ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/984/22 Справа № 202/2870/20 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

27 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді - Ткаченко І.Ю.,

Суддів: Деркач Н.М., Пищиди М.М.

ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 листопада 2020 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволенні.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без задоволення.

Не погодившись з вище зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення посилаючись на те, що з повним текстом ухвали про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення ознайомився її представник лише 21.12.2021 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи вищенаведене, строки апеляційного оскарження підлягають поновленню, оскільки вони пропущені апелянтом з поважних причин.

Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року, вказана апеляційна скарга була залишена без руху з наданням строку - десять днів з моменту отримання копії ухвали, для надання доказів сплати судового збору.

Роз`яснено, що у разі невиконання ухвали і неусунення недоліків до вказаного строку, апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута особі, яка подала скаргу.

23 травня 2022 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якій вона просить звільнити її від сплати судового збору. Обґрунтовуючи таке клопотання апелянт посилається на ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів.

Відповідно до ч.3 ст. 22 ЗУ Про захист прав споживачів споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно ст. 6 Постанови Пленуму ВСУ Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист споживачів від 12.04.1996 р., заява про захист прав споживача має повністю відповідати вимогам ст.137 ЦПК ( 1502-06 ) щодо форми й змісту позовної заяви, зокрема, містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер). При прийнятті заяви слід мати на увазі, що згідно з ч.4 ст.24 Закону ( 1023-12 ) споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав. Відповідно до п.10 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" ( 7-93 ) від оплати цим митом заяв про захист прав споживачів звільняються також Державний комітет України у справах захисту прав споживачів і його органи, громадські організації (об`єднання) споживачів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі 761/24881/16-ц, порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Як вбачається із апеляційної скарги, рішення суду оскаржується щодо вирішення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, тому у відповідності до вимог діючого законодавства на ці правовідносини не поширюються норми щодо звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки ОСОБА_1 не зверталася до суду із зустрічним позовом, пов`язаного з порушенням її прав, в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Тобто, в апеляційній скарзі викладено вимогу, яка не стосується захисту порушеного права ОСОБА_1 , як споживача, яка звернулася до суду із позовом про захист свого порушеного права, тому підстав для звільнення її від сплати судового збору відсутні.

Крім того, апелянт також просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, а розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік.

На підтвердження зазначеного надає копію довідки про доходи з Пенсійного фонду України за період 1998 року по 2017 рік форми ОК-5, відомості з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2020 рік, копію постанови ДВС про звернення стягнення на пенсію боржника від 05.10.2021 року .

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до спати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Виходячи зі змісту ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити, розстрочити, зменшити розмір судового збору або звільнити від сплати судового збору у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік, позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа ,яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Правова позиція щодо необхідності підтвердження незадовільного майнового стану була викладена в постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 у справі №904/9117/17, в якій Верховний Суд вказав на те, що єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, суд звертає увагу, що статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням скаржника, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи викладене, а також положення статті 5 Закону України „Про судовий збір", суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору, а тому наведені доводи щодо звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та надані на їх підтвердження докази не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору.

Відтак клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст. ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Враховуючи, що недоліки апеляційної скарги не усунуті, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути її скаржнику.

Роз`яснити ОСОБА_1 те, що вона не позбавлена можливості повторно звернутися до суду з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2020 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - визнати неподаною та повернути апелянту.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у визначеному законом порядку.

Судді: