Справа №591/5725/22
Провадження № 4-с/591/54/22
У Х В А Л А

28 грудня 2022 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Гончаренко Т.С.,

державних виконавців Литовченко Г.Ф., Бистрик О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу №591/5725/22 за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Зарічного відділу державної виконавчої служби у м.Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), стягувач: Акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку»,-

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника звернувся до суду зі скаргою та, уточнивши, свої вимоги мотивує тим, що в Зарічному ВДВС у м.Суми Пн-Сх МУ МЮ (м.Суми) постановою від 23.10.2017 року було відкрите виконавче провадження № 54919121 з примусового виконання виконавчого листа № 591/6326/16-ц, виданого 29.05.2017 року Зарічним районним судом м.Суми про стягнення боргу у розмірі 58182,19 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнського банку розвитку». В рамках виконавчого провадження було накладено арешт на усе рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 . В подальшому виконавче провадження було повернуто на підставі п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», а накладений арешт в рамках виконавчого провадження не знято. Станом на 29.06. 2022 року виконавчий лист повторно до органів ВДВС не пред`являвся. Оскільки постанова про повернення виконавчого документа була винесена 25.10.2018 року, строк повторного пред`явлення виконавчого документу закінчився 25.10.2021 року та через суд не поновлювався. Тому стягувач втратив право на повторне пред?явлення виконавчого документа до виконання. Факт наявності обтяження власності ОСОБА_1 є втручанням у вільне володіння майном.

Просить визнати протиправною бездіяльність Зарічного відділу державної виконавчої служби у м.Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) щодо незняття арештів з майна боржника ОСОБА_1 при поверненні виконавчого документа стягувачам у виконавчих провадженнях № 54919121, № 30307470, зобов`язати Зарічний відділ державної виконавчої служби у м.Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 28528251, зареєстроване 24.10.2018 року на підставі постанови про арешт майна боржника, ВП № 54919121, виданої 24.10.2018 року Зарічним ВДВС м.Суми ГТУЮ у Сумській області.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Ухвалою суду від 21.12.2022 було задоволено заяву представника скаржника ОСОБА_2 про його участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів. У визначений в ухвалі про відкриття провадження у справі час представник скаржника не вийшов на зв?язок в режимі відеоконференції. На підставі ч. 5 ст. 212, ч. 2 ст. 450 ЦПК України суд вважає можливим розгляд скарги проводити без участі скаржника та його представника.

Державні виконавці Зарічного ВДВС у м.Суми в судовому засідання проти скарги заперечували, мотивуючи тим, що законодавством у разі повернення виконавчого документу в зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, зняття арешту з майна не передбачено. Просять в задоволенні скарги відмовити .

Стягувач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, заяв про відкладення розгляд справи до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею ст. 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Така ж можливість оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця передбачена Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, у ст.74 вказаного Закону, де зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що постановою Зарічного ВДВС у м.Суми Пн-Сх МУ МЮ (м.Суми) від 23.10.2017 року за заявою стягувача ПАТ «Всеукраїнського банку розвитку» було відкрите виконавче провадження № 5491921 з примусового виконання виконавчого листа № 591/6326/16-ц, виданого 29.05.2017 року Зарічним районним судом м.Суми про стягнення боргу у розмірі 58182,19 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнського банку розвитку».

Постановою державного виконавця від 24.10.2018 року в рамках виконавчого провадження № 54919121 було накладено арешт на усе рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.08.2022 (а.с.10).

Постановою від 25.10.2018 року виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, відсутністю грошових коштів, а також інших джерел доходів. Зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 25.10.2021 року (а.с.7-8).

Відповідно до статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 39 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 37 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону .

Згідно з частиною другою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження не є закінченим.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 04 листопада 2022 року у справі № 686/6010/21.

Частиною 3 статті 37 Закону України «Про виконавче провдаження» передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Наведеною нормою визначено вичерпний перелік випадків, у яких державним виконавцем знімається накладений у межах виконавчого провадження арешт на майно у разі повернення виконавчого документа стягувачу.

Судом встановлено, що виконавчий лист № 591/6326/16-ц про стягнення зі скаржника коштів було повернуто стягувачу на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, відсутністю грошових коштів, а також інших джерел доходів. Скасування арешту майна у випадку повернення виконавчого документа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» законодавством не передбачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом не встановлено протиправності дій державного виконавця та не встановлено протиправної бездіяльності, яка полягала у незнятті арештів з майна скаржника, оскільки у державного виконавця не виникло обов?язку зняти арешт при поверненні виконавчого документа стягувачу у даному виконавчому провадженні.

Крім того, суд зазначає, що станом на дату розгляду заяви у суду відсутні відомості про повне виконання судового рішення у справі №591/6326/16-ц, не зазначено про це і стягувачем у скарзі. Закон України «Про виконавче провадження» також передбачає право стягувача, у разі повернення йому виконавчого документу, повторно пред`явити виконавчий документ до виконання, а також звернутися до суду із заявою про поновлення строку пред?явлення.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання протиправною бездіяльності відділу ДВС, яка полягала у незнятті арешту з майна стягувача, а також для зобов?язання зняти накладений арешт. А відтак, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 447-448 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Зарічного відділу державної виконавчої служби у м.Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), стягувач: Акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.О.Ніколаєнко