Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/920/22
Провадження № 2-о/553/36/2022
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Високих М.С., перевіривши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулась до суду із заявою, в якій прохає встановити факт перебування її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_3 з 01.01.2015 по 24.02.2022.

Ухвалою суду від 06.05.2022 вказану заяву було залишено без руху та надано заявнику п`ятиденний строк для усунення виявлених недоліків. Провадження у справі не відкрито.

Копія ухвали про залишення позову без руху була надіслана на електронну адресу заявника та отримана нею 09.05.2022.

Однак вимоги ухвали заявником до цього часу виконані не були, виявлені недоліки заяви не усунені, у зв`язку з чим заява підлягає поверненню відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України.

Приймаючи рішення про повернення пред`явленої заяви, суд зазначає, що статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Отримавши ухвалу суду про усунення недоліків, заявник вимоги суду не виконала, жодних недоліків не усунула, із клопотанням про продовження строку не зверталась, що в даному випадку свідчить про «процесуальну бездіяльність» учасника справи, що мало наслідком не виконання ухвали про усунення недоліків, які унеможливлювали призначення справи до розгляду.

ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статтею 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

Обмеженням права на доступ до суду, в даному випадку є додержання процесуальної форми і змісту пред`явленої до суду позовної заяви, тобто додержання умов її прийнятності, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Керуючись ст.ст.185, 260, 261 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні визнати неподаною та повернути заявнику разом із доданими до неї документами.

Копію заяви залишити в суді.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих