Ухвала

01 грудня 2022 року

м. Київ

провадження № 61-113вп22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із клопотанням про визначення підсудності справи, до якого додана позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

Заявник зазначає, що 20 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та

ОСОБА_1 укладений шлюб, в якому народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2013 року шлюб, укладений 20 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано.

Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з нею. Проте з жовтня 2020 року відповідач викрав дитину і чинить перешкоди у спілкуванні та вихованні.

Також вказує, що з червня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі

з громадянином російської федерації.

В обґрунтування клопотанняпро визначення підсудності зазначає, що вона та ОСОБА_2 є громадянами України.

Вказує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тимчасово проживають за межами України, а саме: ОСОБА_1 проживає у м. Москва, російської федерації, на підтвердження чого надає копію дозволу на тимчасове проживання іноземного громадянина № НОМЕР_1 , виданого 18 червня

2019 року на ім`я ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 проживає у м. Брест Республіки Білорусь, на підтвердження чого надає копію дозволу на тимчасове проживання іноземного громадянина № НОМЕР_2 , виданого

15 жовтня 2020 року на ім`я ОСОБА_2 .

У визначенні підсудності слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України.

Аналіз наведеної норми права свідчить, що підсудність справ за участю громадян України визначається ухвалою Верховного Суду у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

Частиною першою статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1

з 03 серпня 2004 року зареєстрована у квартирі

АДРЕСА_1 .

Адресою фактичного проживання позивача указана: російська федерація,

АДРЕСА_2 , проте відсутні докази, що підтверджують вказане.

Також відсутні документи, що підтверджують місце проживання

ОСОБА_2 у м. Брест, Республіки Білорусь.

Таким чином, заявником не додано до клопотання доказів (оригінали або засвідчені належним чином копії) на підтвердження факту проживання сторін у справі за межами України.

Разом із цим, до клопотання не додано копії паспортів громадян України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ураховуючи викладене, правові підстави та умови, визначені законодавством, для визначення підсудності у справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні відповідно до статті 29 ЦПК України відсутні.

Керуючись статтею 29 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта