Справа № 495/615/22
Номер провадження 2/495/1255/2022
11 травня 2022 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Боярського О.О.,
за участі секретаря судових засідань Коліниченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, -
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.
31.01.2022 року позивач виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просить позбавити батьківських прав відповідачку відносно малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову позивач зазначає, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис про народження № 496 від 05.08.2020 року, місце державної реєстрації: Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька від 05.08.2020 року
ОСОБА_1 з сином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувають на обліку в центрі обліку бездомних громадян та зареєстровані за адресою:
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Департаменті соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, як отримувач державної допомоги одиноким матерям, по народженню дитини та малозабезпеченим сім`ям, за фактичним місцем проживання ОСОБА_1 , а саме АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 15.01.2022 року №№32/1, 32/2. Постійного місця проживання ОСОБА_1 не має, постійної роботи не має, інколи працює по найму.
22.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася із заявою на ім`я голови Білгород-Дністровської міської ради щодо тимчасового влаштування її малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в патронатну сім`ю у зв`язку із складними життєвими обставинами.
Рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 23.07.2021 року № 324 малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано в сім`ю патронатного вихователя.

ОСОБА_1 після закінчення строку перебування в сім`ї патронатного вихователя не виявила бажання забрати дитину на домашнє виховання, у зв`язку з чим рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 29.10.2021 року

№ 450 продовжений строк перебування ОСОБА_2 в сім`ї патронатного вихователя.

Відповідно до інформації Білгород-Дністровського міського центру соціальних служб від 23.10.2021 року № 511 сім`я ОСОБА_1 знаходиться під соціальним супроводом з 26.07.2021 року. Впродовж здійснення соціального супроводу ОСОБА_1 надано комплекс соціальних послуг, спрямований на підвищення виховного потенціалу.

За час перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_1 не приймала участі у вихованні та утриманні дитини, не ініціювала зустрічей з сином, не виявила бажання забрати сина на домашнє виховання, не виконувала рекомендацій спеціалістів та план соціального супроводу щодо повернення дитини на виховання до матері. В телефонних розмовах ОСОБА_1 неодноразово повідомляла, що не має бажання забрати дитину на виховання відповідно до інформації МЦСС від 17.01.2022 р. № 22.

Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах в службі у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради з 21.10.2021 року відповідно до наказу служби у справах дітей ДССПОЗ Білгород-Дністровської міської ради від 21.10.2021 року № 76.

Відповідач належним чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною взагалі.

За результатами розгляду 13.10.2021 року комісія з питань захисту прав дитини дійшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Процесуальні дії.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 01 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11.05.2022 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.

У судове засідання 11.05.2022 року сторони не з`явились.

Представник позивача - начальник служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Завгороднюк В.О. подала до канцелярії суду заяву з проханням справу розглянути за відсутністю позивача, зазначила, що позивач позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду не відома. Судова повістка про виклик до суду повернулася з відміткою: «адресат за вказаною адресою відсутній».

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.

Суд вивчивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення вказаних позовних вимог у зв`язку із наступним.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис про народження № 496 від 05.08.2020 року, місце державної реєстрації: Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька від 05.08.2020 року

№ 4, відомості про батька дитини, ОСОБА_2 , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_1 з сином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувають на обліку в центрі обліку бездомних громадян та зареєстровані за адресою:

АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Департаменті соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, як отримувач державної допомоги одиноким матерям, по народженню дитини та малозабезпеченим сім`ям, за фактичним місцем проживання ОСОБА_1 , а саме АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 15.01.2022 року №№32/1, 32/2. Постійного місця проживання ОСОБА_1 не має, постійної роботи не має, інколи працює по найму.

22.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася із заявою на ім`я голови Білгород-Дністровської міської ради щодо тимчасового влаштування її малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в патронатну сім`ю у зв`язку із складними життєвими обставинами.

Рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 23.07.2021 року № 324 малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано в сім`ю патронатного вихователя.

ОСОБА_1 після закінчення строку перебування в сім`ї патронатного вихователя не виявила бажання забрати дитину на домашнє виховання, у зв`язку з чим рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 29.10.2021 року

№ 450 продовжений строк перебування ОСОБА_2 в сім`ї патронатного вихователя.

Відповідно до інформації Білгород-Дністровського міського центру соціальних служб від 23.10.2021 року № 511 сім`я ОСОБА_1 знаходиться під соціальним супроводом з 26.07.2021 року. Впродовж здійснення соціального супроводу ОСОБА_1 надано комплекс соціальних послуг, спрямований на підвищення виховного потенціалу.

За час перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_1 не приймала участі у вихованні та утриманні дитини, не ініціювала зустрічей з сином, не виявила бажання забрати сина на домашнє виховання, не виконувала рекомендацій спеціалістів та план соціального супроводу щодо повернення дитини на виховання до матері. В телефонних розмовах ОСОБА_1 неодноразово повідомляла, що не має бажання забрати дитину на виховання відповідно до інформації МЦСС від 17.01.2022 р. № 22.

Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах в службі у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради з 21.10.2021 року відповідно до наказу служби у справах дітей ДССПОЗ Білгород-Дністровської міської ради від 21.10.2021 року № 76.

Відповідач належним чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною взагалі.

За результатами розгляду 13.10.2021 року комісія з питань захисту прав дитини дійшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, як орган опіки та піклування діючи на захист прав та інтересів малолітньої дитини вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний висновок.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її виховані, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

Згідно до положень ст.. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з п.п. 15, 16 Постановою Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до п.18 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у Принципі №6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (пункт 49 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" та пункт 47 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України").

Тобто вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, як орган опіки та піклування діючи на захист прав та інтересів малолітньої дитини вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний висновок.

Зазначені факти, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, свідомого нехтування нею своїх обов`язків, що підтверджує відсутність серйозного ставлення матері до своїх обов`язків.

З огляду на наведене суд, враховуючи характер поведінки відповідачки та її ставлення до сина, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновки за результатами розгляду справи

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не займається, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, його матеріального утримання, а тому є всі підстави для задовлення позову та позбавлення відповідачки батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, ч.2 ст. 247, 258-259, 265, 268, 280, 282, 284, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О.Боярський