Справа № 523/1360/22
Провадження №4-с/523/42/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2022 року м. Одеси

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді: Кремер І.О.,

з участю секретаря судових засідань: Орлової В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 у м. Одеса скаргу представника скаржника Лічман Василя Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 , за участю суб`єкта оскарження головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобзаревої Катерини Ігорівни, стягувача ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника Лічман В.Л. в інтересах ОСОБА_1 , за участю суб`єкта оскарження головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобзаревої Катерини Ігорівни, стягувача ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Обґрунтовуючи вимоги поданої скарги вказує на те, що 15.11.2021 року гол. держ. виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Кобзаревою К.І. було складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та їх індексації у виконавчому провадженні № 62056750, що здійснюється на підставі постанови Верховного суду від 21.04.2021 року по справі № 2-3897/10. Вказаною постановою Верховного суду було змінено постанову Одеського апеляційного суду від 13.03.2020 року, яка в свою чергу була постановлена за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суворовського районного суду м. Одеси від 04.02.2019 року по справі № 2-3897/10.

Як вбачається із оскаржуваного розрахунку заборгованості державним виконавцем було встановлено індексацію у розмірі 300444,81 грн., однак, нарахування індексації є протиправним. Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому КМУ порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. Зазначена норма Закону була доповнена шляхом внесення змін, відповідно до Закону України № 831 ІХ від 01.09.2020 року, який набрав чинності 25.09.2020 року. Таким чином, норма Закону щодо індексації поширюється на аліменти, що були призначені лише після набрання вказаною нормою чинності. Як вбачається з постанови Верховного суду, аліменти були призначені 13.03.2020 року, тобто постановою Одеського апеляційного суду, оскільки вона набрала законної сили з моменту її проголошення.

У зв`язку з цим, представник скаржника просить суд задовольнити дану скаргу та постановити ухвалу, якою визнати неправомірним розрахунок заборгованості, складений гол. держ. виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Кобзаревою К.І. 15.11.2021 року в частині розрахунку індексації у виконавчому провадженні № 62056750, що здійснюється на підставі постанови Верховного суду від 21.04.2021 року по справі № 2-3897/10, а також зобов`язати головного державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Кобзареву К.І. здійснити перерахунок індексації відповідно до діючого законодавства України.

Представник скаржника ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій подану скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд провести розгляд даної скарги за його відсутності.

Суб`єкт оскарження гол. держ. виконавець Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Кобзарева К.І. в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи.

Однак, до суду надходило клопотання від начальника Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Васильєвої С.О. про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору. У поданому клопотанні зазначено про те, що 16.06.2022 року начальником відділу було здійснено перевірку у виконавчому провадженні № 62056750 у відповідності до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження». На підставі зазначеної перевірки начальником відділу було скасовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та її індексації від 15.11.2022 року та зобов`язано державного виконавця вчинити дії згідно з вимогами ЗУ «Про виконавче провадження» та здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів; скасовано постанову від 04.01.2022 року про накладення штрафу; скасовано постанову від 04.01.2022 року про стягнення виконавчого збору.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, із будь якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за можливим провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що постановою Одеського апеляційного суду від 13.03.2020 року за результатами розгляду цивільної справи № 2-3897/10 рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2019 року та додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 травня 2019 року скасовано та постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 щомісячно в розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч гривень), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.05.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі постанови Одеського апеляційного суду від 13.03.2020 року Суворовським районним судом м. Одеси 08.04.2020 року було видано виконавчий лист № 2-3897/10, на підставі якого держ. виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Кубрак Д.А. постановою від 13.05.2020 року відкрито виконавче провадження № 62056750.

Постановою Верховного суду від 27.04.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково та постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період із 12 травня 2010 року до 02 квітня 2017 року в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно, а починаючи із 03 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно

Даний факт підтверджується копією матеріалів виконавчого провадження № 62056750, наданими на виконання вимог ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 16.08.2022 року про витребування доказів.

Так із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 16.11.2021 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про надання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та проведення її індексації.

15.11.2021 року гол. державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Кобзаревою К.І. було здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та її індексації, відповідно до якого за період з травня 2010 року по жовтень 2021 року заборгованість зі сплати аліментів з урахуванням індексації складає 740535,12 грн., з яких 440090,31 грн. заборгованість зі сплати аліментів, 300444,81 грн. розмір індексації.

Враховуючи наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за рік, 04.01.2022 року державним виконавцем було накладено на боржника штраф у розмірі 20 % суми заборгованості у розмірі 89018,06 грн.

У подальшому, 04.01.2022 року державним виконавцем було нараховано виконавчий збір у розмірі 10 % від заборгованості зі сплати аліментів (з індексацією), яка перевищує розмір відповідних платежів за один рік у розмірі 74053,51 грн.

Згідно приписів ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом

Так, із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 16.06.2022 року начальником Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Васильєвою С.О. було здійснено перевірку у виконавчому провадженні № 62056750 у відповідності до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження». На підставі зазначеної перевірки начальником відділу було скасовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та її індексації від 15.11.2022 року та зобов`язано державного виконавця вчинити дії згідно з вимогами ЗУ «Про виконавче провадження» та здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів; скасовано постанову від 04.01.2022 року про накладення штрафу; скасовано постанову від 04.01.2022 року про стягнення виконавчого збору.

Окрім того, матеріалами виконавчого провадження встановлено, що 16.06.2022 року державним виконавцем було здійснено перерахунок заборгованості, згідно якого станом на 15.11.2021 року розмір заборгованості ОСОБА_1 встановлено у розмірі 445090,00 грн.

Відповідно до приписів ст. 451 ЦПК України «Судове рішення за скаргою» за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, за наслідками розгляду справи за скаргою на дії ДВС суд постановляє ухвалу про задоволення вимог скарги або про відмову в задоволенні скарги.

Ухвала суду про закриття провадження у справі не є судовим рішенням по суті вирішення скарги на дії ДВС, а є ухвалою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Даний висновок сформовано у постанові ВС/КЦС від 06.07.2022 року за результатами розгляду справи № 2-3762/02 (провадження № 61-4937св21), яку суд вважає за необхідним застосувати у даній справі.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд констатує, що наявність нового розрахунку розміру заборгованості по аліментам від 16.06.2022 року, складеного під час розгляду справи, жодним чином не звільняє суд від обов`язку надати оцінку діям державного виконавця по складанню попереднього розрахунку заборгованості від 15.11.2021 року, правомірність якого є предметом поданої до суду скарги заявника.

Вказаний висновок підтриманий також у зазначеній вище судом постанові ВС/КЦС від 06.07.2022 року за результатами розгляду справи № 2-3762/02 (провадження № 61-4937св21), яку суд вважає за необхідним застосувати у даній справі.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Приписами ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як було вище встановлено судом, 15.11.2021 року гол. державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Кобзаревою К.І. було здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та її індексації, відповідно до якого за період з травня 2010 року по жовтень 2021 року заборгованість зі сплати аліментів з урахуванням індексації складає 740535,12 грн., з яких 440090,31 грн. заборгованість зі сплати аліментів, 300444,81 грн. розмір індексації.

Таким чином, при складені оскаржуваного розрахунку заборгованості від 15.11.2021 року державним виконавцем було здійснено розрахунок індексації за період з травня 2010 року по жовтень 2021 року.

Здійснюючи розрахунок заборгованості, державний виконавець виходив із положень абз. 2 ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до приписів якої індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

01.09.2020 року ВРУ було прийнято ЗУ «Про внесення змін до статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" щодо обов`язку виконавця проводити індексацію розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», відповідно до якого частину першу доповнено абзацом наступного змісту: «Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів».

Даний закон набув чинності 25.09.2020 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 09 лютого 1999 р. № 1-рп/99 зазначає, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи (абзаци перший-другий пункту 4 мотивувальної частини) Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа про податки) від 05.04.2001№ 3-рп/2001).

У абзацах четвертому, п`ятому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Перший сенат) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 2, 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року № 955-VIII зі змінами від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019, Конституційний Суд України вважає, що за змістом частини першої статті 58 Конституції України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що гол. державним виконавцем Кобзаревою К.І. при складені розрахунку заборгованості від 15.11.2021 року було невірно застосовано у часі положення ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 8 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд приходить до переконання, що твердження представника скаржника про неправомірність дій гол. державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Кобзаревої К.І. щодо складення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та їх індексації від 15.11.2021 року, знайшло своє підтвердження, а тому дана скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 4, 5, 12, 81, 447, 452, 354 ЦПК України, ст. 1, 2, 4, 5, 18, 71 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 58 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника скаржника Лічман Василя Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 , за участю суб`єкта оскарження головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобзаревої Катерини Ігорівни, стягувача ОСОБА_2 на дії державного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобзаревої Катерини Ігорівни у виконавчому провадженні № 62056750 щодо здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та їх індексації від 15.11.2021 року.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. На ухвалу протягом 15 днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду.

У зв`язку із періодичною довготривалою відсутністю в Суворовському районному суді м. Одеси електроенергії повний текст ухвали суду складено 13 грудня 2022 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер