18.05.2022 Справа № 363/1455/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді: Баличевої М.Б., за участю секретаря Щур А.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту, -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту, учинивши свої позовні вимоги просила: встановити, до знесення самочинно збудованого ОСОБА_2 гаражу та прокладення (будівництва) нової дороги до садового будинку та земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 , безоплатний тимчасовий земельний сервітут шляхом надання ОСОБА_1 , членам її родини та третім особам (з дозволу ОСОБА_1 ) права проходу та права проїзду транспортними засобами до земельних ділянок за кадастровими номерами :33:034:0055, :33:034:0056, :33:034:0065 та садового будинку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 по існуючій дорозі шириною 2,96 м., довжиною 57,57 м., площею 0,017 га, яка проходить по земельній ділянці за кадастровим номером :33:034:6012, що належить ОСОБА_2 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та знаходиться в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Хотянівська, «Лагуна» садівницьке товариство та покласти на відповідача всі судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником будиноку АДРЕСА_2 , а також земельних ділянок, кадастрові номери: :33:034:0055, :33:034:0056, :33:034:0065. З земельною ділянкою кадастровий номер :33:034:0065, межує земельна ділянка кадастровий номер: :33:034:6012, яка належить ОСОБА_2 . Також, їй належить земельна ділянка кадастровий номер: :33:034:6011. На час придбання ОСОБА_1 будинку та земельних ділянок, від дамби Київського водосховища (бетонки) до вищевказаного будинку та земельних ділянок позивача, була прокладена дорога загального користування, якою користувалися всі сусіди, в тому числі і позивачка, і ніяких спорів та суперечок між ними не виникало. В січні 2020 року батьком відповідача - ОСОБА_3 , які діє від її імені на підставі довіреності, на дорозі загального користування встановив паркан із сітки та встановив в різних місцях троє воріт, які в подальшому зачинив навісними замками, ключів від яких позивач не має. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 та члени її родини були позбавлені можливості вільного доступу та проїзду до свого майна - земельних ділянок та будинку. З цього приводу позивач звернулася до поліції з відповідною заявою. Свої рішення ОСОБА_3 мотивував тим, що дорога загального користування нібито частково прокладена по земельним ділянкам кадастрові номери: :33:034:6012 та :33:034:6011, що належать відповідачу. З метою перевірки тверджень ОСОБА_3 позивач звернулася до фахівців-геодезистів з проханням встановити межі земельних ділянок та відповідно з`ясувати, де мала бути прокладена дорого загального користування. Як з`ясувалося, єдина дорога, яка веде до будинку та земельних ділянок позивача, дійсно частково проходить по краю земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 , а в тому місці де мала проходити дорога загального користування (декілька метрів від діючої дороги) ОСОБА_2 самочинно було збудовано гараж на два автомобілі. Згодом, з 13.03.2020 року і по теперішній час ОСОБА_3 залишив на дорозі загального користування автомобіль, чим позбавив позивача будь-якої можливості проїзду (виїзду та заїзду) до свого будинку і земельних ділянок. Відтак, позивач та члени її родини, на даний час, позбавлені можливості вільного доступу та проїзду до свого майна - земельних ділянок та будинку, а також проїзду швидкої допомоги, чи в разі необхідності пожежної техніки, тощо. Іншого проходу чи проїзду до земельних ділянок та будинку позивач не має.

ОСОБА_1 в усному порядку неодноразово зверталася до відповідача та її батька з проханням надати їй та членам її родини доступ до будинку та земельних ділянок, на що отримувала відмову. Також було направлено поштою відповідачу ОСОБА_2 та її батьку - ОСОБА_3 пропозицію щодо встановлення постійного земельного сервітуту. Проте, відповіді так і не отримала.

В рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000312 від 06.03.2020 року була проведена земельно-технічна експертиза, де позивач є потерпілою. Результатами проведення земельно-технічної експертизи встановлено: дорога, що веде до будинку та земельних ділянок за кадастровими номерами: :33:034:0055, :33:034:0056 та :33:034:0065, що належать ОСОБА_4 , проходить по території земельної ділянки за кадастровим номером :33:034:6012, що належить ОСОБА_2 . Збудований ОСОБА_2 гараж на два автомобілі розташований на землях загального користування, що веде до будинку та земельних ділянок кадастрові номери: :33:034:0055, :33:034:0056 та :33:034:0065, які належать ОСОБА_1 .

Через перешкоди, які чиняться відповідачем, порушується принцип добросусідства, позивач позбавлена права належним чином користуватися належним їй майном, у зв`язку із чим була вимушена звернутися до суду.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.06.2020 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.02.2021 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позов залишити без задоволення. Також, в клопотанні зазначив, що позивач протягом останніх шести місяців безперешкодно користується проїздом до власного будинку, оскільки змінила електронні замки, таким чином відсутній предмет спору. Частина земельної ділянки, зазначена як проїзд належить СТ «Лагуна», таким чином, із позовом до суду про усунення перешкод у користуванні проїздом має право звертатися тільки СТ «Лагуна». Позивачем не надано доказів того, що вона являється членом СТ «Лагуна», а також інших доказів щодо користування земельною ділянкою, яка належить СТ «Лагуна». Крім того, СТ «Лагуна» не залучена до справи як третя особа.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 201684918 від 04.02.2020 року ОСОБА_1 є власником садового будинку, загальною площею 700.6 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташований на земельних ділянках з кадастровими номерами :33:034:0055, :33:034:0056, на підставі договору купівлі-продажу садового будинку з розстроченням платежу виданого 04.10.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашинською В.В.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 200572972 від 17.02.2020 року та інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 17.03.2020 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :33:034:0055, з цільовим призначенням для колективного садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с/рада Хотянівська, «Лагуна» садівницьке товариство, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки виданого 04.10.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашинською В.В.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 200573341 від 17.02.2020 року та інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 17.03.2020 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :33:034:0056, з цільовим призначенням для колективного садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с/рада Хотянівська, «Лагуна» садівницьке товариство, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки виданого 04.10.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашинською В.В.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 200573427 від 17.02.2020 року та інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 17.03.2020 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :33:034:0065, з цільовим призначенням для колективного садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с/рада Хотянівська, «Лагуна» садівницьке товариство, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки виданого 04.10.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашинською В.В.

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 17.03.2020 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 24.09.2020 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :33:034:6012, з цільовим призначенням для колективного садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с/рада Хотянівська, с/т «Лагуна».

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 17.03.2020 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 24.09.2020 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :33:034:6011, з цільовим призначенням для колективного садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с/рада Хотянівська, с/т «Лагуна».

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 28.09.2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї вбачається, що ОСОБА_5 уклала шлюб із ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

04.03.2020 року ОСОБА_1 звернулася до начальника Вишгородського ВП ГУНП в Київській області Бежука Р. із заявою, яка зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Вишгородського відділу поліції ГУНП в Київській області 04.03.2020 року № 2948 про вжиття заходів щодо вільного доступу до її приватної ділянки та будинку, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

З пояснень відібраних у ОСОБА_1 04.03.2020 року о/у СПК Вишгородського ВП ГУНП в Київській області страшним лейтенантом поліції Односумом Ю.М. вбачається, що ОСОБА_1 має у власності земельні ділянки з кадастровими номерами :33:034:0055, :33:034:0056, :33:034:0065, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . По сусідству розміщені земельні ділянки з кадастровими номерами :33:034:6011, :33:034:6012, які належать ОСОБА_5 . Через земельні ділянки, які належать ОСОБА_5 проходить дорога загального користування, яка існує останні роки. У січні 2020 року на дорозі загального користування встановлено ворота, на які 04.03.2020 року невстановленими особами установлено замок, ключі від якого у неї відсутні, що в свою чергу обмежує її вільний доступ та проїзд до земельних ділянок та будинку. Просить вжити заходів реагування та встановити осіб, які встановили штучні обмеження у користуванні земельною ділянкою та притягнути їх до відповідальності.

З пояснень відібраних у ОСОБА_3 04.03.2020 року о/у СПК Вишгородського ВП ГУНП в Київській області страшним лейтенантом поліції Односумом Ю.М. вбачається, що ОСОБА_3 за нотаріальним дорученням користується земельними ділянками з кадастровими номерами :33:034:6011, :33:034:6012, які належать його донці ОСОБА_2 . На його думку, родина ОСОБА_8 обмежила доступ до його власності, а саме: вільного доступу до басейну, лазні та елінгу. Крім того, неправомірно уклали договір із Вишгородським РЕС у зв`язку із чим намагалися від`єднати світо, яке постачається на його технічні споруди. У січні 2020 року на дорозі, яка проходить через його земельні ділянки ним було прийнято рішення про встановлення сітки та воріт, на початку березня 2020 року до вказаних воріт встановлені замки. У них з родиною ОСОБА_8 тривають судові спори.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.03.2020 року, о/у СПК Вишгородського ВП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Сирновим Б.В. було прийнято заяву від ОСОБА_1 , в якій остання зазначила, що 13.03.2020 року близько 10 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 залишений її сусідом ОСОБА_3 автомобіль перешкоджає користуватися дорогою загального користування. Також у ОСОБА_1 13.03.2020 року, о/у СПК Вишгородського ВП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Сирновим Б.В. були відібрані аналогічні пояснення.

З протоколу огляду місця події складеного 13.03.2020 року слідчим СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Чорнобай В.О. вбачається, що об`єктом огляду є територія домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . Територія домоволодіння огороджена по периметру парканом з тильної сторони будинку та має лише вихід до каналу Київського водосховища. Вхід до території здійснюється через металеві ворота. На момент огляду без пошкоджень. На території домоволодіння маються два будинки, вольєр, праворуч від вольєра поруч з яким знаходиться електроопората розподільчий пункт білого кольору має назву Старт АКК-1 та електрогенератор червоного кольору. В ході огляду місця події зафіксоване самовільне перенесення частини металевого паркану гр. ОСОБА_3 , таким чином, що у власника будинку під АДРЕСА_1 унеможливлено доступ до електрогенератора та розподільного пункту, за допомогою якого здійснюється електропостачання.

26.03.2020 року ОСОБА_1 направила ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пропозицію щодо встановлення постійного земельного сервітуту, що підтверджується описами у вкладення та поштовими накладними 743 та 735.

29.06.2020 року слідчим СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Чорнобай В.О. було винесено постанову про призначення комплексної земельно-технічної і будівельно-технічної експертизи в кримінальному провадженні « 0000312 внесеного до ЄРДР 06.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

З висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 144/07-2020 від 22.10.2020 року складений судовим експертом Коваленко Л.А. вбачається, що фактичні межі встановленого представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 паркану (огорожі та воріт) не відповідають межам встановленим в правовстановлюючих документах на земельні ділянки з кадастровими номерами: :33:034:6012 та :33:034:6011. Дорога, що веде до будинку та земельних ділянок за кадастровими номерами: :33:034:0055, :33:034:0056, :33:034:0065, що належать ОСОБА_1 , проходить по території земельної ділянки за кадастровим номером :33:034:6012, що належить ОСОБА_2 . Довжина, ширина, описані в дослідницькій часині висновку та зображені на малюнку АДРЕСА_3 . Збудований ОСОБА_2 гараж на два автомобілі розташований на землях загального користування, що веде до будинку та земельних ділянок з кадастровими номерами: :33:034:0055, :33:034:0056, :33:034:0065, що належать ОСОБА_1 . Координати поворотних точок меж гаражу зазначені в дослідницькій частині висновку.

Відповідно до малюнку АДРЕСА_3 висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 144/07-2020 від 22.10.2020 року складений судовим експертом Коваленко Л.А., існуюча дорога, яка має тверде покриття та прокладена до земельних ділянок, що належать позивачу, по території земельної ділянки за кадастровим номером :33:034:6012, яка належить відповідачу має наступні розміри: від точки 39 до точки 36 - довжина 10.51 м; від точки 36 до точки 59 - довжина 11,36 м; від точки 59 до точки 60 - довжина 35.16 м; від точки 60 до точки 70 - ширина 2,96 м; від точки 70 до точки 37 - довжина 44,52 м; від точки 37 до точки 41 - довжина 13,05 м; від точки 41 до точки 39 - ширина 5,85 м.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 319 ЦК України вказує на той факт, що власність зобов`язує, а діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.395 ЦК України одним із видів речових прав на чуже майно є право користування (сервітут).

Сервітутні відносини регулюються нормами статей 401 - 406 Цивільного кодексу України і статей 98 - 102 Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Відповідно до статті 404 Цивільного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Статтею 98 Земельного кодексу України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Стаття 99 ЗК України визначає види права земельного сервітуту, положення якої є такими, що встановлюють підстави, за наявності яких можливе звернення з вимогою про встановлення сервітуту як то: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.

Згідно ст. 100 ЗК України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Встановлення зазначеного земельного сервітуту не нанесе збитків Відповідачу і не є обтяжливим для нього.

Відповідно до статті 402 Цивільного кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

У розумінні приписів наведених норм потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли особа не може задовольнити свої потреби іншим способом. Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у особи можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужою земельною ділянкою - земельного сервітуту.

З наявних в матеріалах фотокопій та висновку експерта дійсно вбачається наявність паркану та воріт, що унеможливлює доступ позивача до її будинку та земельних ділянок.

Доводи представника відповідача про те, що позивач протягом останніх шести місяців безперешкодно користується проїздом до власного будинку, оскільки змінила електронні замки та про те що частина земельної ділянки, зазначена як проїзд належить СТ «Лагуна» доказами не підтверджені, таким чином, суд не приймає їх до уваги.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що нормальне функціонування господарства позивача та задоволення її інтересів при використанні свого майна неможливе без встановлення сервітуту. Іншої можливості влаштування доступу позивача до будинку та земельних ділянок не існує.

За таких обставин суд приходить до переконання, що позивач довів перед судом та надав належні докази того, що позивач ОСОБА_1 не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом, окрім як встановленням права земельного сервітуту на земельну ділянку за кадастровим номером :33:034:6012, що належить ОСОБА_2 до знесення самочинно збудованого ОСОБА_2 гаражу та прокладення (будівництва) нової дороги до садового будинку та земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 .

Підсумовуючи все наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 5, 98-102 Земельного кодексу України, ст. ст. 16, 401-406, ЦК України, ст.ст. 4, 76, 77, 81, 258, 263-265, 268, 271-273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити, до знесення самочинно збудованого ОСОБА_2 гаражу та прокладення (будівництва) нової дороги до садового будинку та земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 , безоплатний тимчасовий земельний сервітут шляхом надання ОСОБА_1 , членам її родини та третім особам (з дозволу ОСОБА_1 ) права проходу та права проїзду транспортними засобами до земельних ділянок за кадастровими номерами :33:034:0055, :33:034:0056, :33:034:0065 та садового будинку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 по існуючій дорозі шириною 2,96 м., довжиною 57,57 м., площею 0,017 га, яка проходить по земельній ділянці за кадастровим номером :33:034:6012, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та знаходиться в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Хотянівська, «Лагуна» садівницьке товариство.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Киїського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 27.05.2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 .

Головуючий: М.Б.Баличева