Єдиний унікальний номер 317/2753/21
Номер провадження 2/317/123/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

за участі:

секретаря судового засідання Ботушанської Є.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Солтіс І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2021 головуючим по справі визначено суддю Запорізького районного суду Запорізької області Яркіну С.В.

Розпорядженням заступника керівника апарату Запорізького районного суду Запорізької області від 04.10.2021 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 з посади судді Запорізького районного суду Запорізької області.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021 головуючим по справі визначено суддю Запорізького районного суду Запорізької області Громову І.Б.

З урахуванням наданих уточнень до позову, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_5 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 04.05.2011.

Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на сайті банку, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк».

Крім цього, дія договору підтверджується фактом користування позичальником картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2 ст. 642 ЦК України.

При укладанні договору позичальник дав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку (п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Договору).

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту.

ОСОБА_5 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, чим порушила зобов`язання за кредитним договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_5 померла.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємцями, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позивачем 26.08.2020 була направлена претензія кредитора до Запорізької районної державної нотаріальної контори. 01.09.2020 отримана відповідь, у якій зазначалось, що спадкоємці із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».

24.03.2021 до спадкоємців ОСОБА_5 було направлено лист-претензію, згідно яким позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій з боку спадкоємців не було виконано.

Станом на дату смерті спадкодавця заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 04.05.2011 становить 25194,27 грн., яка складається з наступного: 4900,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 20294,27 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, які позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати на сплату судового збору.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 08.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено з повідомленням (викликом) сторін.

У ході розгляду справи задоволено клопотання представника позивача та витребувано від Запорізької районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Солтіс І.В. надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

По-перше, у доданій позивачем до позовної заяви копії Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг відсутні відомості про суму кредиту, умови кредитування, умови щодо розміру процентної ставки, суму комісії, строк повернення кредиту, умови про відповідальність позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів).

По-друге, надані позивачем Умови та правила не містять підтверджень, що саме з даною редакцією позичальник був ознайомлений та погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, тому відсутні підстави вважати, що сторони у письмовому вигляді обумовили відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

По-третє, у позовній заяві зазначено, що за життя спадкодавця розмір кредитного ліміту було збільшено до 4900,00 грн., при цьому з розрахунку заборгованості, який є додатком до позовної заяви, видно, що банком проводилося самостійне списання коштів з метою погашення боргових зобов`язань та списано 6116,56 грн. Отже, за життя позичальник виконав взяті на себе боргові зобов`язання у повному обсязі.

По-четверте, у заяві позичальника відсутні умови договору щодо права на одержання від позичальника відсотків за користування кредитом та встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафу) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містять підпису померлого боржника, отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

По-п`яте, лише факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме відповідачі стали спадкоємцями та прийняли після померлого спадщину.

З огляду на викладене, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Солтіс І.В. просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У відповіді на відзив представника АТ КБ «ПриватБанк» доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, визначені безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

У відзиві представник відповідача посилається на те, що лише факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме відповідачі стали спадкоємцями та прийняли після померлого спадщину.

Позивач не погоджується з даним твердженням з огляду на те, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Виходячи з наведеного спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття або відмову від спадщини у строк з 23.10.2019 по 23.04.2020.

У даному випадку спадкоємцями є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копіями їх паспортів, де в якості адреси реєстрації зазначено: АДРЕСА_1 .

Відповідачі не надали належних та допустимих доказів, що спростовують дану обставину.

Крім того, 26.08.2020 позивачем була направлена претензія кредитора до Запорізької районної державної нотаріальної контори та 01.09.2020 отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами при прийняття чи відмову від спадщини не звертались, спадкова справа була відкрита на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».

Отже, спадкування обов`язків померлої ОСОБА_5 відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки.

24.03.2021 позивачем до спадкоємців було направлено лист-претензію, але з боку останніх жодних дій виконано не було.

Стосовно посилань представника відповідача у відзиві на позов про відсутність відомостей у Анкеті-заяві щодо суми кредиту, умов кредитування, умов щодо розміру процентної ставки, суму комісії, строку повернення кредиту, умов про відповідальність позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів) та відсутність підтверджень, що саме з доданою до позову редакцією Умов та Правил надання банківських послуг була ознайомлена ОСОБА_5 підписуючи заяву про приєднання, позивач повідомляє наступне.

Правила та умови АТ КБ «ПриватБанк» є публічною офертою. ОСОБА_5 було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у якій зазначено, що підписавши цю заяву, позичальник ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг (у письмовому вигляді), у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розміщеним на сайті банку, тарифами банку, які разом із цією заявою складають Договір банківського обслуговування.

Тарифи розмір винагороди за послуги банку; є невід`ємною частиною Договору, перелік яких може змінюватись і доповнюватись. З моменту оформлення кредитного договору позичальник не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку.

Також до матеріалів позовної заяви долучено Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту банком встановлено процентну ставку у розмірі 36,00% на рік, вказано розмірі комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо.

З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів чітко вбачається, що ОСОБА_5 до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про її обізнаність щодо умов кредитування. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічна експертиза по справі не призначалась.

Крім того, посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду України є недоречними, оскільки не узгоджуються з обставинами даної справи.

Враховуючи вищевказане, позивач вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні тим, що у ньому викладені.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Солтіс І.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, зазначених у відзиві.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилась.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явився, клопотань, заяв та відзиву до суду не надходило.

Вислухавши доводи представника позивача, представника відповідача та дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» б/н від 04.05.2011 ОСОБА_5 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору (а.с. 17).

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

ОСОБА_5 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, складають між сторонами договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі.

23.10.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1269 (а.с. 51).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 04.05.2011, станом на дату смерті ОСОБА_5 , розмір її заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 25194,27 грн., яка складається з наступного: 4900,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 20294,27 грн. заборгованість за нарахованими відсотками (а.с. 10-12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців і таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як роз`яснено у п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця.

Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно (право володіння, користування).

За змістом ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Абзацом 2 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Позивач, як кредитор спадкодавця 22.07.2020 звернувся до Запорізької районної державної нотаріальної контори з претензією про включення кредиторських вимог АТ КБ «ПриватБанк» у спадкову масу та повідомлення спадкоємців померлої про наявність заборгованості останнього перед банком (а.с. 53).

З відповіді на претензію Запорізької районної державної нотаріальної контори № 876/02-14 від 28.08.2020 вбачається, що претензія кредитора після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за № 1670/02/14. Спадкова справа № 71 за 2020 рік (а.с. 54).

12.03.2021 до спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було направлено лист-претензію (а.с. 55-56), але ніяких дій ними не було вчинено.

З копій паспортів ОСОБА_2 (а.с. 47-48) та ОСОБА_3 (а.с. 49-50) вбачається, що відповідачі зареєстровані за адресою реєстрації позичальника ОСОБА_5 на час її смерті, а саме: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до спадкової справи № 71/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , початої 01.04.2020 Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, із заявою про прийняття спадщини зверталась тільки ОСОБА_2 , у якій зазначила, що крім неї спадкоємцем за законом є ОСОБА_3 .

Крім того, матеріали справи містять копію Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 87539097 від 19.05.2017, у відповідності до якої за параметрами запиту: РНОКПП НОМЕР_2 , який був присвоєний померлій позичальниці клієнту АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 , значиться: об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка; площа: 6,5061 га; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; форма власності: приватна; розмір частки: 1; власники: ОСОБА_5 . Наведена інформація свідчить про наявність спадкової маси.

Беручи до уваги те, що заяв про відмову від спадщини після померлої ОСОБА_5 відповідачі до нотаріальної контори не подавали та при цьому постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вказане свідчить про прийняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , спадщини, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, оскільки відсутність свідоцтва про право на спадщину не свідчить про неприйняття особою спадщини.

Згідно з приписами ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за нарахованими відсотками.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості за договором б/н від 04.05.2011, посилався на виписку з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», які розміщені на сайті: www.privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Відповідно до приписів постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17 провадження № 14-131цс19), Велика Палата Верховного Суду наголошує про неможливість застосування до вказаних правовідносин правил ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період: з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

У зв`язку з тим, що позивачем не надано до суду підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику ОСОБА_5 . Умови та правила банківських послуг, анкета-заява не містить відомостей про домовленість сторін щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, відсутні правові підстави для стягнення на користь банку заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Ні підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 608, 642, 1054, 1216, 1218, 1219, 1220, 1268, 1270, 1281, 1282, 1296, ЦК України; ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № НОМЕР_5 , МФО 305299, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) заборгованість за кредитним договором б/н від 04.05.2011 у розмірі 4900 грн. 00 коп. (чотири тисячі дев`ятсот грн. 00 коп.).

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № НОМЕР_5 , МФО 305299, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) суму судового збору у розмірі 441 грн. 49 коп. (чотириста сорок одна грн. 49 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Б. Громова