Справа № 522/9185/22
Провадження № 2-з/522/402/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши клопотання представника позивача Одеської міської ради Голуб Анастасії Сергіївни про забезпечення позову по цивільної справи за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного підприємства «Марлет», ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області Остащенко Наталія Олександрівна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Чередниченко Ганна Анатоліївна, Державний реєстратор Юридичного департаменту Одеської міської ради Карпухіна Лілія Володимирівна, Державний реєстратор Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Макогонюк Аліна Олександрівна про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права власності, визнання недійсними договорів дарування, визнання недійсними актів прийому-передачі нерухомого майна, визнання недійсним рішення загальних зборів та припинення права власності на нежитлові приміщення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного підприємства «Марлет», ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області Остащенко Наталія Олександрівна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Чередниченко Ганна Анатоліївна, Державний реєстратор Юридичного департаменту Одеської міської ради Карпухіна Лілія Володимирівна, Державний реєстратор Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Макогонюк Аліна Олександрівна про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права власності, визнання недійсними договорів дарування, визнання недійсними актів прийому-передачі нерухомого майна, визнання недійсним рішення загальних зборів та припинення права власності на нежитлові приміщення.

До суду від представника позивача Одеської міської ради Голуб Анастасії Сергіївни надійшло клопотання про забезпечення позову, в якій просить: вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесенням записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ: НОМЕР_1 ).

Заява обґрунтована тим, що 24.10.2008 Виконавчим комітетом Одеської міської ради видано свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі загальною площею 1675,9 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , яким посвідчено, що вказаний об`єкт в цілому належить територіальній громаді м.Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності. На підставі вказаного свідоцтва 03.03.2009 державним реєстратором КП «ОМБТІ та РОН» прийнято рішення про державну реєстрацію за територіальною громадою м.Одеси в особі Одеської міської ради права власності на вказані нежитлові будівлі. В той же час, внесений державним реєстратором Остащенко Н.О. запис про право власності ОСОБА_1 на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , стосується нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване за територіальною громадою м.Одеси за адресою: АДРЕСА_2 , що беззаперечно порушує права та інтереси міської ради, оскільки починаючи з 2015 року останні без згоди на те законного власника відчужуються третім особам на підставі підробних документів. З урахуванням того, що оскаржувані рішення державних реєстраторів прийняті за відсутністю всіх необхідних документів, що призвело до визнання державою в особі державних реєстраторів права власності відповідачів на об`єкт нерухомого майна, існує імовірність проведення незаконних реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомого майна в подальшому, що в свою чергу, призведе до погіршення правового становища та порушення права власності територіальної громади м.Одеси як власника нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_2 . Вважають, що існує реальна загроза відчуження об`єкта теперішнім його власником на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При оцінці зазначеної співмірності, слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

З огляду на викладене, для вирішення питання про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття відповідних заходів має значення правильне визначення предмета спору.

Відповідно до ч.ч. 6-8 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Забезпечення позову шляхом заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесенням записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає співмірним заходом забезпечення, з огляду на предмет спору та таким, що відповідає характеру спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, суть позовних вимог, беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому істотно ускладнитивиконання рішення у даній справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про забезпечення даного позову.

Станом на час розгляду судом клопотання про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Керуючись ст. ст.149-154,157 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача Одеської міської ради Голуб Анастасії Сергіївни про забезпечення позову, задовольнити.

Заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесенням записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ: НОМЕР_1 ).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.І.Ковтун