Справа № 157/414/22
Провадження №2/157/212/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 травня 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Вавдіюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, в якому просить визначити розмір аліментів у частці від заробітку батька дитини та стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що працює в Камінь-Каширській школі мистецтв неповний робочий час на 0,5 посадового окладу викладача, а тому не має можливості повністю забезпечити всі потреби сина, який навчається та швидко росте, навіть в тому розмірі, якого він потребує для забезпечення хоча б його мінімальних потреб на харчування, одяг, засоби гігієни, оплату спеціальних засобів і канцелярського приладдя для навчання. Відповідач є молодою особою, фізично здоровим, інших власних дітей не має, в іншому шлюбі не перебуває, забезпечує себе роботою самостійно, хоч і не працевлаштований офіційно, але має регулярний значний дохід від робіт за кордоном, періодично виїжджаючи на сезонні роботи до Республіки Польща, де оплата праці є значно вищою, ніж в Україні, а, отже, спроможний надавати сину матеріальну допомогу у більшому розмірі, ніж мінімальний розмір аліментів, який ним сплачується за рішенням суду. Для забезпечення мінімальних потреб дитини з відповідача належить стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву, із змісту якої вбачається, що вона просить справу розглянути у її відсутності і не заперечує у разі неявки у судове засідання відповідача проти вирішення справи в порядку заочного розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив і відзив не надіслав.

За таких обставин та з огляду на те, що позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, ухвалою суду від 26 травня 2022 року постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Цивільного процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Неповнолітня дитина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю позивачкою ОСОБА_1 , що вбачається із довідки про склад сім`ї № 1620 виданої 20 квітня 2022 року Камінь-Каширською міською радою (а.с. 13).

Згідно з рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 08 червня 2018 року, яке набрало законної сили 09 липня 2018 року, збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 08 лютого 2016 року та ухвалено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 930 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-11).

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).

За змістом ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд визначає за заявою одержувача (ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України).

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій сумі проводиться з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного кодексу України, так і положень ст. ст. 183, 184 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України у своїй постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 висловив правову позицію про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

З часу зміни судом розміру аліментів і ухвалення стягувати їх у твердій грошовій сумі у розмірі 930 грн. матеріальне становище сторін, на думку суду, змінилося, відповідач не є особою, яка не працює, оскільки ним не надано доказів, що він перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітний. При цьому будь-яких доказів щодо своїх доходів відповідач суду не надіслав (не подав), тобто не довів, що у нього погіршилося матеріальне становище і він не має змоги сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), а також відповідач не надав доказів і на підтвердження тих обставин, що він хворіє.

Крім того, якщо відповідач є непрацюючим, то вправі зареєструватися як безробітна особа, і в такому випадку аліменти у розмірі 1/4 частки будуть обчислюватися із допомоги по безробіттю, а не із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, та спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку не обов`язково призведе до збільшення їх розміру, а буде обмежений лише встановленим законом мінімальним розміром, тобто 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, адже Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, згідно з яким виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Відповідача не надав суду жодних доказів про те, що може сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина лише у мінімальному розмірі.

Окрім того, з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, дитина сторін подорослішала, збільшилися витрати на її утримання, що у сукупності з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, свідчить про погіршення матеріального стану позивачки і про те, що присуджений судом розмір аліментів не відповідає звичайним потребам сина відповідача.

З огляду на вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що належить змінити спосіб стягнення аліментів і стягувати їх з відповідача на утримання його неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

ОСОБА_2 спроможний сплачувати аліменти у зазначеному розмірі і вони забезпечать необхідні потреби його дитини.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Оскільки позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, належить стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, витрати на правничу допомогу, покладаються, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивачки належить стягнути понесені останньою та документально підтверджені (а.с. 14) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, що полягала у виготовленні позовної заяви, у розмірі 500 грн.

Керуючись ст.ст. 10 - 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 280, 283, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосереднього до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Дата складення рішення - 26 травня 2022 року.

Головуючий: О. В. Антонюк