Справа № 372/2392/21
Провадження № 2-182/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фесік Світлани Володимирівни, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом. Просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 29.10.2000 року по 09 листопада 2012 року; визнати спільною сумісною власністю подружжя, яке прожило в незареєстрованому шлюбі на нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,1281 га, кадастровий номер :01:012:0026, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, яка належала ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки №1812 від 07.04.2003 року та Державного акту на право приватної власності на землю від 04.08.2003 року, серія Р2 №361745; земельну ділянку площею 0,2499 га, кадастровий номер :01:012:0027 цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка належала ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки №1812 від 07.04.2003 року та Державного акту на право приватної власності на землю від 04.08.2003 року, серія Р2 №361745; транспортний засіб ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 , 2009 року випуску, номер шасі/кузова НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 09.08.2009 року; транспортний засіб SUZUKI SX4 д.н.з. НОМЕР_3 , 2008 року випуску, номер шасі/кузову НОМЕР_4 , який належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засбу від 07.05.2008 року; причіп тентований (автомобільний) марка КРД, модель 050100 д.н.з НОМЕР_5 , 2008 року випуску шасі/кузова НОМЕР_6 , який належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 09.08.2009 року; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1281 га, кадастровий номер :01:012:0026, яке видано на ім`я ОСОБА_4 та зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фесік С.В. від 28.01.2021 року №297, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 56357048 від 28.01.2021 року; визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1281 га, кадастровий номер :01:012:0027, яке видано на ім`я ОСОБА_4 та зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фесік С.В. від 28.01.2021 року №298, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 56359440 від 28.01.2021 року.

В обґрунтування позову вказала, що в 1999 році почала зустрічатись з ОСОБА_5 , а 29.10.2000 року вони зареєстрували церковний шлюб у храмі Української православної церкви Вознесіння Господнє» в м. Києві. За період спільного проживання без реєстрації шлюбу 2003 році вона з ОСОБА_5 придбали за спільні кошти земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а 07.04.2003 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був укладений нотаріально договір купівлі продажу земельної ділянки розміром 3780 кв.м (0,3780 га), що розташована на території Краснослобідської ради Обухівського району Київської області. В 2004 році позивачка разом з ОСОБА_5 розпочали будівництво житлового будинку на придбаній земельній ділянці. Протягом 2008- 2009 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 придбано два автомобілі та легковий причіп, які зареєстровано на ОСОБА_5 09.11.2012 року між ними зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік помер. Після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцями першої черги за законом, крім неї, є матір чоловіка та дві доньки: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Матір чоловіка та його донька ОСОБА_8 відмовились від спадщини на користь іншого спадкоємця ОСОБА_4 , якій нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Вона вважає, що спадкове майно є їх з спадкодавцем спільним майном подружжя, а тому просить задовольнити вимоги позову.

30 червня 2021 року судом постановлено ухвалу про залишення позову без руху.

30 серпня 2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

29 червня 2022 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Вказав, що позивач та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 2000 року. За час спільного проживання ними було придбано земельну ділянку в с.Красна Слобідка, два автомобіля та причіп, які були зареєстровані на ОСОБА_5 09.11.2012 року вони уклали шлюб в органах РАЦС. В 2014 році позивач в зв`язку з ховоробою своєї матері виїхала до росії. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер. Вважає, спадкове майно спільним сумісним майном її та ОСОБА_5 , а свідоцтво видане нотаріусом не спадщину дочці померлого ОСОБА_9 в порядку спадкування за законом на 3/4 частки майна таким, що порушує права позивача, як співвласниці.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав в повному обсязі, підтримав відзив на позовну заяву та зазначив, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01.01.2004 року законом не передбачено. За період 01.01.2004 року по 09.11.2012 року позивачем не зазначено належні і допустимі докази факту спільного проживання, ведення ними спільного господарства, спільного бюджету та побуту. Крім того, матеріали справи не містять жодної спільної фотографії ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , а наявні в матеріалах справи не містять дати коли вони були зроблені. Копія свідоцтва про вінчання не містить року проведення обряду, а тому не підтверджує факт проживання однією сім`єю. Оскільки позивачем не доведено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період придбання рухомого і нерухомого майна, вважає що вимоги щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя спадкового майна не підлягають задоволенню.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фесік С.В. в судове засідання не прибула, 21.10.2021 року до суду подала відзив на позовну заяву в якому просила розглядати справу за її відсутності, вважала вимоги позовної заяви до неї не обґрунтованими, безпідставними та такими, що суперечать вимогам закону, а тому просила відмовити повністю у їх задоволенні.

Свідок ОСОБА_10 показав суду, що у 2002 році в с. Красна Слобідка він придбав земельну ділянку. ОСОБА_11 приблизно у березні 2003 року придбав земельну ділянку по сусідству. З того часу вони товаришували, допомагали одне-одному, ходили в гості. В кінці літа під осінь 2003 року приїхала позивачка. Після того, як ОСОБА_11 та ОСОБА_12 побудували будинок, постійно проживали в ньому разом, непорозумінь і конфліктів між ними не було. В 2014 році у ОСОБА_13 захворіла мати, тому вона переїхали в росію її доглядати.

Свідок ОСОБА_14 показала суду, що є донькою позивача та їй відомо, що у 1999 році ОСОБА_11 приїхав в Харків та у мами з ним зав`язався роман, а в 2002 році вони переїхали в Київ та з часом прийняли рішення придбати земельну ділянку, побудувати будинок. За збережені кошти мами був придбаний автомобіль та орієнтовно в 2003 році придбані земельні ділянки на яких розпочали будівництво будинку. Як тільки була побудована «коробка будинку» мама переїхала і вони разом з ОСОБА_15 почали проживати в селі. Мама займалась городиною і садівництвом, здійснювала догляд собак, разом їздили відпочивати на море в Херсонську область, заїжджали до батьків ОСОБА_15 , які проживали неподалік, а вона в їх відсутність наглядала за господарством.

Свідок ОСОБА_16 показала суду, що є матір`ю померлого ОСОБА_5 , з сином перебували у хороших відносинах, часто спілкувались, фактично син проживав у Києві, де вона зараз проживає. З листа написаного сином приблизно у 2001 році їй стало відомо, що ОСОБА_12 , це його майбутня дружина, чи був зареєстрували шлюб їй не було відомо. На той час син мав гарний заробіток та з дитинства мріяв про будинок, а тому у 2003 році придбав в с. Красна Слобідка земельну ділянку. В будівництві будинку синові допомагав його батько, виконували роботи з дерева. З ОСОБА_3 син двічі приїжджали в гості, як їхали на море в Херсонську область.

Свідок ОСОБА_17 показала суду, що з лютого 1989 року по 1996 рік була заміжня за ОСОБА_5 , стосунки з ним підтримували до дня його смерті, оскільки мали двох спільних доньок. Вона знала, що у колишнього чоловіка були стосунки з позивачем, однак вони жодного разу не зустрічались, про неї відомо виключно зі слів ОСОБА_15 , а також він говорив, що ним була придбана земельна ділянка, розпочато будівництво будинку та придбано автомобілі.

Відповідно до ч. 5,6 ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Чеботар С.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1812, вбачається що 07.04.2003 року ОСОБА_5 придбав земельну ділянку розміром 3780 кв.м. розташовану на території Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області для обслуговування будівель і господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства.

04 серпня 2003 року ОСОБА_5 виданий державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №361745, площею 0,378 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Красна Слобідка, для обслуговування будівель і господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно інформаційної довідки №242178633 від 28.01.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер :01:012:0026 площею 0,1281 га для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно інформаційної довідки №242178744 від 28.01.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер :01:012:0027 площею 0,2499 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 від 09.08.2009 року транспортний засіб ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 , 2009 року випуску, номер шасі/кузова НОМЕР_2 , зареєстровано за ОСОБА_5 .

На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_8 від 07.05.2008 року транспортний засіб SUZUKI SX4 д.н.з. НОМЕР_3 , 2008 року випуску, номер шасі/кузову НОМЕР_4 зареєстровано за ОСОБА_5 .

Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7 від 22.08.2008 року, причіп тентований (автомобільний) марка КРД, модель 050100 д.н.з НОМЕР_5 , 2008 року випуску шасі/кузова НОМЕР_6 , зареєстровано за ОСОБА_5 .

09 листопада 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис НОМЕР_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Виконавчим комітетом Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області, актовий запис № 08, серії НОМЕР_10 .

З витягу зі Спадкового реєстру за №60631279 вбачається, що після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа.

З матеріалів спадкової справи №3/2020 заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фесік С.В. 01 квітня 2020 після смерті ОСОБА_5 , зареєстрованої у книзі обіку та реєстрації спадкових справ №14 вбачається, що 01.04.2020 року ОСОБА_7 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фесік С.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_5 .

23.04.2020 року ОСОБА_3 звернулась із заявою до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_5 .

21.05.2020 року ОСОБА_16 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фесік С.В. із заявою про відмову від належної їй частки у спадщині за законом після смерті сина ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 .

10.08.2020 року ОСОБА_8 відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , що підтверджується заявою, завіреною віцеконсулом Генерального консульства України в Сан-Франциско на користь сестри ОСОБА_4 .

28 січня 2021 року ОСОБА_9 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фесік С.В. видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на ѕ частки транспортного засобу SUZUKI, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 ; ѕ частки транспортного засобу ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 , 2009 року випуску; ѕ частки причіпу тентованого (автомобільного) марка КРД, модель 050100 д.н.з НОМЕР_5 , 2008 року випуску; ѕ частки земельної ділянки площею 0,1281 га, кадастровий номер :01:012:0026, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Красна Слобідка; ѕ частки земельної ділянки площею 0,1281 га, кадастровий номер :01:012:0027, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Красна Слобідка. Вказані свідоцтва зареєстровані в реєстрі за №294, 295, 296, 297, 298 від 28.01.2021 року відповідно.

Позивачем ОСОБА_3 на час розгляду справи свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 не отримано.

У відповідності до положень ст.ст.1, 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Щодо позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в період з 29 жовтня 2000 року по 01 січня 2004 року слід зазначити, що спірні відносини, які виникли між учасниками справи регулюються нормами КпШС та ЦК УРСР.

Щодо періоду з 29 жовтня 2000 року по 31 грудня 2003 року, то норми діючого на час виникнення спірних правовідносин КпШС України не передбачали можливості встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у зазначений позивачем період, а саме до 01 січня 2004 року, тобто до набрання чинності СК України правовий інститут проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу не існував, а придбання особами майна за спільні кошти мало доводитись на підставі відповідних письмових доказів.

Такої правової позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 17.06.2021 року у справі №489/5982/17 в якій зокрема зазначено, що норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Положення КпШС України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене ст.74 СК України, який набрав чинності 01 січня 2004 року. Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено.

Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За положеннями частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом з тим, згідно із статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

При цьому чоловік та жінка не повинні перебувати в іншому шлюбі.

Як встановлено судом в квітні 1996 році розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_18 , що підтверджується копією паспорту ОСОБА_5 , повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та визнається сторонами.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_3 №6 від 19.06.2020 року вбачається, що наречений: Актовий запис про розірвання шлюбу №73 від 04.04.1996 року, складений у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві; наречена: Актовий запис про розірвання шлюбу №774 від 23.08.2008 року, складений у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

Тобто актовий запис про розірвання шлюбу позивача ОСОБА_3 №774 від 23.08.2008 року вказує на перебування останньої у шлюбі до вказаного часу. Інших доказів, які б спростовували вказану обставину стороною позивача суду не надано, а тому суд виходить з того, що до вказаного часу ОСОБА_3 перебувала у іншому шлюбі, що виключає можливість встановлення факту проживання її однією сім`єю з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу до припинення попереднього шлюбу.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

У постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 587/302/16 (провадження № 61-18522св18) Верховний Суд вказав, що закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

В ході судового розгляду справи позивачем доведено належними і допустимими доказами факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 24.08.2008 року по 08 листопада 2012 року. Вказані обставини підтверджуються, як письмовими доказами так і показами свідків, згідно з якими ОСОБА_3 та ОСОБА_5 фактично проживали разом як жінка та чоловік, мали спільний побут, займалися господарством, їздили на спільний відпочинок.

Як зазначалось вище, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними (стаття 74 СК України).

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Зокрема статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків (постанова Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 531/295/19 (провадження № 61-3071св21)).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року в справі № 554/8023/15 (провадження № 14-130цс19) зазначила, що, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання.

Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15.

З огляду на те, що судом встановлено факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з з 24 серпня 2008 року по 08 листопада 2012 року, вони були пов`язані спільним побутом, виконанням взаємних прав та обов`язків, враховуючи, що у 2009 році ОСОБА_5 набув право власності на автомобіль під час перебування у фактичних сімейних відносинах з позивачем, в зазначений період вони вели спільне господарство, спільно витрачали кошти, зокрема на придбання нерухомого майна, а тому суд приходить до висновку, що придбаний у 2009 році транспортний засіб ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 , 2009 року випуску, номер шасі/кузова НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7 від 09.08.2009 року є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Встановлюючи факт проживаня однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в період з 24.08.2008 року по день реєстрації ними шлюбу, суд не вбачає підстав для задоволення іншої частини вимог, а саме щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя майна, яке було придбане на ім`я ОСОБА_5 до 24.08.2008 року та визнання недійсними свідоцтв про правло на спадщину за законом виданих ОСОБА_4 на ѕ частки земельних ділянок.

Вимога про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом видане ОСОБА_4 на ѕ частки транспортного засобу ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 , 2009 року випуску, номер шасі/кузова НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_5 позивачем не заявлялась і не була предметом розгляду.

Щодо позовних вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фесік Світлани Володимирівни то суд враховує, що даний нотаріус не є належним відповідачем за позовом, який розглядається судом, оскільки виходячи із системного аналізу правових норм слід зробити висновок, що при вирішенні справ, які стосуються оспорювання прав і обов`язків сторін, набутих на підставі вчинених нотаріальних дій посвідчення договорів, угод (крім справ за скаргами на нотаріальні дії чи відмову у їх вчиненні) нотаріуси в розумінні ЦПК України не є особами, прав і обов`язків яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх юридична заінтересованість у результатах вирішення справи судом і реалізації ухваленого в ній рішення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись стст.4,12, 76, 77, 79-82, 89, 141, 142, 206, 211, 247, 258-259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 24.08.2008 року по 08 листопада 2012 року.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , яке проживало в незареєстрованому шлюбу рухоме майно - транспортний засіб ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 , 2009 року випуску, номер шасі/кузова НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7 від 09.08.2009 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 1984 грн. 80 коп. на користь ОСОБА_3 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП, НОМЕР_11 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_12 , адреса: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 22.11.2022 року.

Суддя Т.В. Проць