Справа № 367/6289/21
Провадження № 2/752/5140/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

19 жовтня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист гідності, честі та ділової репутації, -

в с т а н о в и в:

у серпні 2021 року позивач звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просив:

-визнати недостовірною та такою, що порушує особисті майнові права ОСОБА_1 на повагу до його гідності та честі, недоторканість його ділової репутації, поширену ОСОБА_2 у мережі інтернет на сайті газети ІНФОРМАЦІЯ_2 та на ютюб-каналі в статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і «ІНФОРМАЦІЯ_3» наступну інформацію:

« ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «ІНФОРМАЦІЯ_3. Обсяги крадіжки лісу набули катастрофічних масштабів. Старожили кажуть що такого варварського ставлення до лісу ще не було ніколи.

Сьогодні я знову повертаюсь до Сумщини, до округу на якому балотувався до Верховної ради України. В об`єктиві мафія міста Шостки - Депутати «Слуги народу» і «ОПЗЖ», яких бояться навіть і правоохоронні органи.

За отриманою мною інформацією від співробітників національної поліції, на минулому тижнів Шостці, в районі залізничного переїзду, що розташований неподалік від інфекційної лікарні, працівниками поліції був зупинений вантажний автомобіль «Рено» (тягач-довгомір), завантажений деревиною. В кузові знаходився діловий ліс-кругляк хвойних порід (сосна) високої якості, призначений для промислової переробки. Під час перевірки було встановлено, що деревина не має жодних позначок і не супроводжується спеціальними чіпами. Автомобіль, як того вимагає закон, був відправлений на штраф-майданчик до з`ясування всіх обставин.

Однак, зовсім скоро і машина, і вантаж були повернуті власнику, оскільки суд не вважав за порушення вищевказаний факт.

Чому феміда закрила очі на очевидне порушення закону?

ОСОБА_1 депутат Сумської обласної ради від партії «Слуга народу» Як вдалося дізнатися з власних джерел у національній поліції Шостки, і машина, і вантаж належали депутату Сумської обласної ради від партії «Слуга народу» ОСОБА_1 , який багато років займається деревопереробкою за допомогою свого підприємства «Сател». Це підприємство вже не раз потрапляло в поле зору поліції, податківців та місцевих активістів. Для одного з борців з незаконним вирубуванням лісу історія закінчилася дуже сумно - йому спалили автомобіль. Незважаючи на те, що інцидент набув широкого розголосу, до відповідальності так ніхто і не був притягнутий.

Що стосується зупиненого тягача, завантаженого лісом, то ділова деревина, без відповідного маркування, була придбана в Шосткинському агролісгоспі. Як виявилося, це далеко не єдиний факт взаємовигідної «співпраці» керівництва підприємства і народного обранця.

Обкатані схеми крадіжки лісу

Варто відзначити, що ділки знахабніли настільки, що навіть особливо не заморочуються з конспірацією і використовують обкатані схеми крадіжки лісу. Зокрема, ділова деревина - лісоматеріали з дерев цінних порід, вивозиться під виглядом дров або фрезерованих заготовок для виготовлення будь-яких виробів з дерева. Нагадаю, з 2017 року діє повна заборона на експорт необроблених лісоматеріалів. Єдиний виняток - звичайні дрова, але їх довжину обмежили двома метрами. Однак, ця «умовність» особливо підприємливих та хитрозроблених ділків не зупиняє.

Ще одна схема крадіжки лісу - вирубка цінних порід під виглядом санітарної рубки. Санітарна рубка передбачає видалення хворих і старих дерев. А в нашому випадку «хворими» і «старими» виявляються вікові корабельні сосни. Більш того, рубки проводяться у вихідні дні, що заборонено. Щоб приховати сліди незаконних рубок, «лісова братва» використовують прийом самовільної порубки. Коли ліс вивозиться, а в поліцію робиться заява, що нібито самовільну порубку зробили невідомі.

«мені вдалося дізнатися, що «Слуга народу» ОСОБА_1 буквально «видавив» з лісів підприємства всі дрібні фірми і створив монополію на вирубку і перевезення лісу. Люди, які заготовляють для нього ліс працюють без оформлення і необхідних допусків. Навіть якщо хтось постраждає, то це будуть проблеми виключно «індіанця». Бо проблеми «індіанців» шерифа ОСОБА_1 не хвилюють. Заготовлена деревина переробляється на пилорамах самого ОСОБА_1 і особливо наближених посадових осіб агролісгоспу. Доходи йдуть безпосередньо в кишені цих самих осіб. При цьому сам агролісгосп планомірно заганяється в борги. Масштаби вирубки лісу вражають навіть бувалих лісорубів. Люди кажуть, що за всю історію існування агролісгоспу такого варварського ставлення до лісу не було ніколи.

Однак, крадіжка лісу на Шосткинщині набирає обертів і апетити у «лісової братви» ростуть, а щедрі відкати і підношення роблять свою справу, «узаконюючи» тотальне цинічне беззаконня. На сьогодні все, дякую правоохоронним органам Шостки , які роблять все можливе для боротьби з місцевою мафією та за надану інформацію.

Я по собі добре знаю, що Шостка - це важке місто, я розумію, як важко служити чесним поліцейським Шостки, коли ця мафія дахується обласниками та покривається своїми судами та прокурорами. Тому, очікую й надалі інформацію по паразитам, з якими боротись важко або неможливо з зрозумілих причин, залюбки надам максимального розголосу»;

-зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом опублікування на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 та на своєму ютюб-каналі повідомлення про прийняте рішення суду з викладенням у такому повідомленні тексту рішення суду;

-стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.;

-вирішити питання удових витрат у справі.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_2 у мережі інтернет на сайті газети ІНФОРМАЦІЯ_2 та на ютюб-каналі в статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і « ІНФОРМАЦІЯ_3 » опублікував наступну інформацію:

«Депутати «Слуги народу» та «ІНФОРМАЦІЯ_3. Обсяги крадіжки лісу набули катастрофічних масштабів. Старожили кажуть що такого варварського ставлення до лісу ще не було ніколи.

Сьогодні я знову повертаюсь до Сумщини, до округу на якому балотувався до Верховної ради України. В об`єктиві мафія міста Шостки - Депутати «Слуги народу» і «ОПЗЖ», яких бояться навіть і правоохоронні органи.

За отриманою мною інформацією від співробітників Нацполіції, на минулому тижнів Шостці, в районі залізничного переїзду, що розташований неподалік від інфекційної лікарні, працівниками поліції був зупинений вантажний автомобіль «Рено» (тягач-довгомір), завантажений деревиною. В кузові знаходився діловий ліс-кругляк хвойних порід (сосна) високої якості, призначений для промислової переробки. Під час перевірки було встановлено, що деревина не має жодних позначок і не супроводжується спеціальними чіпами. Автомобіль, як того вимагає закон, був відправлений на штраф-майданчик до з`ясування всіх обставин.

Однак, зовсім скоро і машина, і вантаж були повернуті власнику, оскільки суд не вважав за порушення вищевказаний факт.

Чому феміда закрила очі на очевидне порушення закону?

ОСОБА_1 депутат Сумської обласної ради від партії «Слуга народу»

Як вдалося дізнатися з власних джерел у національній поліції Шостки, і машина, і вантаж належали депутату Сумської обласної ради від партії «Слуга народу» ОСОБА_1 , який багато років займається деревопереробкою за допомогою свого підприємства «Сател». Це підприємство вже не раз потрапляло в поле зору поліції, податківців та місцевих активістів. Для одного з борців з незаконним вирубуванням лісу історія закінчилася дуже сумно - йому спалили автомобіль. Незважаючи на те, що інцидент набув широкого розголосу, до відповідальності так ніхто і не був притягнутий. Що стосується зупиненого тягача, завантаженого лісом, то ділова деревина, без відповідного маркування, була придбана в Шосткинському агролісгоспі. Як виявилося, це далеко не єдиний факт взаємовигідної «співпраці» керівництва підприємства і народного обранця.

Обкатані схеми крадіжки лісу

Варто відзначити, що ділки знахабніли настільки, що навіть особливо не заморочуються з конспірацією і використовують обкатані схеми крадіжки лісу. Зокрема, ділова деревина - лісоматеріали з дерев цінних порід, вивозиться під виглядом дров або фрезерованих заготовок для виготовлення будь-яких виробів з дерева. Нагадаю, з 2017 року діє повна заборона на експорт необроблених лісоматеріалів. Єдиний виняток - звичайні дрова, але їх довжину обмежили двома метрами. Однак, ця «умовність» особливо підприємливих та хитрозроблених ділків не зупиняє.

Ще одна схема крадіжки лісу - вирубка цінних порід під виглядом санітарної рубки. Санітарна рубка передбачає видалення хворих і старих дерев. А в нашому випадку «хворими» і «старими» виявляються вікові корабельні сосни.

Більш того, рубки проводяться у вихідні дні, що заборонено.

Щоб приховати сліди незаконних рубок, «лісова братва» використовують прийом самовільної порубки. Коли ліс вивозиться, а в поліцію робиться заява, що нібито самовільну порубку зробили невідомі.

«мені вдалося дізнатися, що «Слуга народу» ОСОБА_1 буквально «видавив» з лісів підприємства всі дрібні фірми і створив монополію на вирубку і перевезення лісу. Люди, які заготовляють для нього ліс працюють без оформлення і необхідних допусків. Навіть якщо хтось постраждає, то це будуть проблеми виключно «індіанця». Бо проблеми «індіанців» шерифа ОСОБА_1 не хвилюють. Заготовлена деревина переробляється на пилорамах самого ОСОБА_1 і особливо наближених посадових осіб агролісгоспу. Доходи йдуть безпосередньо в кишені цих самих осіб. При цьому сам агролісгосп планомірно заганяється в борги. Масштаби вирубки лісу вражають навіть бувалих лісорубів. Люди кажуть, що за всю історію існування агролісгоспу такого варварського ставлення до лісу не було ніколи.

Однак, крадіжка лісу на Шосткинщині набирає обертів і апетити у «лісової братви» ростуть, а щедрі відкати і підношення роблять свою справу, «узаконюючи» тотальне цинічне беззаконня. На сьогодні все, дякую правоохоронним органам Шостки, які роблять все можливе для боротьби з місцевою мафією та за надану інформацію.

Я по собі добре знаю, що Шостка - це важке місто, я розумію, як важко служити чесним поліцейським Шостки, коли ця мафія дахується обласниками та покривається своїми судами та прокурорами. Тому, очікую й надалі інформацію по паразитам, з якими боротись важко або неможливо з зрозумілих причин, залюбки надам максимального розголосу».

Проте, вказав, що вказані обставини не відповідають дійсності, тому змушений звернутись до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14.12.2021 року справу направлено за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва (а.с. 28).

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 31.01.2022 року відкрито провадження у справі з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (а.с. 37-38).

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами,

за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Під час судового розгляду встановлено наступні обставини.

у мережі інтернет на сайті газети ІНФОРМАЦІЯ_2 та на ютюб-каналі в статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і «ІНФОРМАЦІЯ_3» опублікував наступну інформацію:

«Депутати «Слуги народу» та «ІНФОРМАЦІЯ_3. Обсяги крадіжки лісу набули катастрофічних масштабів. Старожили кажуть що такого варварського ставлення до лісу ще не було ніколи.

Сьогодні я знову повертаюсь до Сумщини, до округу на якому балотувався до Верховної ради України. В об`єктиві мафія міста Шостки - Депутати «Слуги народу» і «ОПЗЖ», яких бояться навіть і правоохоронні органи.

За отриманою мною інформацією від співробітників Нацполіції, на минулому тижнів Шостці, в районі залізничного переїзду, що розташований неподалік від інфекційної лікарні, працівниками поліції був зупинений вантажний автомобіль «Рено» (тягач-довгомір), завантажений деревиною. В кузові знаходився діловий ліс-кругляк хвойних порід (сосна) високої якості, призначений для промислової переробки. Під час перевірки було встановлено, що деревина не має жодних позначок і не супроводжується спеціальними чіпами. Автомобіль, як того вимагає закон, був відправлений на штраф-майданчик до з`ясування всіх обставин.

Однак, зовсім скоро і машина, і вантаж були повернуті власнику, оскільки суд не вважав за порушення вищевказаний факт.

Чому феміда закрила очі на очевидне порушення закону?

ОСОБА_1 депутат Сумської обласної ради від партії «Слуга народу» Як вдалося дізнатися з власних джерел у національній поліції Шостки, і машина, і вантаж належали депутату Сумської обласної ради від партії «Слуга народу» ОСОБА_1 , який багато років займається деревопереробкою за допомогою свого підприємства «Сател». Це підприємство вже не раз потрапляло в поле зору поліції, податківців та місцевих активістів. Для одного з борців з незаконним вирубуванням лісу історія закінчилася дуже сумно - йому спалили автомобіль. Незважаючи на те, що інцидент набув широкого розголосу, до відповідальності так ніхто і не був притягнутий.

Що стосується зупиненого тягача, завантаженого лісом, то ділова деревина, без відповідного маркування, була придбана в Шосткинському агролісгоспі. Як виявилося, це далеко не єдиний факт взаємовигідної «співпраці» керівництва підприємства і народного обранця.

Обкатані схеми крадіжки лісу

Варто відзначити, що ділки знахабніли настільки, що навіть особливо не заморочуються з конспірацією і використовують обкатані схеми крадіжки лісу. Зокрема, ділова деревина - лісоматеріали з дерев цінних порід, вивозиться під виглядом дров або фрезерованих заготовок для виготовлення будь-яких виробів з дерева. Нагадаю, з 2017 року діє повна заборона на експорт необроблених лісоматеріалів. Єдиний виняток - звичайні дрова, але їх довжину обмежили двома метрами. Однак, ця «умовність» особливо підприємливих та хитрозроблених ділків не зупиняє.

Ще одна схема крадіжки лісу - вирубка цінних порід під виглядом санітарної рубки. Санітарна рубка передбачає видалення хворих і старих дерев. А в нашому випадку «хворими» і «старими» виявляються вікові корабельні сосни.

Більш того, рубки проводяться у вихідні дні, що заборонено.

Щоб приховати сліди незаконних рубок, «лісова братва» використовують прийом самовільної порубки. Коли ліс вивозиться, а в поліцію робиться заява, що нібито самовільну порубку зробили невідомі.

«мені вдалося дізнатися, що «Слуга народу» ОСОБА_1 буквально «видавив» з лісів підприємства всі дрібні фірми і створив монополію на вирубку і перевезення лісу. Люди, які заготовляють для нього ліс працюють без оформлення і необхідних допусків. Навіть якщо хтось постраждає, то це будуть проблеми виключно «індіанця». Бо проблеми «індіанців» шерифа ОСОБА_1 не хвилюють. Заготовлена деревина переробляється на пилорамах самого ОСОБА_1 і особливо наближених посадових осіб агролісгоспу. Доходи йдуть безпосередньо в кишені цих самих осіб. При цьому сам агролісгосп планомірно заганяється в борги. Масштаби вирубки лісу вражають навіть бувалих лісорубів. Люди кажуть, що за всю історію існування агролісгоспу такого варварського ставлення до лісу не було ніколи.

Однак, крадіжка лісу на Шосткинщині набирає обертів і апетити у «лісової братви» ростуть, а щедрі відкати і підношення роблять свою справу, «узаконюючи» тотальне цинічне беззаконня. На сьогодні все, дякую правоохоронним органам Шостки, які роблять все можливе для боротьби з місцевою мафією та за надану інформацію.

Я по собі добре знаю, що Шостка - це важке місто, я розумію, як важко служити чесним поліцейським Шостки, коли ця мафія дахується обласниками та покривається своїми судами та прокурорами. Тому, очікую й надалі інформацію по паразитам, з якими боротись важко або неможливо з зрозумілих причин, залюбки надам максимального розголосу» (а.с. 9-14).

Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно із ст. ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (ч. 1 ст. 201 ЦК України).

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до п. 2 ст. 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (рішення у справі «Карпюк та інші проти України від 06.10.2015 року).

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Лінгенса, Де Гаєс і Гійзельс, Гудвіна, Прагер і Обершлік) свобода вираження поглядів, гарантована п. 1 ст. 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.

Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права, гарантованого статтею 19 (Lingens, citedabove, p. 28, пункт 46).

Суд враховує при цьому правову позицію Європейського суду з прав людини щодо різниці між поняттями «оціночне судження» та «фактів». Так, у пункті 39 рішення Європейського суду з прав людини від 28.03.2013 року у справі «Нова Газета і Бородянський проти Росії» вказано, що правдивість оціночних суджень не піддається доведенню і їх потрібно відрізняти від фактів, існування яких може бути доведено. У пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 року у справі «Фельдек проти Словаччини» суд зазначав, що на відміну від оціночних суджень, реальність фактів можна довести.

Отже, при оцінці твердження про поведінку третьої особи, деколи може бути важко віднайти різницю між оцінкою фактів та оціночними судженнями. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав (Jerusalem v. Austria, no. 26958/95, n. 43, ECHR 2001-11).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Lingens v. Austria» зазначено, що суду необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не можна. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції. У даній справі ЄСПЛ вказав, що: «Суд повинен нагадати, що свобода вираження поглядів гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» або тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості і широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе».

Так, фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.

Європейський суд з прав людини 02.06.2016 року (остаточне - 17.10.2016 року) ухвалив рішення у справі № 61561/08 «Інститут економічних реформ проти України», де, розглядаючи питання забезпечення балансу між свободою вираження поглядів та захистом репутації особи, зазначив, що відповідно до п. 2 ст. 10 Конвенції існує мало можливостей для обмеження політичних висловлювань чи дебатів з питань, що становлять суспільний інтерес, при цьому високий рівень захисту свободи вираження поглядів буде надаватися у випадках, коли висловлювання стосуються питання, що становить суспільний інтерес.

У цьому рішенні суд проводить відмінність між твердженнями про факти і оціночними судженнями. Існування фактів можна довести, тоді як правдивість оціночних суджень не підлягає доведенню. Оціночне судження не може бути доведене, це порушує саму свободу думки, яка є основною частиною права, гарантованого ст. 10 Конвенції.

Для того, щоб розрізняти фактичне твердження і оціночне судження, необхідно брати до уваги обставини справи і загальний тон зауважень, оскільки твердження про питання, що становлять суспільний інтерес, є оціночними судженнями, а не констатацією фактів.

Під час судового розгляду встановлено, що інформація, поширена відповідачем щодо позивача, здійснена у спосіб категоричного та стверджувального висловлення у формі повідомлення про існування конкретних обставин (фактів), тобто є фактичним твердженням, а не оціночним судженням, а тому така інформація може бути перевірена на предмет достовірності.

Тягар доведеності достовірності інформації, поширеної про іншу особу, лежить на тому, хто поширив таку інформацію, позивач лише доводить сам факт її поширення.

Достовірність викладеної відповідачем інформації останнім доказами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не доведена. Відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував правдивість інформації, поширеної ним стосовно позивача, а тому поширена інформація, яка є предметом заявленого позову, є недостовірною.

Зміст поширеної інформація завдає шкоди діловій репутації позивача, порочить його честь та гідність, оскільки спрямована на створення негативної соціальної оцінки позивача в очах оточуючих.

Отже, оскільки за характером висловлювань і вжитих словосполучень поширена відповідачем негативна інформація про позивача є фактичними твердженнями, містить посилання на обставини, як такі, що реально існували, проте правдивість такої інформації не знайшла свого підтвердження, така інформація принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Отже, суд приходить до висновку, що розповсюджена відповідачем інформація щодо позивача, є такою, що ображає честь та гідність позивача, відповідачем не надано суду належних допустимих та достатніх доказів на підтвердження її достовірності, у зв`язку із чим така інформація підлягає спростуванню.

Щодо позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року роз`яснено, що способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.

У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Звертаючись до суду із вказаною вимогою, позивач на її обґрунтування посилався на те, що внаслідок поширення відповідачем вищевказаної інформації він випробував почуття розчарування та тривоги і констатації простого встановлення факту порушення його прав від публікації.

Разом з тим, доказів на підтвердження вказаного суду не надав. Останніх не здобуто й в ході розгляду справи.

Так само позивачем не надано доказів у розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України щодо обґрунтування розміру моральної шкоди.

За таких обставин, суд надходить до висновку про те, що позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України у сумі 2 270,00грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 76-81, 141, 197-198, 200, 206, 259, 263-265, 352, 351 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист гідності, честі та ділової репутації - задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті майнові права ОСОБА_1 на повагу до його гідності та честі, недоторканість його ділової репутації, поширену ОСОБА_2 у мережі інтернет на сайті газети ІНФОРМАЦІЯ_2 та на ютюб-каналі в статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і «ІНФОРМАЦІЯ_3» наступну інформацію:

« ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «ІНФОРМАЦІЯ_3. Обсяги крадіжки лісу набули катастрофічних масштабів. Старожили кажуть що такого варварського ставлення до лісу ще не було ніколи.

Сьогодні я знову повертаюсь до Сумщини, до округу на якому балотувався до Верховної ради України. В об`єктиві мафія міста Шостки - Депутати «Слуги народу» і «ОПЗЖ», яких бояться навіть і правоохоронні органи.

За отриманою мною інформацією від співробітників Нацполіції, на минулому тижнів Шостці, в районі залізничного переїзду, що розташований неподалік від інфекційної лікарні, працівниками поліції був зупинений вантажний автомобіль «Рено» (тягач-довгомір), завантажений деревиною. В кузові знаходився діловий ліс-кругляк хвойних порід (сосна) високої якості, призначений для промислової переробки. Під час перевірки було встановлено, що деревина не має жодних позначок і не супроводжується спеціальними чіпами. Автомобіль, як того вимагає закон, був відправлений на штраф-майданчик до з`ясування всіх обставин.

Однак, зовсім скоро і машина, і вантаж були повернуті власнику, оскільки суд не вважав за порушення вищевказаний факт.

Чому феміда закрила очі на очевидне порушення закону?

ОСОБА_1 депутат Сумської обласної ради від партії «Слуга народу» Як вдалося дізнатися з власних джерел у національній поліції Шостки, і машина, і вантаж належали депутату Сумської обласної ради від партії «Слуга народу» ОСОБА_1 , який багато років займається деревопереробкою за допомогою свого підприємства «Сател». Це підприємство вже не раз потрапляло в поле зору поліції, податківців та місцевих активістів. Для одного з борців з незаконним вирубуванням лісу історія закінчилася дуже сумно - йому спалили автомобіль. Незважаючи на те, що інцидент набув широкого розголосу, до відповідальності так ніхто і не був притягнутий.

Що стосується зупиненого тягача, завантаженого лісом, то ділова деревина, без відповідного маркування, була придбана в Шосткинському агролісгоспі. Як виявилося, це далеко не єдиний факт взаємовигідної «співпраці» керівництва підприємства і народного обранця.

Обкатані схеми крадіжки лісу

Варто відзначити, що ділки знахабніли настільки, що навіть особливо не заморочуються з конспірацією і використовують обкатані схеми крадіжки лісу. Зокрема, ділова деревина - лісоматеріали з дерев цінних порід, вивозиться під виглядом дров або фрезерованих заготовок для виготовлення будь-яких виробів з дерева. Нагадаю, з 2017 року діє повна заборона на експорт необроблених лісоматеріалів. Єдиний виняток - звичайні дрова, але їх довжину обмежили двома метрами. Однак, ця «умовність» особливо підприємливих та хитрозроблених ділків не зупиняє.

Ще одна схема крадіжки лісу - вирубка цінних порід під виглядом санітарної рубки. Санітарна рубка передбачає видалення хворих і старих дерев. А в нашому випадку «хворими» і «старими» виявляються вікові корабельні сосни. Більш того, рубки проводяться у вихідні дні, що заборонено. Щоб приховати сліди незаконних рубок, «лісова братва» використовують прийом самовільної порубки. Коли ліс вивозиться, а в поліцію робиться заява, що нібито самовільну порубку зробили невідомі.

«мені вдалося дізнатися, що «Слуга народу» ОСОБА_1 буквально «видавив» з лісів підприємства всі дрібні фірми і створив монополію на вирубку і перевезення лісу. Люди, які заготовляють для нього ліс працюють без оформлення і необхідних допусків. Навіть якщо хтось постраждає, то це будуть проблеми виключно «індіанця». Бо проблеми «індіанців» шерифа ОСОБА_1 не хвилюють. Заготовлена деревина переробляється на пилорамах самого ОСОБА_1 і особливо наближених посадових осіб агролісгоспу. Доходи йдуть безпосередньо в кишені цих самих осіб. При цьому сам агролісгосп планомірно заганяється в борги. Масштаби вирубки лісу вражають навіть бувалих лісорубів. Люди кажуть, що за всю історію існування агролісгоспу такого варварського ставлення до лісу не було ніколи.

Однак, крадіжка лісу на Шосткинщині набирає обертів і апетити у «лісової братви» ростуть, а щедрі відкати і підношення роблять свою справу, «узаконюючи» тотальне цинічне беззаконня. На сьогодні все, дякую правоохоронним органам Шостки , які роблять все можливе для боротьби з місцевою мафією та за надану інформацію.

Я по собі добре знаю, що Шостка - це важке місто, я розумію, як важко служити чесним поліцейським Шостки, коли ця мафія дахується обласниками та покривається своїми судами та прокурорами. Тому, очікую й надалі інформацію по паразитам, з якими боротись важко або неможливо з зрозумілих причин, залюбки надам максимального розголосу»;

Зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом опублікування на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 та на своєму ютюб-каналі повідомлення про прийняте рішення суду з викладенням у такому повідомленні тексту рішення суду.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко