Провадження №: 2/755/6467/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., перевіривши виконання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали заяви вважаю, що вона не відповідає вимогам ЦПК України, а саме.

Відповідно до частини 5 статті 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач в свої позовній заяві посилається на те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року ухвалено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь дитини ОСОБА_3 у розмірі 1 000,00 грн.

Однак, позивачем в порушення норм процесуального законодавства до позовної заяви не додано доказів з яких можливо було встановити дану обставину, а саме копії рішення суду по справі № 755/19742/15-ц.

Таким чином, позивачу необхідно надати докази на підтвердження вказаної підстави у позовній заяві у відповідній кількості до сторін по справі.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин заява повинна бути залишена без руху, а позивачу необхідно надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання заявником ухвали, інакше заява вважатиметься не поданою і підлягає поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Яровенко