Справа № 186/582/22
Провадження номер № 2/0186/312/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Демиденко С. М.,

секретар - Фадєєва Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позивач просить суд стягнути з відповідача борг в розмірі 115 000 грн.

Позивач надав суду заяву в якій прохав розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити.

Відповідач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 05.02.2022 року позивачем було надано відповідачці у борг грошові кошти у сумі 115 000 (сто п`ятнадцять тисяч) грн, про що останньою власноручно того ж дня було складено розписку про їх отримання.

Згідно розписки строк повернення боргу до 05.04.2022 року.

Однак, в обумовлений строк ОСОБА_2 грошові кошти не повернула.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року в справі N 6-63цс13 письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

У відповідність ч.ч.1 та 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Враховуючи викладене борг у розмірі 115 000 гривень, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ,, а також на підставі ст.141 ЦПК України стягнути судовий збір в сумі 1 150 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 264, 265 ЦПК України, ст.202, ч.ч. 1 та 2 ст. 207, 509, 526, 541-545, 611, 1046, ч.2 ст.1047 ЦК України, - суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість з суми позики за договором позики від 05.02.2022 року в розмірі 115 000 (сто п`ятнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1150 (одна тисяча сто п`ятдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя С.М. Демиденко