ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4776/22 Справа № 180/3193/21 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С.І. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Свистунової О.В., Пищиди М.М.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, адвоката Музичук Лесі Василівни на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання зобов`язання припиненим та скасування обтяження на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання зобов`язання припиненим та скасування обтяження на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 29.07.2008р. між ним та АКБ «Надра» в особі начальника відділення №41 філії ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір №867598/ФЛ, на підставі якого кредитор - Банк, надав позичальнику - позивачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 15000 доларів США зі сплатою 15,99 % у порядку і на умовах визначених цим договором. Вказаний договір укладений строком до 20.07.2013 р. Цільовим використанням кредиту є споживчі цілі. Також, 29.07.2008р., між ним та ВАТ КБ «Надра», з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, було укладено договір іпотеки №867598-Н, за яким іпотекодавець (позивач) передав в іпотеку іпотекодержателю (Банку) наступне нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , яка є його власністю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Єрьоменко Р.П. 12.02.1998 року за реєстром №436,, зареєстрованого в КП «Марганецьке міжміське бюро технічної інвентаризації» за №6 в книзі 69, реєстраційний № 23683314. Крім цього, 29.07.2008 р., приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Єрьоменко Р.П., за реєстровим №3145, у зв`язку з посвідченням договору іпотеки, накладено заборону відчуження зазначеної в договорі квартири, яка належать йому, позивачу, до припинення чи розірвання договору. На теперішній час, відсутність зобов`язань за вказаним кредитним договором підтверджується інформаційним листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.12.2021р. В інформації, також, зазначено, що 14.09.2020 р. виконавча дирекція даного Фонду прийняла рішення №1676, відповідно до якого було затверджено ліквідаційний баланс ПАТ «КБ «Надра», станом на 01.09.2020р., та звіт про затвердження ліквідації даного Банку. Таким чином, ліквідаційна процедура ПАТ «КБ «Надра» є завершеною. Таким чином, у зв`язку з наявністю не скасованого обтяження належного йому нерухомого майна порушуються його майнові права щодо розпорядження власністю, а тому просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання зобов`язання припиненим та скасування обтяження на нерухоме майно- задоволено.

Скасовано та припинено обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, запис про обтяження №7650841, зареєстроване 29.07.2008 р. реєстратором: Приватним нотаріусом Єрьоменко Р.П., у державному реєстрі Іпотек запис про обтяження №7650897, зареєстроване 29.07.2008 реєстратором: Приватний нотаріус Єрьоменко Р.П., які були накладені на квартиру АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду, представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - адвокат Музичук Л.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.ч.1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 29.07.2008 року між АКБ Надра та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 867598/ФЛ.

Згідно умов договору він отримав від АКБ Надра кредит в сумі 15 000 доларів США зі сплатою 15,99 відсотків річних, терміном до 20.07.2013 року.

Для забезпечення виконання кредитного договору від 29.07.2008 року між терміном до 20.07.2013 року АКБ Надра та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 867598-Н, згідно умов якого ОСОБА_1 передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.02.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Єрьоменко Р.П. Право власності на квартиру зареєстровано в реєстрі за номером 436 та зареєстрованого 19.02.1998 року в КП Марганецьке МБТІ за номером 6 в книзі 69, реєстраційний номер 23683314.

Договір іпотеки посвідчено нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Єрьоменко Р.П., у зв`язку з чим було накладено заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

До Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 29.07.2008 року реєстратором приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Єрьоменко Р.П. був внесений запис про обтяження № 7650841, до державного реєстру Іпотек 29.07.2008 року реєстратором приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Єрьоменко Р.П. був внесений запис про обтяження № 7650897.

Відсутність зобов`язань позивача ОСОБА_1 за кредитним договором №867598/ФЛ від 29.07.2008 року підтверджується інформаційним листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.12.2021р., де також зазначено, що 14.09.2020 р. виконавча дирекція даного Фонду прийняла рішення №1676, відповідно до якого було затверджено ліквідаційний баланс ПАТ «КБ «Надра», станом на 01.09.2020р., та звіт про затвердження ліквідації даного Банку. Таким чином, ліквідаційна процедура ПАТ «КБ «Надра» є завершеною.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для скасування та припинення обтяження за кредитним договором від 29.07.2008р. у виді заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , запис обтяження №7650841, зареєстроване 29.07.2008 р. приватним нотаріусом Єрьоменко Р.П., запис обтяження у державному реєстрі Іпотек №7650897 про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки виконання умов кредитного договору № 867598/ФЛ від 29.07.2008 року укладено між ним та АКБ Надра, відбулося ОСОБА_1 до дати запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра».

Оскільки, інформаційним листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.12.2021р., де також зазначено, що 14.09.2020 р. виконавча дирекція даного Фонду прийняла рішення №1676, відповідно до якого було затверджено ліквідаційний баланс ПАТ «КБ «Надра», станом на 01.09.2020р., та звіт про затвердження ліквідації даного Банку. Таким чином, ліквідаційна процедура ПАТ «КБ «Надра» є завершеною.

Тобто, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника.

Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 11.02.2012 нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики. Нотаріус може зняти заборону відчуження заставленого майна за заявою боржника лише у випадках, передбачених ч.1 ст. 537 ЦК України.

Між тим, відповідачем ВАТ КБ «Надра», не було вчинено дій щодо припинення іпотеки в зв`язку з повним погашенням боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою, що, в свою чергу, створює перешкоди позивачу в розпорядженні належною йому квартирою.

Як вбачається з обставин, викладених позивачем в позовній заяві та досліджених в судовому засіданні, позивач в повному обсязі виконав всі зобов`язання за кредитним договором.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

У статті 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України).

Відповідно до ст.599ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 593 ЦК України з припиненням основного зобов`язання, забезпеченого заставою припиняється і право застави. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

Підстави для припинення іпотеки визначні уст. 17 Закону України «Про іпотеку», де регламентовано, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору, реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону, набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, визнання іпотечного договору недійсним, знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється та з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжував самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжував несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Згідно ч. 4ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень`відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Таким чином, єдиним способом припинення обтяжень із зазначеного майна можливо тільки за рішенням суду та при цьому права відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб жодним чином не будуть порушенні в зв`язку з тим, що кредитні зобов`язання позивачем погашені.

Відповідно до статті 1 «Захист власності» Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який ратифікований Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів: або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є неналежним відповідачем у даній справі, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки Фонд у відповідності до п. 7 ст. 44 Закону України "Про банки і банківську діяльність" не подав у двомісячний строк з дня затвердження ліквідаційного балансу та звіту про виконання ліквідаційної процедури документи для внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, оскільки станом на червень 2022 року такий обліковий запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутній.

Таким чином, допоки банк не буде повністю ліквідований з внесенням облікового запису про его ліквідацію, відповідно до вимог Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, саме на Фонд покладено обов`язки врегулювання відносин, що виникають у зв`язку із виведенням неплатоспроможних банків, які мають зобов`язання, що випливають з правочинів щодо фінансових інструментів та валютних цінностей, або є стороною одного чи кількох деривативних контрактів, з ринку та ліквідацією таких банків, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених законодавством про ринки капіталу та організовані товарні ринки.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: О.В. Свистунова

М.М. Пищида