Справа №:755/5839/22
Провадження №: 2/755/4697/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва, на стадії підготовчого провадження, перебуває вказана цивільна справа.

У підготовчому судовому засіданні 05.10.2022, ухвалою суду, постановленою відповідно до вимог ч.5 ст. 269, ст. 258 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, судом за клопотанням представника відповідача, Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації - Яценюк Л.П. було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Керуючу компанію з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва та за ініціативою суду було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Київську міську раду. Зобов`язано сторону позивача та сторону відповідача, протягом двох днів, направити залученим третім особам заяви по суті справи з відповідними додатками, що були подані до суду, а копії такого направлення подати до суду до наступного судового засідання. Встановлені строки для подання сторонами заяв по суті справи. Підготовче судове засідання відкладено на 16.11.2022.

У даному судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 повідомив суд про неможливість направлення у дводенний строк з дня отримання відповідного повідомлення суду позовної заяви з додатками через перебування поза межами Києва, зобов`язався направити такі документи 17.10.2022, про що було зазначено судом у листі учасникам справи від 06.10.2022. Підготовче судове засідання відкладено на 16.11.2022 на 14:00 год.

У підготовче судове засідання 16.11.2022 представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не з`явився, подав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання у відсутність позивача та його представника, через перебування поза межами Києва. Вказане судове засідання відкладено до 12.12.2022 на 15:00 год.

У підготовче судове засідання 12.12.2022 представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначив, що ухвалою суду до участі у справі залучено в якості третіх осіб : Київську міську раду та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та оголошено перерву в підготовчому засіданні. Наразі будь-яких пояснень на його адресу, як представника позивача не надходило, як не надходило будь-якого зустрічного позову. Подану заяву про виклик свідків підтримує та просить задовольнити. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Укладати мирову угоду позивач не бажає. Всі докази надані до матеріалів справи. Просить провести підготовче судове засідання у відсутність позивача та його представника.

Втім, убачається, що представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 чи безпосередньо позивачем приписи ухвали суду від 06.10.2022 у частині направлення позовної заяви з додатками залученим третім особам не виконані, докази направлення до суду не подані.

У підготовче судове засідання сторони - учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

За приписами п.п. 1, 6, 7 ч. 2 ст. 43 учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд, в якому право доступу, тобто право порушити провадження у цивільній справі в суді, є одним із аспектів поряд з організаційними та процесуальними гарантіями (рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Проте наведене право не є абсолютним та може підлягати обмеженням (рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 року у справі «Станев проти Болгарії [ВП]» (Stanev v. Bulgaria [GC]), заява № 36760/06, § 230).

За вимог ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Статтею другою Цивільного процесуального кодексу України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату. Такі дії, однак, мають повністю штучний характер, подібно тому, як удавана угода у цивільному праві вчиняється лише для цілей прикриття іншої угоди.

За вимог ч.ч. 3, 4 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем та/або його представником без поважних причин, не подано до суду докази направлення третім особам копії позовної заяви з додатками, про що сторону позивача було зобов`язано ухвалою суду від 06.10.2022 у судовому засіданні, а також останні не повідомили про неможливість подання таких доказів, такі дії сторони позивача суперечать завданням та засадам цивільного судочинства, спрямованими на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи в строки встановлені законом, позбавлення можливості реалізації третьою особою своїх прав на подання заяв по суті справи, обмеження можливості реалізації таких прав іншими особами, що беруть участь в справі.

Такі дії позивача суд розцінює як зловживання процесуальними права, у зв`язку з чим доходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 43, 44, 84, 257, 258, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: