Справа № 199/3073/16
№ 2/183/442/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Кодаченко А.Г.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за участю:

представник відповідача ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року позивач - Публічне Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне Товариство «Альфа-Банк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , у якому просили:

- звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № MRTG-57/S, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 14507, а саме на: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,097 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

- визначити у рішенні спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом надання ПАТ «Альфа-Банк» права на продаж предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві від свого імені, в порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Початкову ціну встановити на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності;

- за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити вимоги АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором № MRTG-57 від 30 вересня 2008 року у розмірі 15 730 312,50 (п`ятнадцять мільйонів сімсот тридцять тисяч триста дванадцять) гривень 50 копійок та усі витрати, пов`язані зі збереженням та реалізацією предмету іпотеки;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» сплачений судовий збір за подання позову в сумі 235 954,69 (двісті тридцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривень 69 копійок.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.09.2008 року між ТОВ «УніКредит Банк» (згідно з редакцією Статуту від 17.02.2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником усіх його прав та обов`язків) та ОСОБА_1 було укладено Договір про іпотечний кредит № MRTG-57, згідно умов якого ТОВ «УніКредит Банк» надав Відповідачу грошові кошти в сумі 400 000,00 (чотириста тисяч) доларів США 00 центів, зі сплатою 12,85 % (дванадцять цілих вісімдесят п`ять сотих) відсотків річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 30 вересня 2028 року, на умовах визначених Договором кредиту.

30.09.2008 року між Відповідачем та ТОВ «УніКредит Банк», в забезпечення виконання зобов`язань за Договором Кредиту, було укладено іпотечний договір № MRTG-57/S, що був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 14507.

Згідно умов іпотечного договору, ОСОБА_1 передав нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,097 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - в іпотеку банкові.

Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 20141322, виданим Новомосковським районним комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 08 вересня 2008 року, балансова вартість Предмета іпотеки становить 877 723 (вісімсот сімдесят сім тисяч сімсот двадцять три) гривні 00 копійок.

Разом з Іпотекою нерухомого майна, яке забезпечене в Договорі Іпотеки, в Іпотеку за цим Договором надалась земельна ділянка, на якій знаходяться визначені будівлі та споруди. Земельна ділянка, загальною площею 0,097 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та стане власністю Іпотекодавця в майбутньому на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 30 вересня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., за реєстровим № 14498. Цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Кадастровий номер -03-002-0151.

Відповідно до умов Договору кредиту (п. п. 5.3.1., 5.3.2.) Боржник взяв на себе зобов`язання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання, а також сплати штрафних санкцій, у разі невиконання кредитних зобов`язань у визначений термін.

Позивач зазначає, що боржник свої зобов`язання за договором не виконує, внаслідок чого станом на 17.02.2016 року сума заборгованості по Кредитному договору складала 582 177,28 (п`ятсот вісімдесят дві тисячі сто сімдесят сім) доларів США 28 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 17.02.2016р. складає 15 730 312,50 (п`ятнадцять мільйонів сімсот тридцять тисяч триста дванадцять) грн. 50 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом 383 519,06 (триста вісімдесят три тисячі п`ятсот дев`ятнадцять) доларів США 06 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 17.02.2016р. складає 10 362 607,53 грн. (десять мільйонів триста шістдесят дві тисячі шістсот сім гривень, 53 копійки);

- заборгованість за відсотками ? 198 658,22 (сто дев`яносто вісім тисяч шістсот п`ятдесят вісім) доларів США 22 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 17.02.2016р. складає 5 367 704,97 (п`ять мільйонів триста шістдесят сім тисяч сімсот чотири) грн. 97 коп.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту 2 647,24 (дві тисячі шістсот сорок сім) доларів США 24 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 17.02.2016р. складає 71 527,96 (сімдесят одна тисяча п`ятсот двадцять сім) грн. 96 коп.;

- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 5 861,16 (п`ять тисяч вісімсот шістнадцять) доларів США 16 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 17.02.2016р. складає 158 367,45 (сто п`ятдесят вісім тисяч триста шістдесят сім) грн. 45 коп.

Позивач у позові посилається на те, що умовами іпотечного договору, а саме п. 7.1.5, 7.1.6, передбачена можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання або неналежним чином виконання відповідачем зобов`язань за договором кредиту.

Відповідно п. 7.1.11. іпотечного договору Позивач за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Посилаючись на норми Закону України «Про Іпотеку», позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 27.04.2016 року визначено головуючим суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області суддю Богун Оксану Олегівну (а.с. 47 т. І).

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Богун О.О. від 12 травня 2016 року відкрите провадження у справі (а.с. 49 т. І).

16 вересня 2016 року представник відповідача звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи та заявою про витребування доказів по справі (а.с. 66, 67 т. І).

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Богун О.О. від 24.10.2016 року провадження у справі зупинено до закінчення проведення експертизи (а.с. 77-78 т. І).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 03.05.2017 року головуючим суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області суддю Руденко Вікторію Василівну (а.с. 105 т. І).

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Руденко В.В. від 08.06.2017 року поновлено провадження по справі (а.с. 111 т. І).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року справу передано за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду (т.1, а.с. 122).

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 25.07.2017 року визначено головуючим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суддю Майна Ганну Євгенівну (а.с. 126 т. І).

Ухвалою судді Майної Г.Є. від 27 липня 2017 року прийнято справу до свого провадження (а.с. 127 т. І).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.11.2017 року призначено почеркознавчу експертизу (а.с. 145-146 т. І).

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майної Г.Є. від 24.05.2018 року провадження у справі про звернення на предмет іпотеки поновлено (а.с. 174-175т. І).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.08.2018 року позивача зобов`язано надати додаткові матеріали для проведення судової експертизи (а.с. 182-183 т. І).

21.11.2018 року у зв`язку із закінченням повноважень судді Майної Г.Є. призначено повторний автоматизований розподіл судових справ (а.с. 202 т. І).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 21.11.2018 року визначено головуючим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суддю Городецького Дмитра Ілліча (а.с. 203 т. І).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 року позовну заяву залишено без розгляду (а.с. 235-236 т. І).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.07.2020 року ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2019 року, - скасовано (а.с. 54-56 т. ІІ).

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 10.08.2020 року визначено головуючим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суддю Сороку О.В (а.с. 59 т. ІІ).

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сороки О.В. від 13.08.2020 року прийнято справу до свого провадження (а.с. 60 т. ІІ).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сороки О.В. від 29.10.2020 року залучено в якості правонаступника позивача АТ «Альфа-Банк» (а.с. 93-94 т. ІІ).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.10.2020 року у позивача витребувано оригінали договору про іпотечний кредит, іпотечний договір, квитанції про видачу ОСОБА_1 грошових коштів з каси банку (а.с. 95-96 т. ІІ).

09.03.2021 року третя особа по справі ОСОБА_2 звернулася до суду з самостійними вимогами щодо предмет спору, просила визнати недійсним договір іпотеки (а.с. 131-137 т. ІІ).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2021 залучено в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_2 (а.с. 159-161 т. ІІ).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 року по справі судову почеркознавчу експертизу (а.с. 189-191 т. ІІ).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. від 10.01.2022 року поновлено провадження у справі (а.с. 217 т. ІІ).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.06.2022 року позов третьої особи по справі ОСОБА_2 про визнання недійсним іпотечного договору, залишено без розгляду (а.с. 228 т. ІІ).

Ухвалою суду від 14 червня 2022 року призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, справу просить розглянути на підставі наявних у ній доказів позов підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що позивачем на неодноразову вимогу суду не надано оригіналів договору про іпотечний кредит, іпотечного договору, квитанції про отримання коштів з каси банку. Звернув увагу, що копія квитанції, яка міститься в справі не містить підписів сторін. Оскільки стороною позивача протягом тривалого часу не виконувалися ухвали суду про забезпечення доказів, просив встановити факт не підписання ОСОБА_1 договору про іпотечний кредит, а також встановити факт невидачі кредиту за договором про іпотечний кредит.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена судом, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши підстави позову, а також докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та достовірності, дійшов до наступних висновків.

Суду надано копію Договору про іпотечний кредит № MRTG-57 від 30.09.2008 року, у відповідності до якого ТОВ «УніКредит Банк» надав Відповідачу грошові кошти в сумі 400 000,00 (чотириста тисяч) доларів США 00 центів, зі сплатою 12,85 % (дванадцять цілих вісімдесят п`ять сотих) відсотків річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 30 вересня 2028 року, на умовах визначених Договором кредиту (а.с. 11-18 т. І).

30.09.2008 року між Відповідачем та ТОВ «УніКредит Банк» в забезпечення виконання зобов`язань за Договором Кредиту було укладено іпотечний договір № MRTG-57/S, що був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 14507, у відповідності до якого ОСОБА_1 передав в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,097 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Склад предмета іпотеки: Житловий будинок позначений за планом земельної ділянки під. літ. А, сарай Б, вбиральня В, навіс Г, колодязь К, басейн бас., фонтан фон., зливна яма з/я, огорожа ? №1-5, замощення І. Житлова площа житлового будинку становить 57,10 кв.м., загальна площа 210,50 кв.м..

Разом з Іпотекою нерухомого майна, яке забезпечене в Договорі Іпотеки, в Іпотеку за цим Договором надалась земельна ділянка, на якій знаходяться визначені будівлі та споруди. Земельна ділянка, загальною площею 0,097 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та стане власністю Іпотекодавця в майбутньому на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 30 вересня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., за реєстровим № 14498. Цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Кадастровий номер -03-002-0151. (а.с. 19-24 т. І).

Суду надано копію договору купівлі-продажу, посвідченого 30 вересня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., за реєстровим № 14498, за яким ОСОБА_4 , з однієї сторони, продала, а ОСОБА_1 , з іншої сторони, придбав земельну ділянку, загальною площею 0,097 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Кадастровий номер -03-002-0151 (а.с. 25-26 т. І).

Суду надано копію договору купівлі-продажу, посвідченого 30 вересня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., за реєстровим № 14498, за яким ОСОБА_4 , з однієї сторони, продала, а ОСОБА_1 , з іншої сторони, придбав Житловий будинок позначений за планом земельної ділянки під. літ. А, сарай Б, вбиральня В, навіс Г, колодязь К, басейн бас., фонтан фон., зливна яма з/я, огорожа ? №1-5, замощення І. Житлова площа житлового будинку становить 57,10 кв.м., загальна площа 210,50 кв.м.. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 27-28 т. І).

Позивач наполягає на тому, що ОСОБА_1 не виконував належним чином умови укладеного кредитного договору, внаслідок чого станом на 17.02.2016 року виникла заборгованість у розмірі 582 177,28 (п`ятсот вісімдесят дві тисячі сто сімдесят сім) дол. США 28 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 17.02.2016р. складає 15 730 312,50 (п`ятнадцять мільйонів сімсот тридцять тисяч триста дванадцять) грн. 50 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом 383 519,06 (триста вісімдесят три тисячі п`ятсот дев`ятнадцять) доларів США 06 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 17.02.2016р. складає 10 362 607,53 (десять мільйонів триста шістдесят дві тисячі шістсот сім) грн. 53. коп.;

- заборгованість за відсотками ? 198 658,22 (сто дев`яносто вісім тисяч шістсот п`ятдесят вісім) доларів США 22 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 17.02.2016р. складає 5 367 704,97 (п`ять мільйонів триста шістдесят сім тисяч сімсот чотири) грн. 97 коп.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту 2 647,24 (дві тисячі шістсот сорок сім) доларів США 24 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 17.02.2016р. складає 71 527,96 (сімдесят одна тисяча п`ятсот двадцять сім) грн. 96 коп.;

- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 5 861,16 (п`ять тисяч вісімсот шістнадцять) доларів США 16 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 17.02.2016р. складає 158 367,45 (сто п`ятдесят вісім тисяч триста шістдесят сім) грн. 45 коп. (а.с. 8-10 т. І).

Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки, врегульовані наступними нормами закону, а саме.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За положеннями ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до позивача АТ «Альфа-Банк» перейшли всі права щодо вимоги звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором про іпотечний кредит № MRTG-57 від 30.09.2008 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України, встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач надав суду розрахунок заборгованості за кредитним договором , що виникла станом на 17.02.2016 року (т.1, а.с. 8-10).

За змістом ч. 1 ст. 575 ЦК України таст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права й обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням).

Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Частиною 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно зі ст.12 цього Закону, в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Звертаючись до суду з позовними вимогами ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» обрало судовий спосіб захисту порушених прав кредитодавця щодо виконання позичальником грошових зобов`язань, забезпечених іпотекою, та просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

За змістом ч.1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішенні суду зазначається, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», резолютивна частина рішення суду повинна відповідати вимогам статей 38, 39 Закону та положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України, і в ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок, що у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Частиною 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» визначено, що початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Разом з тим відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

Велика Палата Верхового Суду в постанові від 21 березня 2018 року (справа № 235/3619/15-ц) дійшла висновку про те, що у спорах цієї категорії, лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення, та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень.

Таким чином, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки згідно Закону України «Про виконавче провадження» з початковою ціною продажу предмету іпотеки, встановленою на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, є належний спосіб захисту порушеного права.

Між тим, згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів (ст. 67 ЦПК України).

Статями 77-80 ЦПК України передбачено, що докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Стаття ст. 89 ЦПК України визначає принцип оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об`єктивного розгляду обставин справи аналізує й оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв`язку, і ця оцінка повинна спрямовуватись на встановлення обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення.

Як передбачено ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сторона відповідача, заперечуючи проти заявлених вимог наполягала на тому, що наданий позивачем Договір про іпотечний кредит № MRTG-57 від 30.09.2008 року він не підписував, а підпис на копії цього договору вчинений не ним, а іншою невідомою особою. Протягом судового розгляду відповідач наполягав на дослідженні в судовому засіданні оригіналу вказаного договору, оскільки достовірність його копії, викликає у нього сумнів. Крім того, протягом судового розгляду сторона відповідача неодноразово звертала увагу на те, що в поданій копії заяви про видачу готівки взагалі відсутні підписи сторін, а тому цей доказ не може братись до уваги, як належний та допустимий.

Саме через невиконання декількох ухвал суду про забезпечення доказів, якими суд зобов`язував позивача надати оригінали договору про іпотечний кредит та всі додатки до нього, сторона відповідача просила визнати обставину та встановити факт не підписання ОСОБА_1 договору про іпотечний кредит, а також визнати обставину та встановити факт невидачі відповідачеві готівкових коштів за Договором про іпотечний кредит.

На підтвердження отримання відповідачем коштів за Договором про іпотечний кредит № MRTG-57 від 30.09.2008 року, позивачем до позову про звернення стягнення на предмет іпотеки додано копію заяви про видачу готівки (т. 1 а.с. 29).

Згідно з п. 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ кошті в Україні» розрахунково-касове обслуговування - це послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов`язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійснення інших операцій, передбачених договорами.

Відповідно до пп. 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, зареєстрованого наказом Міністерства юстиції України від 01 лютого 1999 року № 56/3349, підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складення їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Частиною 2 ст. 640 ЦК України передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Так, заява про видачу готівки № від 30 вересня 2008 року, де банком отримувача зазначена філія ВАТ УніКредит Банк у м.Києві», а отримувачем ОСОБА_1 , не містить підпису отримувача, як і не містить підпису представника банку. Даний факт позивачем не спростований.

На підтвердження передання коштів ОСОБА_1 позивачем також подано копію договору про іпотечний кредит № MRTG-57 від 30.09.2008 року, справжність підпису на якому відповідач оспорює.

На підтвердження часткового виконання ОСОБА_1 взятих за договором зобов`язань позивач, крім розрахунку заборгованості за договором, інших доказів не надав.

Варто зауважити, що розділом 2 Договору про іпотечний кредит № MRTG-57 передбачено умови погашення кредиту, в тому числі пунктом 2.1 Договору передбачено, що банк відкриває позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_1 та рахунок для обліку процентів за користування кредитом № 9692, на яких відповідно буде враховуватись погашення та дострокове погашення кредиту та процентів за його користування.

Позивачем не надано доказів відкриття таких рахунків.

Згідно зі ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або належно засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

В судовому засіданні відповідач у категоричній формі заперечив як отримання ним кредитних коштів у зазначеному у позові розмірі, так і справжність його підпису на поданій копії Договору про іпотечний кредит № MRTG-57 від 30.09.2008 року.

З метою повного і всебічного з`ясування обставин справи та об`єктивного дослідження доказів, на які посилаються сторони, судом відповідними ухвалами від 29 жовтня 2020 року (т.2, а.с. 95-96), від 13 липня 2021 року (т.2, а.см. 189-191) зобов`язано АТ «Альфа-Банк» надати оригінал Договору про іпотечний кредит № MRTG-57 від 30.09.2008 року, іпотечний договір № MRTG-57/S від 30.09.2008 року, квитанції про видачу ОСОБА_1 грошових коштів із касами банку з оригіналами підпису ОСОБА_1 ..

При цьому, оригінали зазначених письмових доказів судом були витребувані, як для огляду в судовому засіданні, так і для проведення експертного дослідження, задля чого суд зобов`язував позивача надати оригінали цих доказів в розпорядження експертів.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що банк не передав, а позичальник не отримав у власність грошові кошти (кредит) в розмірі 400000 доларів США за договором про іпотечний кредит № MRTG-57 від 30.09.2008 року, тобто банком не виконаний п. 1.1 договору про іпотечний кредит.

Оцінюючи всі докази, як кожен окремо, так і в їх сукупності та враховуючи, що в судовому засіданні достеменно встановлено, що підпис в заяві на видачу коштів графі «підпис отримувача» від імені ОСОБА_1 відсутній, при тому що факт отримання коштів готівкою має бути підтверджений виключно заявою про видачу готівки, підписаною клієнтом та представником банку, а також, враховуючи, що інших доказів в підтвердження виконання Банком свого обов`язку по наданню позичальнику кредитних коштів та відповідно отримання позичальником цих коштів у користування не надано, суд приходить до висновку про недоведеність, необґрунтованість та безпідставність вимог за позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Питання щодо судових витрат належить вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, поклавши їх на позивача.

На підставі викладеного такеруючисьст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити Акціонерному товариству «Альфа-Банк» у задоволенні позову до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Реквізити сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», , адреса: 03150, м.Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

Відповідач: ОСОБА_1 , РОНКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_2 , РНОКК НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.