Справа № 333/6396/22
Провадження №2-з/333/126/22
УХВАЛА

27 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Косолап А.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

20.12.2022 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Крім того, 20.12.2022 року разом з позовною заявою на адресу Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення вказаного позову.

Зазначена заява обґрунтована тим, що 21.09.2022 року ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_3 20 000 грн. та зобов`язався повернути позику до 21.11.2022 року.

Однак, кошти в обумовлений строк не повернув.

ОСОБА_1 відомо, що ОСОБА_2 одноособово на праві власності належать майно, а саме: частка корпоративних прав в статутному капіталі ПП «Могучий».

Оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов`язань за договором позики від 21.09.2022 року, останній може здійснити заходи, спрямовані на приховання належного йому майна, його умисного відчуження.

Відповідно до відомостей з Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 є засновником та має частку у статутному капіталі ПП «Могучий», яка становить 10 000 грн.

З цих підстав, ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на частину корпоративних прав ОСОБА_2 у розмірі 10 000 грн. в статутному капіталі Приватного підприємства «Могучий» та заборонити органам державної реєстрації, іншим акредитованим суб`єктам здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо Приватного підприємства «Могучий», в тому числі державну реєстрацію змін до установчих документів, змін до відомостей про юридичну особу, зазначених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині корпоративних прав в статутному капіталі, що належать ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням (ч. 3). У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін (ч. 4).

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 , суд дійшов до висновку про розгляд зазначеної заяви у судовому засіданні з викликом сторін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву підтримав з підстав, викладених у ній, просив суд її задовольнити.

ОСОБА_2 до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, на дзвінок секретаря судового засідання відповів, що не має змоги з`явитись до зали судового засідання, але йому відомо про перебування на розгляді зазначеної заяви, заперечень з приводу заяви ОСОБА_1 до суду не надав.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, дослідивши додані до неї письмові докази, суд дійшов до висновку про її задоволення, виходячи з такого.

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч. 1). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2).

Згідно з п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заява про забезпечення позову подається у письмовій формі та повинна відповідати вимогам ст. 151 ЦПК України.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову ОСОБА_1 від 20.12.2022 року відповідає вимогам, передбаченим у ст. 151 ЦПК України.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається із змісту позовних вимог, предметом спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є стягнення боргу за договором позики від 21.09.2022 року у розмірі 20 000 грн.

Аналіз обставин справи свідчить про наявність дійсного спору між сторонами справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є засновником та має частку у статутному капіталі ПП «Могучий», яка становить 10 000 грн.

Зазначена вище обставина підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.12.2022 року.

Заходи щодо забезпечення позову повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову. Застосовуючи конкретний вид забезпечення позову, суд повинен виходити із дійсного виключення цим забезпечувальним заходом утруднення або неможливість виконання рішення.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , суд виходить з того, що при встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Згідно роз`яснень, даних у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Накладення арешту на належну відповідачу частку корпоративних прав за своїм змістом полягає виключно у обмеженні права особи розпорядитися цією часткою у статутному капіталі (провести її відчуження), проте не позбавляє відповідача права володіння і користування цією часткою, зокрема не перешкоджає використанню у господарській (підприємницькій) діяльності та виконанню зобов`язань з іншими особами чи контрагентами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.09.2019 року у справі № 756/3322/19.

Таким чином, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши відповідні норми процесуального права, врахувавши зміст позовних вимог, а також те, що вжиття заявлених ОСОБА_1 заходів забезпечення позову не позбавляє ОСОБА_2 права володіння і користування цією часткою корпоративних прав в ПП «Могучий», суд дійшов до висновку, що забезпечення позову у вказаний спосіб відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідають інституту забезпечення позову в цивільному процесі.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Частиною 1 ст. 157 ЦПК України визначено, що ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення боргу- задовольнити.

Накласти арешт на частину корпоративних прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) у розмірі 10 000 грн. в статутному капіталі Приватного підприємства «Могучий» (місце знаходження: 72342, Запорізька обл., Мелітопольський р-н., с. Ясне, вул. Кобецької, буд. 51/7, ).

Заборонити органам державної реєстрації, іншим акредитованим суб`єктам здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо Приватного підприємства «Могучий» (місце знаходження: 72342, Запорізька обл., Мелітопольський р-н., с. Ясне, вул. Кобецької, буд. 51/7, ), в тому числі державну реєстрацію змін до установчих документів, змін до відомостей про юридичну особу, зазначених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині корпоративних прав в статутному капіталі, що належать ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому текст ухвали не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 28.12.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод