Єд.унік. № 243/3098/22
Провадження № 2-о/243/333/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.,

за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про встановлення факту причини смерті, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про встановлення факту причини смерті.

В обґрунтування заявлених вимог представник заявника посилається на те, що 10 березня 2022 року о 10 годині 10 хвилин

внаслідок нещасного випадку загинув ОСОБА_3 , який є чоловіком ОСОБА_2 . Факт його смерті встановлений рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2022 року у справі №243/2216/22. Зазначений факт встановлений на підставі Акту про нещасний випадок, пов`язаним з виконанням службових обов`язків від 02 квітня 2022 року, поясненнями свідків та іншими документами, складеними Головним управлінням ДСНС України в Донецькій області, як матеріали спеціального розслідування нещасного випадку, який стався з головним інспектором відділу техногенних безпеки управління запобігання надзвичайними ситуаціями ГУ ДСНС України в Донецькій області майором служби цивільного захисту Панковим О.С., показань свідків та заявниці, свідоцтва про смерть, виданого «ДНР», а також фотокарток могили померлого. На момент звернення до суду у заявниці була відсутня медична довідка про смерть із зазначенням причини смерті загиблого ОСОБА_3 , саме тому вона не досліджувалась в судовому засіданні та належним чином не встановлений факт причини смерті ОСОБА_3 . Після встановлення смерті ОСОБА_3 в судовому порядку, заявниця отримала довідку про причину смерті, видану неіснуючим та невизнаним в світі «Министерством здравоохранения Донецкой народной республики». Із вказаного документу вбачається, що ОСОБА_3 помер від вибухової травми, осколочного поранення тулуба. Оскільки інших законних можливостей встановлення факту причини смерті, яка зазначена в медичному документі, оформленому медичним закладом на території непідконтрольній українській владі не існує, заявниця звернулась до суду з метою встановлення такого факту. Таким чином, рішення суду про встановлення факту причини смерті особи є єдиною можливістю та підставою для проведення передбачених законодавством виплат сім`ї загиблого в якості відшкодування за смерть батька та чоловіка, який гідно виконував свій обов`язок по захисту Держави від збройної агресії Російської Федерації. З огляду на викладене просила суд, ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт причини смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від вибухової травми, осколочного поранення тулуба.

Заявниця ОСОБА_2 , та її представник адвокат Лазарчук Г.В. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, просили задовольнити заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від від 23 червня 2022 року у справі №243/2216/22 встановлено факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Маріуполь Донецької області, Україна.

Положеннями ч. 4, 5 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зроблено висновок, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Відповідно до довідки про причину смерті № 106/1311 видану ДНР, ОСОБА_3 загинув внаслідок вибухової травми, осколочного поранення тулуба.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що її чоловік ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок вибухової травми, осколочного поранення тулуба.

Задоволення заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , має для ОСОБА_5 юридичне значення, оскільки єдиною можливістю та підставою для проведення передбачених законодавством виплат сім`ї загиблого в якості відшкодування за смерть батька та чоловіка, який гідно виконував свій обов`язок по захисту Держави від збройної агресії рф.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту причини смерті ОСОБА_3 внаслідок вибухової травми, осколочного поранення тулуба.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 315-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про встановлення факту причини смерті, задовольнити повністю.

Встановити факт причии смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10 березня 2022 року внаслідок вибухової травми, осколочного поранення тулуба.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення складене та підписане у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький