд справи надміру затягувався (більш ніж два роки) через клопотання сторони відповідача про відкладення розгляду справи, неподанні відповідачем доказів, що збільшило в свою чергу кількість витрачених годин стороною позивача.

Однак, як вказує позивач, питання про стягнення судових витрат судом не було розглянуто, а тому просила суд:

- поновити процесуальний строк для звернення до суду із заявою про постановлення додаткового рішення;

- винести додаткове рішення у справі № 521/11376/20, яким стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_4 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн.

У відкрите судове засідання сторона позивача не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд заяви без її участі.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, просив залишити її без розгляду, з огляду на те, що:

- в матеріалах справи відсутні докази подання представником позивача будь-якої заяви про стягнення судових витрат до закінчення судових дебатів;

- стороною відповідача не було подано докази понесення судових витрат на правову допомогу у строк, передбачений ст. 141 ЦПК України.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представник позивача скористалась правом на подачу заяви про розгляд справи без її участі (а. с. 122), але не заявила про наміри стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

Крім того, таких заяв серед інших матеріалів справи, також не вбачається, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Безпідставне поновлення процесуального строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові, від 25 лютого 2020 року у справі № 755/5323/16-ц та у постанові, від 16 грудня 2019 року у справі № 286/1130/13-ц.

Окрім того, позовна заява ОСОБА_2 не містить попереднього орієнтовного розміру судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, у розмірі 30000,00 грн чи будь-якого іншого розміру.

У заяві про ухвалення додаткового рішення, представник позивача просила суд стягнути з відповідача - ОСОБА_3 на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 30000,00 грн..

На підтвердження заявленої вимоги матеріали справи містять: Договір про надання правової допомоги № 12.05/2-2021, від 12.05.2021 року (а. с. 139 143, т. 2), Акт прийому-передачі наданих послуг, від 24.08.2022 року (а. с. 145 147, т. 2).

Суд зазначає, що у ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21, від 14.12.2021; № 905/716/20, від 08.04.2021; № 916/2087/18, від 31.03.2021; № 922/3812/19, від 10.12.2020 зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку, у суду є право відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Між тим, Верховним Судом у справі № 922/676/21 окремо звертається увага, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про поновлення процесуального строку для звернення до суду із заявою про постановлення додаткового рішення та ухвалення додаткового рішення.

З огляду на викладене, та керуючись ст. ст. 10, 137, 141, 259, 260, 294, 353 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку для звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 гривень, відмовити в повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 353 - 355 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 23 грудня 2022 року.

Суддя: Н.В. Мирончук