РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року

м. Рівне

Справа № 565/679/21

Провадження № 22-ц/4815/268/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Першої всеукраїнської кредитної спілки на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2021 року у справі за позовом Першої всеукраїнської кредитної спілки до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором №29 01 2020-11 від 29.01.2020 року (далі кредитний договір) в розмірі 65180,15 грн.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідно до кредитного договору позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 25000 грн. строком на 24 місяці з 29.01.2020 року до 25.01.2022 року зі сплатою 77 процентів річних за користування кредитом. Погашення кредиту здійснюється згідно графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Однак, відповідач ОСОБА_1 починаючи з лютого 2020 року не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, не дотримується графіку розрахунків, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 13.05.2021р. становить 65180,15 грн., з яких: сума заборгованості по кредиту 25000 грн., сума заборгованості по нарахованих та несплачених проентах 22783,54 грн., сума нарахованих згідно із ч.2 ст.625 ЦК та п.8.2. кредитного договору процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання 17396,61 грн.

В забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором Першою всеукраїнською кредитною спілкою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 29.01.2020 року було укладено договори поруки, згідно з якими відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідають перед Першою всеукраїнською кредитною спілкою у тому ж обсязі що і позичальник ОСОБА_1 .

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2021 року позовні вимоги Першої всеукраїнської кредитної спілки задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Першої всеукраїнської кредитної спілки 65180 гривень 15 копійок заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Першої всеукраїнської кредитної спілки понесені по справі судові витрати в розмірі 2270 гривень.

Відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення на користь Першої всеукраїнської кредитної спілки солідарно заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник Першої всеукраїнської кредитної спілки подав апеляційну скаргув якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що жодних заяв по суті справи, у яких відповідно до норм процесуального права мали бути викладені заперечення ОСОБА_2 , до суду нею не подавались, позивачем не отримувались, у судовому рішенні жодних посилань на заяви з запереченнями ОСОБА_2 не зазначені. Таким чином, вважає, що прийняттям заперечень від ОСОБА_2 у неналежній формі судом порушено принцип змагальності сторін, оскільки був позбавлений можливості ознайомитися із запереченнями відповідача та зазначити власні доводи, міркування, обставини в спростування наведених відповідачем заперечень.

Крім того стверджує про наявність підпису ОСОБА_2 на першій сторінці договору у полі "Кредитодавець". До того ж твердження про відсутність ОСОБА_2 під час укладення договору поруки спростовується наявністю її підпису на другому аркуші договору, проставлення якого нею не заперечується.

Також заперечує щодо відмови у задоволенні вимог до ОСОБА_3 ..

Вважає, що недійсність договору не доведена належними та допустимими доказами, а висновок суду побудований на припущеннях. Крім того не з`ясовувався характер відносин між боржником та поручителем ОСОБА_3 .. Стверджує, що відсутність підпису боржника у договорі поруки не є підставою для визнання його недійсним.

Просить рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову в частині стягнення на користь позивача солідарно заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ухвалити нове у відповідній частині, яким позов задовольнити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 29 січня 2020 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та її членом ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №СП 29 01 2020-11, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 25000 грн. та на умовах встановлених цим договором, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язувалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 77 відсотків річних. Строк дії договору 24 місяці з 29.01.2020 року до 25.01.2022 року. Додатком до цього договору визначено графік розрахунків.

29 січня 2020 року на виконання кредитного договору відповідачем ОСОБА_1 були отримані кредитні кошти у розмірі 25000 грн., що підтверджується копією чека.

З наданого суду позивачем розрахунку суми боргу за кредитним договором вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем за період з 29.01.2020 року по 13.05.2021 року становить 65180 грн. 15 коп., яка складається з суми неповернутого кредиту у розмірі 25000 грн., суми нарахованих та несплачених процентів 22783,54 грн. та суми нарахованих згідно ч.2 ст.625 ЦК України та п.8.2 кредитного договору процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання 17396,61 грн.

Як на підставу позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Перша всеукраїнська кредитна спілка покликалась на укладення з вказаним відповідачами договорів поруки №29 01 2020-11/п1 від 29.01.2020 року (поручителем вказана ОСОБА_2 ) та №29 01 2020-11/п2 від 29.01.2020 року (поручителем вказана ОСОБА_3 ).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 , місцевий суд виходив з того, що укладення договору поруки №29 01 2020-11/П2 від 29.01.2020 року із невідомим боржнику поручителем ОСОБА_3 , про що свідчить відсутність підпису боржника у договорі поруки, підписання договору зі сторони кредитодавця та сторони поручителя однією і тією ж особою відповідачем ОСОБА_3 є нетиповою діловою практикою. Вказане, на думку суду, свідчить про те, що договір поруки не був укладений в день укладення кредитного договору з відповідачем ОСОБА_1 та волевиявлення відповідача ОСОБА_3 під час укладення договору поруки не було вільним та не відповідало її внутрішній волі. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про недійсність договору поруки №29 01 2020-11/П2 від 29.01.2020 року.

Однак з такими висновками суду колегія суддів погодитись не може.

Виходячи із положень статей 553, 554, 626 ЦК України, договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем, порука створює права для кредитора та обов`язки для поручителя, безпосередньо на права та обов`язки боржника цей вид забезпечення виконання зобов`язання не впливає, оскільки зобов`язання боржника в цьому випадку не встановлюються, не припиняються, не змінюються.

Отже, чинним законодавством України та умовами договору поруки не встановлено обов`язок кредитора та поручителя попереджати боржника про укладення договору поруки з метою забезпечення виконання його зобов`язань перед кредитором, а волевиявлення боржника під час укладення договору поруки не є істотною умовою договору поруки.

Таким чином відсутність у договорі підпису боржника не є підставою для визнання його недійсним.

Крім того стаття 204 ЦК України вказує, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Статтею 13 ЦПК України закріплює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Відповідач ОСОБА_3 покликалась на укладення договору проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї тиску з боку роботодавця, проте укладений договір поруки не оскаржувала, зустрічного позову у встановленому ЦПК порядку не подала, а тому у суду не було підстав для висновків про недійсність вказаного договору.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 місцевий суд виходив з того, що укладений договір поруки №29 01 2020-11/П1 від 29.01.2020 року є недійсним у зв`язку з недотриманням письмової форми, а саме через відсутність підпису ОСОБА_2 на першій сторінці договору (нікчемність).

Згідно із ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з досліджуваного договору поруки №29 01 2020-11/П1 від 29.01.2020 року на першій сторінці міститься три підписи, проте один з них розташований поряд з підписом представника кредитодавця. Аналогічний підпис розміщений на останній сторінці договору та у копіях паспорту ОСОБА_2 .

Самі ж заперечення щодо укладення спірного договору 29.01.2020 є голослівними. Крім того не узгоджуються з тим, що кредитодавцю долучались копії паспорта та картки фізичної особи платника податків ОСОБА_2 завірені нею 28.01.2020 року тобто напередодні укладення договорів. До того ж проставлення свого підпису на другому аркуші договору відповідач жодним чином не пояснює та не заперечує, що спростовує твердження про необізнаність про будь-які договори.

У зв`язку з встановленим, колегія суддів вважає позовні вимоги доведеними щодо кожного відповідача, а тому місцевий суд дійшов помилкових висновків відмовляючи у позові до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Оскільки відповідальність відповідачів солідарна, то відповідно слід змінити рішення місцевого суду в частині стягнення заборгованих коштів і судових витрат та стягнути їх солідарно з ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача, а також сплачений судовий збір з них в рівних долях.

За таких обставин, місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування і зміни в частині вимог з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першої всеукраїнської кредитної спілки задовольнити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову Першої всеукраїнської кредитної спілки до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - скасувати.

Рішення в частині стягнення заборгованості за кредитним договором змінити, виклавши в такій редакції:

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Першої всеукраїнської кредитної спілки 65180 гривень 15 копійок заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Першої всеукраїнської кредитної спілки в рівних долях сплачений Першою всеукраїнською кредитною спілкою судовий збір по 1891 гривень 66 копійок з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.