Справа №442/1780/22
Провадження №2/442/674/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючої - судді - Курус Р.І., розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

06.04.2022 позивач звернувся до суду з даним позовом.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 березня 2016 року, №442/8037/15-ц присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Зазначає, що станом на день прийняття вказаного рішення мав змогу сплачувати такі аліменти, оскільки був працевлаштований на посаді слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування у ПП «Атлант Сервіс», однак 29.09.2017 був звільнений з посади, що стверджується записами в трудовій книжці. Починаючи з 29.09.2017 по теперішній час, у зв`язку з втратою постійної роботи, в нього погіршився майновий стан, доходи перестали бути постійними, доводиться заробляти собі на життя випадковими заробітками, окрім того, з 15.10.2020 на його утриманні перебуває його непрацездатний батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з 25.02.2008 - його мама ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом третьої групи, що стверджується довідкою МСЕК від 05.03.2008 та пенсійними посвідченнями батьків.

Крім того, вказує, що 21.02.2022 переніс операцію по ліквідації пахової рижі, що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого № 576/422 та перебуває в післяопераційному періоді на амбулаторному лікуванні та реабілітації.

Отже, з викладених обставин вбачається погіршення його матеріального стану у зв`язку із звільненням з роботи, перебуванням на його утриманні батьків, а також погіршення його здоров`я, що мало наслідком проведення операції по ліквідації пахової грижі.

Тому, враховуючи всі ці обставини, вважає, що необхідно зменшити розмір стягнення аліментів з 1/3 частки від заробітку до 1/6 частки щомісячно на дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір призначених аліментів буде виправданий дійсними потребами дитини з урахуванням мого матеріального становища та стану здоров`я. Просить позов задоволити.

04.04.2022 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 02.05.2022.

Ухвалою від 08.04.2022 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 10.05.2022, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

02.05.2022 відповідачкою подано відзив на позовну заяву та докази направлення такого позивачу.

В обґрунтування свого заперечення відповідач вказує про те, що з позовними вимогами не згідна та вважає, що позов не підлягає до задоволення з огляду на те, що з моменту призначення аліментів - з 01.03.2016 по теперішній час майновий стан позивача не погіршився, а навпаки, покращився. Ним за цей час придбано було автомобіль Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 , який потребує коштів на пальне та його обслуговування, та будинок на АДРЕСА_1 , де він зробив повністю євроремонт, індивідуальне опалення, та фасад будинку.

Щодо того факту, що відповідач нібито позбувся роботи та має непостійні заробітки, то вказує, що 29.09.2017 позивач був звільнений з посади слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування у ПП «Атлант Сервіс» за згодою сторін, однак він працював та працює самостійно, і має досить високий дохід, оскільки є фахівцем у галузі щодо ремонту газових котлів, а також встановлює індивідуальне опалення, де за роботу отримує значні кошти.

З приводу утримання ним своїх батьків, то вказує, що батько позивача є колишнім працівником Дрогобицького відділу поліції та отримує досить високу пенсію як поліцейський у відставці. Натомість, мати позивача є інвалідом 3 групи загального захворювання, де 3 група інвалідності є працездатною, і повністю себе забезпечує, та її забезпечує чоловік, пенсія якого в декілька разів більша. Обоє батьків проживають в с. Зубриця Турківського району, де тримають господарство.

Щодо посилання позивача на погіршення стану здоров`я вказує на те, що надана виписка з медичної карти стаціонарного хворого від 28.02.2022 свідчить лише про одноразове звернення позивача до лікарні у звязку з ліквідацією пахової грижі, внаслідок якої позивач перебував у лікарні з 21.02.2022 по 28.02.2022 (вісім днів), після чого одужав та виписаний з лікарні. Отже, станом на сьогоднішній день якоїсь хронічної хвороби, яка не дозволяла би працювати, у позивача відсутня. Позивач в результаті цієї операції не отримав інвалідності, і відповідно його здоров`ю нічого не загрожує.

Звертає увагу суду на те, що їхньому сину ІНФОРМАЦІЯ_4 виповниться 14 років, і він потребує нового одягу, оскільки виріс за цей рік, взуття. В цьому віці йому необхідне посилене харчування, та кошти на придбання канцелярських товарів, оплату комунальних послуг та інше. Син закінчує 8-й клас, йому необхідно найняти репетиторів, щоб надалі він зміг поступити до вищого навчального закладу, йому необхідно також кошти на відпочинок.

Крім того, просить стягнути з позивача понесені нею витрати понесені на оплату послуг адвоката в розмірі 4000 грн.

06.05.2022 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої просить суд постановити рішення, яким зменшити розмір аліментів, які присуджені рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 березня 2016 року (справа №442/8037/15-ц) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в повному обсязі заперечує щодо заявлених витрат.

10.05.2022 розгляд справи було відкладено для надання можливості відповідачці подати відповідь на заяву про зменшення позовних вимог. 18.03.2022 відповідачем подано відповідь на заяву про зменшення позовних вимог, в якій відповідач просить в задоволенні поову відмовити та стягнути на її користь понесені витрати.

Заперечення на відповідь на відзив позивачем не подано.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а.с. 6-7.

На підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 березня 2016 року, №442/8037/15-ц присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а.с. 6-7.

Згідно трудової книжки позивач був працевлаштований на посаді слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування у ПП «Атлант Сервіс», однак 29.09.2017 був звільнений з посади за згодою сторін, а.с. 8-12.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого 576/422 вбачається, що позивачу 21.02.2022 було проведено операційне втручання по ліквідації пахової рижі, останній перебував у стаціонарі КНП «Трускавецька міська лікарня» у період з 21.02.2022 по 28.02.2022, та після виписки останньому рекомендовано амбулаторне лікування, а.с. 14.

З огляду на зазначені обставини, суд надає віри доводам позивача з приводу погіршення його матеріального стану та стану здоровя, позаяк дані обставини підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом з тим, жодним чином не обгрунтованими суд вважає доводи позивача з приводу перебування на його утриманні батьків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки досягнення батьками позивача пенсійного віку з огляду на долучення до матеріалів справи пенсійних посвідчень, та встановлення, зокрема матері позивача 3 групи інвалідності не свідчить про утримання позивачем останніх, несення додаткових витрат, тощо.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові № 234/6207/17 (№ 61-7802св18) роз`яснив, що батько не може бути звільнений від сплати аліментів на тій підставі, що він не працює і на його утриманні знаходиться непрацездатна мати. Вказані факти також не є достатньою підставою для зменшення присудженого нижчими судами розміру аліментів.

Будь яких інших належних та допустимих доказів, які б власне і вказували на спільне проживання батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з позивачем (сплата комунальних платежів), несення ним витрат пов`язаних з доглядом, лікуванням батьків (придбання ліків, побутових товарів, товарів першої необхідності, тощо) до матеріалів справи не додано.

Разом з тим, необґрунтованими суд вважає доводи відповідачки з приводу покращення матеріального стану позивача з огляду на придбання ним транспортного засобу марки Мерседес та житлового будинку, позаяк дані твердження спростовані позивачем. Зокрема, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником транспортного засобу марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_6 .

Крім того, житловий будинок на АДРЕСА_1 , належить на праві спільної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , згідно свідоцтва про право власності від 01.06.1998, виданого Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду.

Також не знайшли свого належного підтвердження і твердження відповідачки про наявність високого доходу позивача з огляду на те, що він, з її слів, працює самостійно та є фахівцем у галузі ремонту газових котлів.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати всі обставини, які мають значення для справи.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо зменшення розміру аліментів, суд враховує погіршення матеріального становища позивача, який не працевлаштований (був звільнений з посади з 29.09.2017), та з часу звільнення немає стабільного доходу, на даний час перебуває на амбулаторному лікуванні у зв`язку з проведення операційного втручання, однак враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості, а відтак, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а визначений розмір аліментів підлягає зменшенню до ј частини зі всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Саме такий розмір аліментів, на думку суду, буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини, забезпечить їй належний рівень життя, є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини та призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Крім цього, у разі зміни, в подальшому, матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Крім того, згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Що стосується вимоги про стягнення судового збору, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, зокрема від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідачки судового збору є необґрунтованою з огляду на те, що остання була позивачкою у справі, за результатом розгляду якої постановлено рішення про стягнення аліментів, розмір яких просить зменшити позивач у даній справі (що є його правом), а тому покладення судового збору на відповідачку призведене до порушення встановленої законом пільги останньої, як стягувача аліментів.

Крім того, беручи до уваги той факт, що позов задоволено, а відтак вимога відповідачки про стягнення з позивача на її користь понесених судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 180, 182, 184, 192 СК України, ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, присуджений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 березня 2016 року та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.05.2022.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Головуюча - суддя Курус Р.І.