Справа № 308/5184/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2022 року м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, яку обґрунтовує тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем, ними було набуто рухоме і не рухоме майно, а саме: земельна ділянка 0,10 га в с. Концово Холмківської сільської ради Ужгородського району для будівництва та обслуговування житлового будинку; будинок АДРЕСА_1 загальною площею 354,80 м.кв. (житлова площа 164,30 м.кв.); автомобіль марки AUDI 80, 1988 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; транспортний засіб «Камаз», 1989 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ; транспортний засіб «ГАЗ 5312»,1986 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 ; транспортний засіб «КАМАЗ», 1990 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_7 ; транспортний засіб «екскаватор-навантужувач», реєстраційний номерний знак НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_9 .
При цьому, як стверджує позивач, враховуючи небажання відповідача надалі перебувати у шлюбі з позивачем, оскільки останнім було подано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області позов про розірвання шлюбу, позивач просить суд, порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : визнати земельну ділянку розміром 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану на території с. Концово, Холмківської сільської ради, (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV- ЗК №026945) спільною сумісною власністю подружжя; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану на території с.Концово, Холмківської сільської ради, (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV- ЗК №026945); визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану на території с.Концово, Холмківської сільської ради (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV- ЗК №026945); визнати об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину об`єкту незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину об`єкту незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
У позовній заяві зазначена ціна позову у розмірі 2106720 грн.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.05.2022 року позовну заяву було залишено без руху оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175,177 ЦПК України, з зазначенням недоліків, які слід усунути, для цього був встановлений термін та роз`яснені наслідки невиконання ухвали судді.
Однак, судом було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки дана довідка не може бути достатнім доказом для оцінки матеріального становища позивача, для можливості звільнення її від сплати судового збору.
Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, суддя дійшов наступних висновків.
Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом але не більше як до ухвалення судового рішення у справі (ч.1). З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч.3).
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Обставини для звільнення або відстрочки від сплати судового збору повинні бути виключними та такими, що обумовлюють необхідність у звільнені.
Аналізуючи вищевказані правові норм вбачається, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин.
Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v.Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v.Poland» від 26 липня 2005 року.
Окрім цього, законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.
Відповідно до ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом, а отже, і органів державної влади.
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ЦПК України, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, позивач як сторона у справі має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору.
Враховуючи, те що позивачем не надано належних та достатніх доказів того, що майновий стан позивача не дозволяє сплатити їй судовий збір у розмірі, що визначено в ст.4 Закону України «Про судовий збір», тому підстав для задоволення заяви про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, суд не вбачає.
Приписами ч. 1 ст.187 ЦПК України визначено, що суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.
Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що така підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.
Частиною 4 статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до п.1, ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотоку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Абзацом 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2481,00 грн.
Платіжними реквізитами для перерахування судового збору в гривнях є:
Окрім цього, позивач обґрунтовуючи позовну заяву стверджує, що відповідач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, однак, у порушення вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України, відповідачем не долучено доказів на підтвердження вказаних обставин.
Слід також врахувати те ,що згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок Державної Судової адміністрації з зазначенням ПІБ особи, яка сплачує та в зв`язку з чим здійснюється перерахунок коштів.
В матеріалах позовної заяви відсутні докази попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок Державної Судової адміністрації з зазначенням ПІБ особи, яка сплачує та в зв`язку з чим здійснюється перерахунок коштів.
Також суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві про необхідність сплати судового збору у відповідному розмірі та надати суду документ про сплату судового збору і усунути недоліки позовної заяви протягом двох днів з дня отримання цієї ухвали.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Керуючись ст. ст.185,260ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», -
У задоволенні заяви представника позивача адвоката Демченко Т.С. про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору - відмовити.
Роз`яснити позивачеві про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом двох днів з дня отримання копії ухвали. У разі не усунення ним вказаних недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул