КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/3960/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1863/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа: акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Трусової Т.О.,-

встановив:

У лютому 2020 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулось до суду з названим позовом.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» завдану майнову шкоду у розмірі 49 500 грн 00 коп. та витрати на оплату судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 жовтня 2017 року року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Lexus» н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля ЗАЗ «Lanos» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_1 .

На виконання умов договору страхування № RZ012494 від 10 січня 2017 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило власнику автомобіля «Lexus» н.з. НОМЕР_1 страхове відшкодування у розмірі 49 500 грн 00 коп.

Посилаючись на ст. 933 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», позивач зазначає, що у товариства виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в розмірі 49 500 грн 00 коп.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» завдану майнову шкоду в сумі 49 500 грн та судові витрати в сумі 2 102 грн, а усього 51 602 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконав вимоги закону щодо повідомлення страховика про страховий випадок, відтак позов є обґрунтованим.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що 06 жовтня 2017 року о 18 год. 20 хв. по вул. Васильківській перехрестя з вул. Стельмаха у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Lexus» н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля ЗАЗ «Lanos» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Lexus» н.з. НОМЕР_1 застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно договору комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться № RZ012494 від 10 січня 2017 року.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_1

22 листопада 2017 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», на підставі звіту про результати огляду місця ДТП від 06 жовтня 2017 року та страхового акту № UA002/L01/01 від 21 листопада 2021 року, виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 49 500 грн 00 коп.

Власником автомобіля ЗАЗ «Lanos» н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_3 .

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ЗАЗ «Lanos» н.з. НОМЕР_2 застрахована у ПАТ «СК «Країна» згідно договору (полісу) обов`язкового страхування № АЕ/8158709 від 21 жовтня 2016 року.

ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» направило АТ «СК «Країна» вимогу про стягнення страхового відшкодування.

Листом від 21 вересня 2018 року АТ «СК «Країна» повідомило, що між ОСОБА_3 та ПАТ «СК «Країна» було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8158709 від 21 жовтня 2016 року, строк дії якого з 22 жовтня 2016 року по 21 жовтня 2017 року. За даним полісом застраховано автомобіль ЗАЗ «Lanos» н.з. НОМЕР_2 . Згідно листа від 12 грудня 2017 року ПрАТ «СК «Провідна» та інформації з Централізованої бази даних МТСБУ, автомобіль ЗАЗ «Lanos» н.з. НОМЕР_2 на дату укладення договору (полісу) № АЕ8158709 вже було забезпечено в ПрАТ «СК «Провідна» за полісом № АЕ/8304013 від 04 травня 2016 року, строк дії якого з 05 травня 2016 року по 04 травня 2017 року. Оскільки страхувальник при укладенні полісу не повідомив ПАТ «СК «Країна» про те, що цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок ДТП за участю наземного транспортного засобу ЗАЗ «Lanos» н.з. НОМЕР_2 вже застраховано, поліс є нікчемним.

Обґрунтовуючи поданий позов, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» зазначило, що у них, після виплати страхового відшкодування, виникло право вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди у розмірі 49 500 грн 00 коп., на підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». Враховуючи, що поліс № АЕ/8158709 АТ «СК «Країна» є нікчемним, а поліс № АЕ/8304013 ПрАТ «СК «Провідна» на момент ДТП був недіючий, то цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була забезпечена жодним договором обов`язкового страхування (полісом).

Згідно положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно положень ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується.

Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Так, договір страхування може бути нікчемним або оспорюваним. Нікчемність договору страхування має місце, зокрема, у разі: недодержання письмової форми договору страхування; неповідомлення страхувальником страховика про те, що об`єкт уже застрахований. Законодавець не пов`язує нікчемність договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з неподанням інформації страховиком про укладені договори до централізованої бази даних. Тобто, невиконання страховиком свого обов`язку щодо подання інформації про укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних не зумовлює його нікчемність.

Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). До спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

21 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 та ПАТ «СК «Країна» укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8158709. Строк дії полісу з 22 жовтня 2016 року по 21 жовтня 2017 року.

Згідно витягу з Централізованої бази даних МТСБУ щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування поліс № АЕ8158709 станом на 06 жовтня 2017 року значився діючим.

Так, договори страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних з ПАТ «СК «Країна» та ПрАТ «СК «Провідна» укладалися ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_1 не був стороною укладених зі страховими компаніями договорів.

Відповідач ОСОБА_1 , як учасник дорожньо-транспортної пригоди, виконав свій обов`язок щодо повідомлення ПАТ «СК «Країна», за полісом № АЕ/8158709, про настання дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується копією повідомлення, яке додано до апеляційної скарги (арк. 146).

Згідно витягу з Централізованої бази даних МТСБУ за полісом № АЕ/8304013 застраховано транспортний засіб ЗАЗ «Lanos» н.з. НОМЕР_3 .

За полісом № АЕ/8158709 застраховано транспортний засіб ЗАЗ «Lanos» н.з. НОМЕР_2 .

Таким чином, в розумінні статті 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України, вищезазначеними полісами були застраховані різні об`єкти страхування.

Тому, підстав вважати, що поліс № АЕ/8158709 є нікчемним немає.

Оспорення даного полісу, та доведення обставин видачі полісів на один й той самий автомобіль, може бути здійснено в судовому порядку. Матеріали справи не містять даних, що такий поліс був визнаний недійним.

Отже, оскільки транспортний засіб ЗАЗ «Lanos» н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП був застрахований у ПАТ «СК «Країна» згідно полісу № АЕ/8158709, підстав для покладення відповідальності за завдану шкоду на ОСОБА_4 немає.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував наведені вимоги закону та встановлені фактичні обставини справи, тому дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» 49 500 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 15 вересня 2020 року постановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У порядку розподілу судових витрат, з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 153 грн.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа: акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна»,про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 153 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 26 травня 2022 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко