Ухвала

08 грудня 2022 року

місто Київ

справа № 303/4772/16-ц

провадження № 61-10507ск22

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Мукачівської міської ради, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Мукачівська державна нотаріальна контора, про визнання правочину частково недійсним,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_2 у серпні 2016 року звернулася до суду із позовом до Мукачівської міської ради, ОСОБА_1 , у якому просила:

- усунути перешкоди у користуванні її квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визначення порядку користування земельною ділянкою за цією адресою під квартирою АДРЕСА_1 та двором з господарськими будівлями і спорудами до неї, сараями літ. «В», літ. «Г», літ. «Д». та навісом літ. «Е», з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, користувач ОСОБА_2 ; під квартирою АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, користувач ОСОБА_1 ; під приміщенням АДРЕСА_2 , комерційного призначення, користувач ОСОБА_1

- зобов`язати ОСОБА_1 , яка є власницею приміщення АДРЕСА_2 , звільнити сарай під літ. «Г»;

- заборонити ОСОБА_1 , яка є власницею приміщення АДРЕСА_2 , користуватися підвалом літ. «А», підвалом літ. «І», площею 21, 70 кв. м. у житловому будинку літ. «А» та сараєм літ. «Г».

ОСОБА_1 у 2016 році звернулася до суду із позовом до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Мукачівська державна нотаріальна контора, у якому просила визнати недійсним договір дарування квартири від 11 лютого 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори Плеша А. М. у реєстрі за № 1-47, в частині абзацу 2 пункту 1 щодо дарування сараю літ. «Г» та навісу літ. «Е».

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 08 квітня 2021 року Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області відмовив у задоволенні позовів

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Постановою від 14 вересня 2022 року Закарпатський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_2 , рішення Мукачівського міськрайонного суду від 08 квітня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 скасував, постановив нове рішення.

Суд усунув перешкоди ОСОБА_2 у користуванні її квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визначення порядку користування земельною ділянкою на АДРЕСА_3 та двором з господарськими будівлями і спорудами до неї, сараями літ. «В», літ. «Г», літ. «Д» та навісом літ. «Е», з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, користувач

ОСОБА_2 ; під квартирою АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, користувач ОСОБА_1 та визначив ОСОБА_2 у користування три ділянки, перша, площею 79, 00 кв. м, та довжинами ліній між поворотними точками по периметру земельної ділянки: 5, 11 м, 5, 77 м, 1, 68 м, 4, 49 м, 1, 00 м, 2, 48 м, 7, 81 м, 12, 75 м, друга, площею 69, 0 кв. м, та довжинами ліній між поворотними точками по периметру земельної ділянки: 3, 76 м, 1, 40 м, 3, 46 м, 9, 89 м, 4, 79 м, 3, 38 м, 2, 46 м, 7, 79 м, третя, площею 401, 24 кв. м, та довжинами ліній між поворотними точками по периметру земельної ділянки: 7, 62 м, 8, 98 м, 11, 89 м, 9, 55 м, 24, 70 м, 32, 95 м.

Зобов`язав ОСОБА_1 звільнити сарай під літ. «Г» будинку АДРЕСА_3 та заборонив їй користуватися підвалом літ. «А», площею 21, 70 кв. м, у житловому будинку під літ. «А» та сараєм під літ. «Г».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

І. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 24 жовтня 2022 року із використанням системи «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просила скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Ухвалою від 02 листопада 2022 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав заявнику строк для усунення її недоліків.

ОСОБА_1 14 листопада 2022 року із використанням системи «Електронний суд» подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків разом із копією квитанції про сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 2 204, 80 грн.

Ухвалою від 21 листопада 2022 року Верховний Суд продовжив ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Заявник 05 грудня 2022 року із застосуванням системи «Електронний суд» подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додала виправлену редакцію касаційної скарги із належним зазначенням підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій, а також докази направлення листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій касаційної скарги.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що у касаційній скарзі заявник визначила підстави касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник, наполягаючи на тому, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження судових рішень визначила те, що:

- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених, зокрема у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 лютого 2021 року у справі № 904/2979/20, відповідно до яких особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести певні факти порушення її майнових прав або інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено;

- (2) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених, зокрема у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 910/8357/18, у постановах Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року

у справі № 6-78цс13, від 11 травня 2016 року у справі № 6-806цс16, згідно з якими за змістом статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду; таке розуміння визнання оспорюваного правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці;

- (2) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 910/23346/16, відповідно до яких чітка та передбачувана вимога

статті 131-2 Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу;

- (3) суд апеляційної інстанції безпідставно відхилив клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначені ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389, пункті 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської областіцивільну справу № 303/4772/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Мукачівської міської ради, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю; за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Мукачівська державна нотаріальна контора, про визнання правочину частково недійсним.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак