Справа № 184/590/22
Номер провадження 2/184/261/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Михайлової Т.В.,

розглянувши в м. Покров у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню», -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. був вчинений виконавчий напис за №6073 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості в сумі 58060,00 грн. 22 лютого 2022 року у додатку «Дія» позивачу надійшло повідомлення щодо відкриття виконавчого провадження №68734057. Цього ж дня було також накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках ОСОБА_1 . Через комп`ютерну програму «Автоматизована система виконавчого провадження за допомогою ідентифікатору доступу ОСОБА_1 вперше зміг ознайомитися з виконавчим написом №6073 від 27.01.2020 року. До цього будь-яких листів чи повідомлень від відповідача та/або приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису №6073 від 27.01.2020 року позивач не отримував. Про наявність оскаржуваного виконавчого напису позивач дізнався після відкриття виконавчого провадження. Позивач взагалі ніколи не укладав будь-яких договорів щодо отримання в борг саме такої суми грошових коштів, а тому не розуміє, з яких підстав було вчинено виконавчий напис. Тому вважає, що виконавчий напис №217639 від 23.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., є таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надали заяву, в якій просять розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача - ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Разом з тим, на адресу суду органом зв`язку повернутий конверт з повідомленням та довідкою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Третя особа - державний виконавець Покровський відділ ДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалив рішення про заочний розгляд справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6073, яким запропоновано стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованість в розмірі 58060,00 грн.

Державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гуслаською Л.І. на підставі виконавчого напису №6073 від 27.01.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. було винесено постанову ВП №68734057 від 22.02.2022 року про відкриття виконавчого провадження, постанову ВП №68734057 від 22.02.2022 року про арешт коштів боржника.

Директор ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» звернувся до Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про примусове виконання рішення, в якій просить розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. за №6073 від 27.01.2020р. про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 58060,00 грн. Звернути стягнення на зарплату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Накласти арешт на наявні рахунки боржника, що відкриті в банках.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України") кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Оскарження виконавчого напису може бути за таких підстав:

1.нотаріус має право вчиняти виконавчий напис тільки тоді, коли справа безспірна, тобто коли боржник погоджується із заборгованістю;

2.зміст виконавчого напису не відповідає Закону України «Про нотаріат»;

3.не перевірено факт одержання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень за договором;

4.незалежно від того, що строк виконання основного зобов`язання не закінчився, стягується вся сума боргу;

5.недотримання строків давності.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В п.1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань.

Відповідно до п.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій, передбачено не тільки подання стягувачем відповідної заяви нотаріусу про вчинення виконавчого напису, але й передбачено процедуру вчинення нотаріальних дій, тобто, що саме нотаріус повинен зробити перед вчиненням виконавчого напису.

Так, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Таким чином, обов`язковою умовою для вчинення виконавчого напису є наявність доказів надіслання Відповідачем повідомлення - письмової вимоги Боржнику про усунення порушень основного зобов`язання та доказ отримання Боржником зазначеного повідомлення.

Судом встановлено, що жодних повідомлень, письмових вимог чи інших документів від імені відповідача або приватного нотаріуса позивач ніколи не отримував, про наявність оскаржуваного виконавчого напису позивач дізнався вже після відкриття виконавчого провадження. Позивач взагалі ніколи не укладав будь-яких договорів щодо отримання в борг саме такої суми грошових коштів, а тому не розуміє, з яких підстав було вчинено виконавчий напис.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року по справі №6-887цс17.

Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16 травня 2018 року у справі У? 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат».

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в Постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року справа М161/6092/18-Ц.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку(підпункт 3.5 пункту З Глави 16 розділу II Порядку).

Суд звертає увагу на те, що позивач не погоджується із сумою заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, оскільки взагалі ніколи не отримував грошові кошти в такому розмірі та не розуміє звідки виникла саме ця сума заборгованості.

Сам факт незгоди позивача із розміром заборгованості свідчить про наявність спору між сторонами, який підлягає вирішенню в судовому порядку, а тому відсутня головна умова для вчинення виконавчого напису - безспірність заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «II. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашений заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №66~ «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 03.07.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14.

Відповідно до п. 1 Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Позивач ніколи не укладав ніяких нотаріально посвідчених кредитних договорів, ані з Відповідачем, ані з будь-якими іншими фінансовими установами, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Наведене кореспондується з правовою позицією, що викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду №172/1652/18 від 21.10.2020 року.

Крім того, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ч. 2 ст. 50 Закону України «Про нотаріат»).

У спорах між боржниками і стягувачами, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, зокрема про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, належним відповідачем є стягувач (кредитор), на користь якого було вчинено виконавчий напис, оскільки предметом позову є спір про право.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що приватний нотаріус Гуревічов О.М. не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, тому вказаний вище виконавчий напис №6073 від 27.01.2020 року, є таким, що не підлягає виконанню.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору на суму 992,40 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню» - задовольнити.

Визнати виконавчий напис №6073 від 27.01.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, відповідно до якого стягнуто заборгованість в розмірі 58060 (п`ятдесят вісім тисяч шістдесят гривень) 00 копійок з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» (, адреса: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, буд. 9А, офіс 203) - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» (, адреса: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, буд. 9А, офіс 203) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), місце проживання: АДРЕСА_1 судові витрати у виді судового збору на суму 992,40 грн. згідно квитанції №5500-8748-1190-3846 від 21.04.2022р.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.05.2022р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш