Справа № 950/697/22
Номер провадження 2/950/302/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2022 року Лебединський районний суд Сумської області
в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,
при секретарі судового засідання Сивоконь А.І.,
за участю представника позивачки ОСОБА_1 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів;
Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за усним договором позики 23.02.2020 року вона передала позичальнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) доларів США, з терміном користування 15 днів, про що нею була надана розписка. 24.11.2020 року ОСОБА_2 отримала інформацію, що ОСОБА_3 , має велику кількість боргів та не повертає взяті в борг кошти. Таким чином вона зрозуміла, що її ошукали і стала вимагати негайного повернення взятих у неї в борг 500 (п`ятсот) доларів США. Під час зустрічі 24.11.2020 року з ОСОБА_3 остання обіцяла повернути кошти пізніше, а також сплатити проценти за користування позиченими коштами. Вони домовилися, що за взяті в борг 500 (п`ятсот) доларів США та користування ними на протязі року ОСОБА_3 сплатить 300 (триста) доларів США. Відповідно зобов`язується до 24.11.2021 року повернути ОСОБА_2 , 800 (вісімсот) доларів США. Про що в присутності свідків була складена відповідна розписка. Вчасно кошти ОСОБА_3 , не повернула, на неодноразові нагадування обіцяла повернути пізніше. Неодноразові звернення до Відповідачки з вимогою повернути грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) доларів США результату не дали, але просить надати їй додатковий час для сплати. Це змусило мене звернутися за захистом порушеного права до суду. Оскільки в добровільному порядку питання щодо повернення суми заборгованості між сторонами не вирішено, позивачка просила стягнути з ОСОБА_3 , на свою користь на відшкодування заборгованості за договором позики кошти в розмірі 29 254 грн., 88 коп., а також понесені судові витрати.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути без її участі, про що надала відповідну заяву.
Представник позивачки адвокат Стеценко В.М., в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але в судове засідання не з`явилася з невідомих причин і не подала відзив.
Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд.
Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено наступне.
Згідно договору позики від 23.11.2020 року, оформленого розпискою (а.с. 7,8), ОСОБА_3 , отримала від ОСОБА_2 , в борг 500 (п`ятсот) доларів США та користування ними на протязі року ОСОБА_3 сплатить 300 (триста) доларів США.
Отримавши грошові кошти відповідачка взяла на себе зобов`язання сплатити проценти за користування ними. З урахуванням процентів за користування коштами ОСОБА_3 , зобов`язана була повернути грошові кошти в розмірі 29 254 грн., 88 коп., а також понесені судові витрати.
Разом з цим відповідачка свої зобов`язання щодо повернення у визначений строк суми боргу не виконала, чим порушила взяті на себе зобов`язання.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивачки, так як в судовому засіданні встановлено, що внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань склалася заборгованість, яка в добровільному порядку боржником не погашена. Сума боргу становить 29 254 грн., 88 коп., яка і підлягає стягненню.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України.
На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 610, 1046, 1042, 1049 ЦК України;
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) грошові кошти на загальну суму 29 254 (двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят чотири) гривні 88 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати в сумі 3250 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень пов`язані з наданням правничої допомоги адвоката та суму сплаченого судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Олександр ЧХАЙЛО