Провадження № 2/686/1845/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

В червні 2021 року ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в обґрунтування якого вказав, що з 28 липня 2007 року по 27 вересня 2021 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2 . Під час шлюбу у власність подружжя було набуто за спільні кошти подружжя наступне майно, яке на час припинення шлюбних відносин перебувало у власності сторін: житлове приміщення (квартира) розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 39,6 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13018563, право власності було набуто на підставі договору купівлі-продажу житлового приміщення (квартира) від 11.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. (р/н 1359). Станом на день звернення до суду, між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не досягнуто згоди щодо поділу спільно нажитого майна. Відповідач не визнає права власності ОСОБА_4 на означену квартиру, у зв`язку з чим позивач просить визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 39,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13018563.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні, не заперечили факт придбання квартири в шлюбі, позовні вимоги в частині поділу майна не визнали, представник позивача подала заперечення не позов, де зазначила, що спірна квартира набувалась за кредитні кошти, які сплачувались лише відповідачкою, яка офіційно працювала, крім того банком було здійснено прощення боргу по кредиту і відповідно ДПС було нарахований податковий борг в сумі 56 420 грн., щодо стягнення якого відкрито виконавче провадження, відповідач не працював, по сплаті кредиту не допомагав, доказів протилежного не надав, також відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, має заборгованість в розмірі 33072 грн., разом із відповідачкою проживає неповнолітня донька, а тому, частка відповідачки має бути збільшена, а у разі доведення позивачем участі у сплаті кредиту на купівлю квартири, то він би мав право на 1/3 частину спірної квартири з урахуванням частки на малолітню дитину, просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що з 28 липня 2007 року по 27 вересня 2021 року, ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.08.2021 по справі 686/12310/21, відомості про яке містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За час шлюбу у власність подружжя набуто наступне майно, яке на час припинення шлюбних відносин перебувало у власності сторін:

Житлове приміщення (квартира) розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 39,6 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13018563, право власності було набуто на підставі Договору купівлі-продажу житлового приміщення (квартира) від 11.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. (р/н 1359), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно з ст. 60 СК України, вважається, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно з ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (частина друга статті 70 СК України).

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (частина третя статті 70 СК України).

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України).

Поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). У разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). При цьому не виключається звернення одного із подружжя, при наявності спору, з позовом про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четвертої статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 травня 2019 року у справі № 522/19610/15-ц (провадження № 61-35779св18), зазначено, що «статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують».

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки законодавцем презюмується виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, то обов`язок з доведення тієї обставини, що майно, придбане у шлюбі, є особистою власністю одного з подружжя, покладений на останнього.

Відповідачка як на підставу відступлення від засади рівності часток, просила врахувати, що на її утриманні перебуває донька, позивач має заборгованість по сплаті аліментів, крім цього погашення кредиту отриманого для купівлі спірної квартири проводилось за кошти відповідачки, а також те що банком прощено частину кредиту, що фактично є подарунком.

Однак, суд вважає, що вказані обставини не можна вважати підставою для відступлення від засади рівності часток подружжя відповідно до ст. 70 СК України.

Так, при посвідченні договору купівлі-продажу житлового приміщення (квартира) від 11.02.2008, ОСОБА_4 подав приватному нотаріусу заяву від 11.02.2007, де підтвердив, що гроші, які витрачаються для придбання об`єкта нерухомості, є спільною сумісною власністю, придбана квартира також буде об`єктом права спільної сумісної власності як така, що набувається за час шлюбу.

Проживання дитини з відповідачкою само по собі не може бути підставою для відступу від рівності часток, оскільки в такому випадку слід довести, що розмір аліментів, які вона одержує, недостатній для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування.

11.02.2008 АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 0 про надання споживчого кредиту в розмірі 42400 доларів США, які були використані на придбання спірної квартири.

Належність майна, отриманого внаслідок укладення одним із подружжя кредитного договору, договору позики тощо, до спільної сумісної власності подружжя може зумовлювати виникнення в іншого з подружжя також й обов`язку щодо солідарного задоволення перед кредитором, узятих іншим із подружжя грошових зобов`язань. Зі змісту ч.4 ст.65 СК України вбачається, що такий договір створюватиме обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, буде використане в інтересах сім`ї. Окрім цього, ч.2 ст.73 СК України передбачає, що стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї й одержане за договором використано на її потреби.

ОСОБА_2 не спростувала презумпцію виникнення права спільної сумісної власності подружжя, тоді як тягар доказування покладається саме на неї.

Враховуючи вищевикладене, за ОСОБА_4 слід визнати право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 39,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13018563.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3374 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141, 258, 280, 354 ЦПК України, ст.ст.319, 368 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 65, 68, 70, 71 СК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 39,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13018563.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 3 374 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач : ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Дата складання повного тексту рішення суду 11.11.2022.

Суддя: