Справа № 128/1772/19

РІШЕННЯ

Іменем України

27 травня 2022 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Сінельник В.І.

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,

УСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулось до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаною позовною заявою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 серпня 2016 року близько 14 год 30 хв на а/д «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка» зі сторони м. Вінниці в напрямку м. Немирів в районі 408 км з вини відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував автомобілем «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , була скоєна дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 застрахована не була. Вина ОСОБА_1 підтверджується вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 21.08.2017, який ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20.10.2017 було залишено без змін. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 та за кермом якого знаходився водій ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/8846182, укладеного із ПрАТ «СК «Уніка», строком з 27.05.2016 до 26.05.2017. Розмір завданих збитків згідно зі звітом № 17/15 від 21 лютого 2017 року, складеного експертом Васіковським С.О. був визначений, згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП та складає 100714 грн 25 коп. без ПДВ. 30 січня 2017 року потерпілий подав до МТСБУ повідомлення та 20 лютого 2017 року з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. 09 лютого 2017 року МТСБУ направило листа відповідачу з пропозицією самостійно врегулювати спір з потерпілим, який він залишив без відповіді. У зв`язку з залученням аварійного комісара МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара, яким було здійснено огляд транспортного засобу, та проведення експертизи на загальну послуг суму 534 грн 00 коп. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 13 липня 2018 року здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 100 000 грн 00 коп., відповідно до наказу МТСБУ № 6805 від 13.07.2018 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За вищевказаних обставин позивач був вимушений звернутись до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь МТСБУ понесені витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 100 000 грн та витрати за послуги експерта в розмірі 534 грн.

Ухвалою судді від 12.08.2019 було відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено перше судове засідання.

02.09.2019 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, МТСБУ виплатило на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 100000,00 грн, проте згідно з вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 21.08.2017 та матеріалів кримінальної справи № 128/4248/16-к, потерпілим у ДТП, винним у якій визнано його, є гр. ОСОБА_3 , якому внаслідок ДТП була завдана шкода, та саме він заявляв цивільний позов в рамках даного кримінального провадження. Жодних претензій до нього з боку ОСОБА_2 , з приводу завдання їй будь-якої шкоди внаслідок ДТП, дана особа не мала та не заявляла. Крім того, до позовної заяви додано ряд документів, згідно з якими потерпілим та особою, якій завдано шкоду внаслідок ДТП, є ОСОБА_3 . ОСОБА_2 не була потерпілою від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а тому відповідач вважає, що вона не набула права на відшкодування будь-якої шкоди. Також в процесі розгляду вказаної кримінальної справи ним були сплачені грошові кошти за запчастини на автомобіль ОСОБА_3 та кошти на відновлювальний ремонт автомобіля в загальній сумі 8480,00 грн, але підтвердження вказаних витрат в нього збереглись частково на суму 5060,00 грн. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, МТСБУ зазначає, що розмір шкоди завданої потерпілому внаслідок ДТП, було визначено на підставі звіту № 17/15 від 21.02.2017 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, складеного ПП ОСОБА_4 , однак у даному звіті не міститься відомостей, що даний звіт підготовлено для суду і оцінювач був обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий звіт. Таким чином, оцінювач не є експертом, тому його звіт не може слугувати належним та допустимим доказом у вирішенні питання щодо розміру заподіяної шкоди. Також в своєму позові МТСБУ зазначає, що воно неодноразово зверталось до нього з листами, в яких зазначалось про необхідність погашення ним виплаченої МТСБУ шкоди, при цьому до позову додано відповідні листи, однак даних листів він не отримував, жодних доказів їх надсилання та/або вручення йому позивачем не надано, що повністю спростовує позицію позивача про те, що він ухиляється від сплати на користь МТСБУ виплаченого страхового відшкодування. Крім цього, зазначив, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є дитиною інвалідом. За вищевказаних обставин відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 16.10.2019 задоволено заяву відповідача ОСОБА_1 , вирішено розгляд даної цивільної справи проводити в порядку загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09.12.2019 задоволено заяву представника відповідача та залучено до участі у даній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; задоволено клопотання представника відповідача та витребувано, для огляду в судовому засіданні, від Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) матеріали страхової справи № 39381, а з Вінницького районного суду Вінницької області матеріали справи № 128/4248/16-к з розгляду кримінального провадження № 0001223 від 24.08.2016 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України; продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 08.07.2020 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні 26.08.2020 представник позивача за довіреністю Купар І.Ю. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, суду також пояснив, що винуватцем ДТП, яка відбулась 25.08.2016, був ОСОБА_1 , при цьому, ним не було застраховано цивільно-правову відповідальність, тому потерпілі мали право звернутись до МТСБУ на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому, цивільно-правова відповідальність потерпілого ОСОБА_3 була застрахована у СК «Уніка», саме на пошкоджений автомобіль. При цьому, лімітом коштів, які могли бути виплачені потерпілій стороні, була сума в розмірі 100000 грн, яка була 13.07.2018 виплачена власнику автомобіля. На неодноразові звернення позивача щодо самостійного врегулювання спору ОСОБА_1 не реагував. Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві, то суму, яку МТСБУ просить стягнути з відповідача, зменшити неможливо, проте є можливість укладення договорів, на підставі яких сума може бути розділена на частини. Щодо звіту № 17/15 від 21.02.2017 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, то у даному звіті наявна відмітка про те, що ОСОБА_1 не був присутнім під час проведення звіту та огляду транспортного засобу.

В судовому засіданні 26.08.2020 представник відповідача ОСОБА_1 згідно з ордером ОСОБА_7 проти задоволення позовних вимог заперечив та пояснив, що позивачем на користь ОСОБА_2 в якості страхового відшкодування було виплачено 100000 грн. За вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 21.08.2017 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Потерпілими у даному кримінальному провадженні були ОСОБА_3 та його дружина. В подальшому ОСОБА_3 був поданий позов про відшкодування шкоди, внаслідок ДТП, який був залишений без розгляду на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 03.04.2018. Звіт, долучений позивачем до позову, не може бути належним доказом у справі, оскільки ОСОБА_1 не повідомлявся про проведення огляду транспортного засобу та проведення даного звіту. ОСОБА_1 було частково відшкодовано ОСОБА_3 шкоду завдану внаслідок ДТП у розмірі 8480 грн.

В судовому засіданні 26.08.2020 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Суду пояснив, що на момент ДТП у ОСОБА_1 не було страховки. Автомобілем, який належить ОСОБА_2 , він користувався на довірливих відносинах та оформив страховку на автомобіль на своє ім`я, оскільки у ОСОБА_2 її не було. ОСОБА_1 будь-якої шкоди внаслідок ДТП не відшкодував, хоча його батько обіцяв відремонтувати автомобіль. Під час проведення огляду автомобіля ФОП ОСОБА_8 оглядав даний транспортний засіб на штрафмайданчику у його присутності та присутності батька ОСОБА_1 . На даний час де автомобіль знаходиться, йому невідомо, оскільки за ремонт автомобіля він розрахувався. Також йому відомо, що ОСОБА_2 позичила кошти та заплатила за ремонт автомобіля.

В судовому засіданні 28.01.2021 судом було оглянуто матеріали справи № 128/4248/16-к з розгляду кримінального провадження № 0001223 від 24.08.2016 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що витребовувалася з архіву Вінницього районного суду Вінницької області.

В судовому засіданні 12.05.2021 судом було оглянуто матеріали страхової справи № 39381, надані для огляду представником позивача за довіреністю ОСОБА_9 .

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.05.2021 було задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_1 згідно з ордером ОСОБА_7 та призначено у даній справі судову автомобільно-товарознавчу експертизу, проведення якої було доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; до отримання висновку експерта провадження у справі було зупинено.

08.09.2021 дана справа повернулась з експертної установи з висновком експерта № 3484/21-21 від 07.09.2021.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 20.09.2021 поновлено провадження у даній справі та призначено судове засідання.

В судове засідання 25.05.2022 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце судового розгляду повідомлялись судом в установленому законом порядку.

Представник позивача за довіреністю Купар І.Ю. попередньо через електронну пошту суду подав клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності представника МТСБУ, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 згідно з ордером ОСОБА_7 попередньо через систему «Електронний суд» подав заяву, в якій просить провести судове засідання, призначене на 25.05.2022, за його відсутності, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

В матеріалах наявні письмові заяви третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та проти їх задоволення не заперечують.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважав можливим провести судове засідання 25.05.2022 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від17.07.1997«Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом установлено, що 25 серпня 2016 року близько 14 год 30 хв на а/д «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка» 408 км ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог додатку № 2 ПДР України, перетнув дорожню розмітку 1.3 та допустив зіткнення з автомобілем марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 30.01.2017 (т. 1 а.с. 8).

20.02.2017 ОСОБА_2 звернулась до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка відбулась 25.08.2016, що підтверджується копією даної заяви (т. 1 а.с. 9).

На момент ДТП, а саме: 26.08.2016, автомобіль марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований на підставі полісу № АЕ/8846182 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальником якого є ОСОБА_3 , що підтверджується копією даного полісу (т. 1 а.с. 10).

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 21.08.2017 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі; на підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши останньому іспитовий строк терміном 1 (один) рік; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування спричиненої дорожньо-транспортною пригодою матеріальну шкоду: витрати, завдані пошкодженням автомобіля марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 110 099 грн 36 коп.; витрати, понесені на лікування, в розмірі 3023 грн 53 коп.; моральну шкоду в розмірі 10000 грн 00 коп.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 28.08.2017 виправлено описку та очевидну арифметичну помилку в резолютивній частині вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 21.08.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: в першому абзаці резолютивної частини вироку вказати частину ст. 286 КК України, за якою визнано винним та засуджено ОСОБА_1 ч. 1 ст. 286 КК України, а третій абзац резолютивної частини даного вироку викласти в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування спричиненої дорожньо-транспортною пригодою матеріальної шкоди: 110 099 грн 36 коп. витрати, завдані пошкодженням автомобілю «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 ; 3023 грн 53 коп. витрати, понесені на лікування та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень, що разом становить 123 122 гривень 89 копійок», що підтверджується копією даної ухвали (т. 1 а.с. 12).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20.10.2017 скасовано вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 21.08.2017 в частині цивільного позову та призначено новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, що підтверджується копією даної ухвали (т. 1 а.с. 13-14).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.04.2018 задоволено заяву позивача ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду та залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується копією даної ухвали (т. 1 а.с. 15).

Відповідно до звіту № 17/15 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, від 21.02.2017, вартість відновлювального ремонту КТЗ марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 складає 216493 грн 32 коп. з ПДВ та 180411 грн 10 коп. без ПДВ; розмір матеріального збитку, завданого власникові КТЗ марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження під час ДТП, складає 120857 грн 11 коп. з ПДВ та 100714 грн 25 коп. без ПДВ (т. 1 а.с. 20-33).

09.02.2017 від МТСБУ на адресу ОСОБА_1 був направлений лист № 3.1-05/3224 з проханням письмово повідомити МТСБУ про наявність чинного на дату ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а також відомості щодо здійснених взаєморозрахунків між учасниками ДТП (т. 1 а.с. 34).

13 липня 2018 року МТСБУ на рахунок ОСОБА_2 було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 37), відповідно до наказу МТСБУ № 6805 від 13.07.2018 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (т. 1 а.с. 36).

16.07.2018 від МТСБУ на адресу ОСОБА_1 був направлений лист № 3.1-05/22921 з пропозицією добровільної сплати витрат, понесених МТСБУ на регламентну виплату потерпілій в розмірі 100534 грн 00 коп., внаслідок ДТП, яка мала місце 25.08.2016 та винуватцем якої є ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 35).

З висновку експерта № 3484/21-21, виконаного на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 12.05.2021, вбачається, що вартість ремонтно-відновлюваних робіт автомобіля «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , 2011 року випуску, станом на момент ДТП 25.08.2016 складала величину близько 205200,10 грн; станом на 25.08.2016 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , 2011 року випуску складала величину близько 139308,97 грн (т. 2 а.с. 70-78).

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 на дату ДТП 25.08.2016 не виконав вимогу Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Суд не приймає до уваги копію товарного чеку від 31.08.2016 (т. 1 а.с. 63), долученого відповідачем до відзиву на позовну заяву, як на підтвердження часткового відшкодування ОСОБА_3 витрат на запчастини до автомобіля марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки з даного чеку неможливо встановити, на який саме автомобіль купувались дані запчастини та чи взагалі дані запчастини передбачались ОСОБА_3 , оскільки останній в судовому засіданні заперечив факт відшкодування шкоди ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Одним із основних завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне транспортне страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки..

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_1 добровільно завдану шкоду не сплатив.

У зв`язку з настанням події, передбаченої статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування в розмірі 100000 грн 22 коп. на рахунок власника автомобіля марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхування або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Матеріалами справи підтверджено, що МТСБУ на підставі наказу № 6805 від 13.07.2018 та платіжного доручення № 910178 від 13.07.2018 ОСОБА_2 було перераховано виплату по справі № 39381 в сумі 100000,00 грн.

Також установлено, що позивачем були понесені додаткові витрати на залучення аварійного комісара в розмірі 534,00 грн, що підтверджується актом виконаних робіт від 08.02.2017 та платіжним дорученням № 16/15рв від 13.05.2017.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, з моменту виплати страхового відшкодування, тобто з 13.07.2018, у позивача виникло право регресної вимоги до ОСОБА_1 в загальному розмірі 100000,00 грн.

При цьому, матеріали справи не містять відомостей на підтвердження повернення відповідачем ОСОБА_1 . Моторному (транспортному) страховому бюро України вищевказаної суми.

Вирішуючи даний спір, суд врахував ті обставини, що здійснивши регламентовану виплату на користь потерпілого, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Судом не прийнято до уваги доводи сторони відповідача щодо часткового відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП в розмірі 8480 грн, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що б підтверджували даний факт. Крім того, не заслуговують уваги доводи сторони відповідача щодо недопустимості звіту № 17/15 від 21.02.2017 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, що був долучений стороною позивача при подачі даного позову до суду, оскільки звіт проведений незалежним експертним підприємством, та, відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Крім того, в ході розгляду даної справи за ініціативною сторони відповідача була проведена судова автомобільно-товарознавча експертиза, висновок якої не протирічить звіту, наданому стороною позивача.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом задоволено позовні вимоги МТСБУ в повному обсязі, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору та за послуги експерта.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 76-81, 133, 141, 211, 247, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) (р/р НОМЕР_4 в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313, код 21647131) в порядку регресу кошти понесених витрат в сумі 100000 грн 00 коп. (страхове відшкодування), витрати за послуги експерта в сумі 534 грн 00 коп. та сплачений судовий збір в сумі 1921 грн 00 коп., а всього кошти в сумі 102455 (сто дві тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), адреса місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, 8.

Відповідач ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа ОСОБА_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Дата складення повного судового рішення 27.05.2022.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА