печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2707/19-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Григоренко І.В.,

при секретарі судового засідання - Сестро-Животовській А.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_5,

представника відповідача: Марусенко Ю.Г.,

представника третьої особи-1: не з`явився,

третьої особи-2: Голуба С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЛТА» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЛТА» (далі - відповідач, ТОВ «ІЛТА»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Приватного акціонерне товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - третя особа-1, ПАТ «СК «УСГ»), ОСОБА_2 (далі - третя особа-2, ОСОБА_2 ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 110 927,63 грн. у відшкодування матеріальних збитків, 1 544,40 грн. у відшкодування витрат на оплату автотоварознавчого дослідження та судовий збір в розмірі 1 124,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 14.09.2018 року на перехресті вулиць Харківське шосе та Сімферопольська в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «Audi А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2018 року, згідно з якою винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2 , водія автомобіля марки «Peugeot 508», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ТОВ «ІЛТА». Згідно з висновком Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНІДСЕ), за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 12.10.2018 року № 20182/18-54, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Audi А6», після ДТП складає 298 563,46 грн. Вартість пошкодженого автомобіля «Audi А6» після ДТП складає 74 858,56 грн. Таким чином, вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП складає 223 704,90 грн. Враховуючи, що ОСОБА_2 є працівником ТОВ «ІЛТА», то шкоду, заподіяну працівником, зобов`язаний відшкодувати відповідач. Оскільки відповідальність відповідача, згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.03.2018 року № АК-8247237, та за договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.11.2017 року № 28-0199- 01411, була застрахована у ПАТ «СК «УСГ», позивач за страховим відшкодуванням звернувся до останнього. 19.11.2018 року ПАТ «СК «УСГ» виплатило йому страхове відшкодування у загальному розмірі 112 776, 46 грн, з яких 100 000,00 грн - за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та 12 776,46 грн - за договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, зважаючи на те, що зазначена сума є значно меншою, ніж розмір заподіяного позивачу матеріального збитку, з урахуванням отриманого позивачем страхового відшкодування від ПАТ «СК «УСГ» в сумі 112 776, 46 грн., позивач вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати йому 110 927,63 грн. (223 704,09 - 112 776,46). Крім того, відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати на оплату здійснення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 544,40 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2019 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2019 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЛТА» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 14.05.2019 року.

20.02.2019 року на адресу суду від ПАТ «СК «УСГ» надійшли письмові пояснення, в яких останнє зазначило, що виконало свої обов`язки перед ОСОБА_1 в повному обсязі, згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та додатку від 02.04.2018 року № 28-0199-01411/0213 до Генерального договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів від 03.11.2017 року № 28-0199-01411, а висновок експертного дослідження від 12.10.2018 року № 20182/18-54 є неналежним доказом у справі, оскільки розрахунки, що наведені у ньому, не відповідають дійсним обставинам справи.

27.03.2019 року на адресу суду від ТОВ «ІЛТА» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останнє просило відмовити в позові у повному обсязі у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю заявлених вимог. При цьому відповідач зазначив, що висновок експертного дослідження від 12.10.2018 року № 20182/18-54 є неналежним доказом, оскільки в цьому висновку експерт визначив ринкову вартість автомобіля на дату ДТП на підставі «Бюлетня автотоварознавця» на рівні 298 563,46 грн., разом з тим, як зазначено у висновку конкретна модель автомобіля «Audi А6» згідно з VIN номером відсутня в «Бюлетні автотоварознавця», а експерт вказав модель транспортного засобу «Quattro», тобто автомобіль в зовсім іншій заводській комплектації. Окрім цього, згідно з VIN запитом пошкоджена модель транспортного засобу «Audi А6» має лише передній привід, а не повний. Таким чином, дослідження, проведене експертом, стосувалось зовсім іншої моделі автомобіля. Отже, враховуючи, що модель пошкодженого транспортного засобу відсутня у «Бюлетені автотоварознавця», експерт повинен був визначити ринкову вартість автомобіля відповідно до п. 7.35 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика).

14.05.2019 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в яких останній зазначив, що висновок експертного дослідження від 12.10.2018 року № 20182/18-54 є неналежним доказом, оскільки в ньому експерт свідомо приховав наявність інформації по автомобілю «Audi А6 Avant 2.5 TDI» у «Бюлетені автотоварознавця» з метою проведення розрахунків на основі більш дорожчої моделі «Audi А6 Allroad 2.5 TDI»; різниця вартості між цими автомобілями 147 600,00 грн.

14.05.2019 року справу знято зі складу у зв`язку з чергуванням судді Григоренко І.В. та наступне судове засідання призначено на 08.07.2019 року.

27.05.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог в якій останній просив прийняти дану заяву в частині зміни реквізитів учасників та стягнути з відповідача на користь позивача 110 927,63 грн. у відшкодування матеріальних збитків, 1 544,40 грн. у відшкодування витрат на оплату автотоварознавчого дослідження та судовий збір в розмірі 1 124,72 грн.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.07.2019 року, у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача та третіх осіб щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі ч. 1 ст. 240 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 06.11.2019 року.

22.07.2019 року на адресу суду від представника ПАТ «СК «УСГ» надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності з урахуванням письмових пояснень.

25.09.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву та на пояснення третьої особи-2 в яких останній просив позов задовольнити, а доводи відповідача та третіх осіб вважати надуманими та безпідставними.

06.11.2019 року справу знято зі складу у зв`язку перебуванням судді на лікарняному та наступне судове засідання призначено на 03.03.2020 року.

03.03.2020 року справу знято зі складу у зв`язку перебуванням судді на лікарняному та наступне судове засідання призначено на 10.06.2020 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2020 року, у зв`язку із неявкою представника ПАТ «СК «УСГ», відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України, в судовому засіданні оголошено перерву до 21.10.2020 року.

21.10.2020 року справу знято зі складу у зв`язку перебуванням судді на лікарняному та наступне судове засідання призначено на 26.01.2021 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2021 року, у зв`язку з неявкою повноважного представника позивача та викликом в судове засідання експерта Берегового С.В. та спеціаліста Левченка О.В., відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи відкладено до 20.04.2021 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2021 року, у зв`язку з неявкою третьої особи та експерта, на підставі п. 1. ч. 2 ст. 233 ЦПК України, розгляд справи відкладено до 07.09.2021 року.

В судовому засіданні 07.09.2021 року представник позивача подав письмові пояснення в яких зазначив, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.09.2021 року у зв`язку із необхідністю допиту експертів, на підставі ч. 2 ст. 240 ЦПК України, в судовому засіданні оголошено перерву до 17.11.2021 року.

17.11.2021 року справу знято зі складу у зв`язку перебуванням судді на лікарняному та наступне судове засідання призначено на 24.02.2022 року.

24.02.2022 року справу знято зі складу, у зв`язку з оголошенням на території України воєнного стану, наступне засідання призначено на 20.09.2022 року.

В судове засідання 20.09.2022 року з`явились представник позивача, представник відповідача, третя особа-2 та експерт Береговий С.В. Представник третьої особи-1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце цього засідання повідомлений належним чином, у клопотанні від 16.05.2022 року, яке надійшло на адресу суду 01.06.2022 року, просив розглядати справу за його відсутності з урахуванням письмових пояснень.

Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника ПАТ «СК «УСГ».

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з викладених у позовній заяві та заявах по суті справи підстав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з викладених у відзиві та заявах по суті справи підстав та просив в позові відмовити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з викладених у поясненнях підстав та просив в позові відмовити.

Експерт ОСОБА_3 в судовому засіданні надав пояснення щодо складеного ним висновку.

Вислухавши вступне слово представника позивача, представника відповідача, третьої особи-2, пояснення експерта, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд встановив, що 14.09.2018 року, приблизно о 17 годині 45 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Peugeot», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись на регульованому перехресті вул. Харківське шосе та вул. Сімферопольська в м. Києві, в порушення п.п. 16.6 ПДР України, не надав перевагу в русі автомобілю «Audi A6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , що рухався в зустрічному напрямку прямо, у зв`язку з чим скоїв зіткнення з останнім, внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2018 року у справі 753/19259/18 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до зазначеної ДТП, та його притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 9 т. 1).

Як встановлено у ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та заподіянні шкоди встановлена не підлягає доказуванню.

Право власності на транспортний засіб марки «Audi A6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП було зареєстроване за ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с. 10 т. 1).

На підставі нотаріально посвідченої довіреності від 21.09.2018 року ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_1 на представлення його інтересів з питань експлуатації та розпорядження автомобілем «Audi A6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Частиною 1 ст. 15 ЦК України установлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Так, автомобіль «Peugeot», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким на момент ДТП 14.09.2018 року керував ОСОБА_2 на праві власності належить ТОВ «ІЛТА», співробітником якого є третя особа-2, що визнається учасниками справи, відтак, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, дані обставини не підлягають доказуванню. Отже, шкоду, заподіяну позивачу ОСОБА_2 , відшкодовує ТОВ «ІЛТА».

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 22.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Peugeot», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , була застрахована у ПАТ «СК «УСГ» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.03.2018 року № АК-8247237 та за договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.11.2017 року № 28-0199-01411. Згідно з полісом ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну складає 100 000,00 грн., розмір франшизи 00,00 грн (а.с. 61-63, т. 1).

18.09.2018 року до ПАТ «СК «УСГ» звернувся уповноважений представник ТОВ «ІЛТА» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 64-65, т. 1).

21.09.2018 року позивач подав до ПАТ «СК «УСГ» повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 66-67, т. 1).

Згідно зі звітом від 16.10.2018 року № 335/У/2018 про оцінку вартості відновлювального ремонту, складеного на замовлення ПАТ «СК «УСГ», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Audi A6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 616 280,30 грн, тоді як ринкова вартість автомобіля складає 181 234,87 грн, а вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди - 68 457,54 грн (а.с. 69-107, т. 1).

19.11.2018 року ПАТ «СК «УСГ» листом повідомила ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування (а.с. 110 т. 1) та на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 19.11.2018 року ПАТ «СК «УСГ» перерахувало суму страхового відшкодування у розмірі 100 000,00 грн. на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням № 24427, а також згідно з додатком від 02.04.2018 року № 28-0199-01411/0213 до генерального договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів від 03.11.2017 року № 28-0199-01411 страхове відшкодування у розмірі 12 776,46 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 24428 (а.с. 18, 109).

При здійсненні вказаного відшкодування ПАТ «СК «УСГ» керувалось звітом від 16.10.2018 року № 335/У/2018 про оцінку вартості відновлювального ремонту та вважало, що розрахунок суми страхового відшкодування має такий вигляд: 181 234,87 грн - 68 457,54 грн = 112 776,46 грн, з яких 181 234,87 грн - ринкова вартість автомобіля до ДТП та 68 457,54 грн - вартість автомобіля після ДТП.

Суд погоджується із зазначеним розрахунком ПАТ «СК «УСГ» завданої матеріальної шкоди (збитку), водночас критично відноситься до розрахунку, наданого позивачем з посиланням на висновок експертного дослідження від 12.10.2018 року № 20182/18-54, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Частинами 1 та 2 статті 11 Закону України «Про оцінку майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім. Замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб.

Як відомо з висновку експертного дослідження від 12.10.2018 року № 20182/18-54 він складений за заявою ОСОБА_1 від 20.09.2018 року, однак згідно з довіреністю ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_1 на представлення його інтересів з питань експлуатації та розпорядження автомобілем «Audi A6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 лише 21.09.2018 року (а.с. 11, т. 1).

Таким чином, зазначений висновок складений із порушенням ст. 11 Закону України «Про оцінку майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» без укладення договору на проведення оцінки майна із власником транспортного засобу марки «Audi A6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 чи його повноважним представником.

Також суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 106 ЦПК України, у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про судову експертизу» незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються, зокрема, кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

У постанові від 18.12.2019 року у справі №522/1029/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що виходячи з приписів ч. ч. 5, 6 ст. 106 ЦПК України, висновок експертного дослідження, в якому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду, не може бути визнаний належним та допустимим доказом.

Натомість у висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 12.10.2018 року № 20182/18-54, складеного експертом Береговим С.В., не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

За наведених обставин суд вважає вказаний висновок експертного автотоварознавчого дослідження не належним та недопустимим доказом.

Крім того суд звертає увагу на те, що у висновку експертного дослідження від 12.10.2018 року № 20182/18-54 експерт визначив ринкову вартість автомобіля на дату ДТП на підставі «Бюлетня автотоварознавця» в сумі 298 563,46 грн., зважаючи на те, що експерт зазначив модель транспортного засобу в іншій комплектації, а саме «Audi А6 Allroad 2.5 TDI Quattro 5AT», зважаючи на те, що він побудований на одній базі з досліджуваним транспортним засобом, оскільки конкретна модель автомобіля «Audi A6 Avant 2.5 TDI Tiptronik» згідно з VIN номером була відсутня в «Бюлетні автотоварознавця» і, відповідно, його цінова інформація.

Цю обставину також підтвердив допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_3 , який зазначив, що пошкоджений в ДТП автомобіль і досліджуваний автомобіль за конструкцією та технічними характеристиками є схожими. Для розрахунку збитку програма видала ідентичні характеристики. При цьому, експерт також визнав, що вартість взятого для порівняння автомобіля «Audi А6 Allroad 2.5 TDI Quattro 5AT» на 13 % вища, ніж вартість аналогічного уживаного неушкодженого автомобіля, який зазнав пошкодження в ДТП.

Таким чином доводи відповідача та третьої особи-2 з приводу того, що оскільки досліджувана модель транспортного засобу була відсутня у «Бюлетені автотоварознавця», експерт повинен був визначити ринкову вартість автомобіля відповідно до п. 7.35 Методики, згідно з якою у разі відсутності цінових даних КТЗ у довідковій літературі, зокрема, зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики. Середня ринкова ціна такого КТЗ визначається як середнє арифметичне значення цінових показників, одержаних із зазначених джерел інформації.

Однак, при визначені матеріального збитку експерт не застосував зазначені норми Методики, що додатково свідчить про неналежність цього доказу.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 12.10.2018 року № 20182/18-54 не може бути прийнятий судом в якості належного та допустимого доказу на підтвердження розміру завданих позивачу матеріального збитку.

При цьому, клопотання про призначення судом автотоварознавчої експертизи для визначення вартості матеріального збитку, завданого в результаті ДТП, позивачем не заявлялось.

За таких обставин, враховуючи, що ПАТ «СК «УСГ» в межах ліміту відповідальності 19.11.2018 року виплатив позивачу страхове відшкодування у загальному розмірі 112 776, 46 грн, з яких: 100 000,00 грн - за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та 12 776,46 грн - за договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки в позові відмовлено, а учасниками справи не надано доказів на підтвердження понесення судових витрат, тому судові витрати, які підлягають розподілу між сторонами, відсутні.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 22, 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про оцінку майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Закону України «Про судову експертизу, керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 274, 275, 278, 279, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЛТА» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 30.09.2022 року.

Суддя І.В. Григоренко