Справа № 342/774/22
Провадження № 2/342/461/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , жителів АДРЕСА_1 , в якому просить ухвалити судове рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що в приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Н.Я. Стефурак заведена спадкова справа згідно заяви позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті діда, у позивача відкрилася спадщина на належне йому майно, до якого входить земельна ділянка (пай); земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 та будинковолодіння за вказаною адресою. Вивчивши подані 01.08.2022 документи на частину спадкового майна, а саме: земельну ділянку (пай) та земельну ділянку, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 видано відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку АДРЕСА_1 нотаріусом відмовлено, про що 02.08.2022 видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною такого рішення стало реєстрація спадкового будинковолодіння, як колгоспого двору, що позбавляє нотаріуса можливості визначити конкретну частку спадкодавця. Спадкове будинковолодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 16 червня 1988 року належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 (дід позивача по маминій лінії споріднення). Станом на 15.04.1991 р. в спадковому господарстві проживали та були зареєстрованими: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дід позивача по маминій лінії споріднення) спадкодавець, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (бабуся позивача) дружина спадкодавця, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (тато позивача) зять спадкодавця, відповідач; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (мама позивача) дочка спадкодавця, відповідач; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 онука спадкодавця, позивач. Позивач бажає реалізувати своє право на спадщину за заповітом і фактично прийняла її, так як з часу свого народження й по сьогодні проживає у спадковому господарстві, виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, обробляє земельну та сплачує земельний податок, доглядає господарку, тощо. Однак, не може належним чином реалізувати своє спадкове право через обставини, вказані в Постанові нотаріуса. Все це змушує позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - на будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом строку, звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, немає.

19 серпня 2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі; у випадку заперечення проти позову, надано відповідачам строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України; роз`яснено відповідачам, що вони згідно ч.1 ст.193 ЦПК України мають право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.09.2022 на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності за кожним на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із вказаною позовною заявою стала відмова нотаріуса в оформленні її права на спадщину за заповітом через реєстрацію спадкового господарства, як колгоспний двір. До спадкового майна входить тільки частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , розмір якої нотаріус не має можливості визначити. Станом на 15.04.1991 р. в спадковому господарстві проживали та були зареєстрованими: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавець, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дружина спадкодавця, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зять спадкодавця, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - дочка спадкодавця, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 онука спадкодавця.Тобто, кожному члену даного колгоспного двору належить по 1/4 частині. Відповідно, ОСОБА_1 претендує на свою 1/4 частину господарства та на 1/4 частину, спадкуючи після смерті діда (голови господарства). А позивачі за зустрічним позовом, просять суд визнати за ними по 1/4 частині вищевказаного будинковолодіння.

Ухвалою суду від 12 вересня 2022 року зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (справа №342/872/22) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом (справа № 342/774/22), присвоєно об`єднаній справі №342/774/22.

Відповідачі/позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 22.09.2022 подали до суду заяву про зменшення позовних вимог за зустрічним позовом, в якій просили ухвалити судове рішення, яким визнати за ними право власності за кожним на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Мотивували дану заяву тим, що кожному члену даного колгоспного двору належить по 1/5 частині. Відповідно, ОСОБА_1 претендує на свою 1/5 частину господарства та на 2/5 частини, спадкуючи після смерті діда, баби.

Учасники справи в судове засідання 09.11.2022 не з`явилися.

Позивач/відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити без неї та ухвалити судове рішення, яким задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача/позивача ОСОБА_3 - адвокат Бундзяк У.М. подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без ОСОБА_3 та його представника. Заявлені вимоги ОСОБА_3 підтримує в повному обсязі та просить визнати за ним право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Відповідач/позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити без неї та ухвалити судове рішення, яким визнати за нею право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 16 червня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення цього ж виконкому № 110 від 08 червня 1988 року, стверджено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 дійсно належить на праві власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 . Даний жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_4 та записаний в реєстрову книгу за реєстровим №17 від 16.06.1988.

АДРЕСА_2 переіменована на вулицю Т.Г. Шевченка, 23, що стверджується довідкою № 22-159, виданою 17.08.2022 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 307696418 від 18.08.2022 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_1 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1903 га, за адресою: АДРЕСА_2 належала (форма власності приватна, розмір частки 1) ОСОБА_4 , що стверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 101156516 від 23.10.2017.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1991 році, господарські будівлі та споруди - в 1972 та 1991 роках.

Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 190 від 01.08.2022, ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 станом на 02.08.2022 становить - 148610 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Із ксерокопії по господарської книги с. Топорівці за 1991-1995 рр. вбачається, що житловий будинок, особовий рахунок № НОМЕР_1 відносився до суспільної групи господарства колгоспна, члени господарства: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , голова сім`ї; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зять; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , внука.

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Згідно господарської книги № 7-8 за 1991-1995 роки в господарстві з особовим рахунком № НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що доводиться копією довідки № 22-127, виданою 22.06.2022 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 після державної реєстрації шлюбу 08.10.2015 (актовий запис № 21) з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » стверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 08.10.2015.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності по 1/5 частині належав колишнім членам колгоспного двору- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 .

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Член колишнього колгоспного двору ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 77 років в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15 від 07.11.2012, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 07.11.2012. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_4 , 1927 року народження та ОСОБА_11 , 1935 року народженнябули подружжям, актовий запис про шлюб № 30 від 21.05.1966 р., складений виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської, що доводиться копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 7 від 29.06.2022.

На момент смерті ОСОБА_5 , 1935 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в господарстві в АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що доводиться копією довідки № 22-132 від 27.06.2022, виданою Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_5 , який прийняв спадщину після її смерті, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщиниє її чоловік ОСОБА_4 .

Повідомленням Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 876/01-16 від 04.10.2022 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 70220267 від 04.10.2022, стверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , не заведена.

Як встановлено, ОСОБА_4 успадкував після смерті дружини ОСОБА_5 1/5 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, однак не оформлено документи про спадкування.

За заповітом, посвідченим 24.02.2017 секретарем Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 5, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , житель АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Даний заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 60309000, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №55803072 від 10.04.2019.

Голова колишнього колгоспного двору (член колишнього колгоспного двору) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 91 років в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9 від 12 лютого 2019 року, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 12 лютого 2019 року. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

На момент смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в господарстві по АДРЕСА_1 , біля нього були зареєстровані: дочка ОСОБА_2 , 1970 р.н., зять ОСОБА_3 , 1967 р.н., онука ОСОБА_1 , 1990 р.н., що доводиться копією довідки № 103 від 18.02.2019, виданою Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Про те, що позивач/відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 є внукою ОСОБА_4 стверджується копіями: свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 від 05.09.1970, свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_6 від 04.11.1989, свідоцтва про народження серія НОМЕР_7 від 04.09.1990, свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 08.10.2015.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 є ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Із копії спадкової справи № 78/2019, наданої суду приватним нотаріусом Коломийського РНО Стефурак Н.Я. вбачається, що за заявою спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 . Копією Витягу № 55803201 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 10.04.2019 підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 64036229 (номер у нотаріуса 78/2019), спадкодавець ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

ОСОБА_1 01.08.2022 приватним нотаріусом Коломийського РНО Стефурак Н.Я. видано 5 (п`ять) свідоцтв про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 1325, № 1326, № 1327, № 1328, № 1329, на: 1) земельну ділянку, площею 0,1903 га, яка розташована по АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що належала ОСОБА_4 ; 2) земельну ділянку, площею 0,2684 га, за земельними угіддями сіножаті, яка розташована на території Топорівської сільської ради Коломийського (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_4 ; 3) земельну ділянку, площею 0,2830 га, за земельними угіддями сіножаті, яка розташована на території Топорівської сільської ради Коломийського (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав; 4) земельну ділянку, площею 0,2864 га, за земельними угіддями рілля, яка розташована на території Топорівської сільської ради Коломийського (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав; 5)земельну ділянку, площею 0,3007 га, за земельними угіддями рілля, яка розташована на території Топорівської сільської ради Коломийського (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_4 .

До складу спадщини ОСОБА_4 входить також 2/5 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 : 1/5 частина даного житлового господарства належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, та 1/5 частина успадкована ним після смерті дружини ОСОБА_5 , однак не оформлено документи про спадкування.

Позивач/відповідач, як спадкоємець за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті діда ОСОБА_4 , у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, зокрема на частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Стефурак Н.Я. від 02.08.2022 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 . Причиною відмови нотаріуса є те, що частка померлого в даному житловому будинку конкретно не визначена.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Згідно п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є відмова власника від права власності. Згідно ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 .Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв спадкоємець першої черги за законом - її чоловік ОСОБА_4 , однак не оформлено документи про спадкування. Копією спадкової справи, наданою суду приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Стефурак Н.Я. стверджується, що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 .

Позивач/відповідач ОСОБА_1 ,якій як колишньому члену колгоспного двору належить 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті діда ОСОБА_4 , фактично стала власником ще 2/5 частинвищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору, позивач/відповідач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що:

- позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем/відповідачем слід визнати право власності на 3/5 частини (1/5 успадкована після смерті діда ОСОБА_4 , 1/5 належить їй як колишньому члену колгоспного двору) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ;в іншій частині позовуслід відмовити;

- зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а саме за відповідачами/позивачами слід визнати право власності за кожним на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що належав до колгоспного двору, членами якого вони були.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 право власності на 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовуОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача/відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 .

Місце проживання відповідача/позивача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 .

Місце проживання відповідача/позивача ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_10 .

Повне судове рішення складено 15.11.2022.

Суддя: Федів Л. М.