Справа № 758/8117/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчака М. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Савіцької Д. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м.Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 непокриту різницю суми відновлювального ремонту у розмірі 23 219 грн.82 коп., а також різницю суми непокритих інфляційних витрат у розмірі 2994 грн. 22 коп., різницю суми непокритих 3% річних - 645 грн.89 коп. та судові витрати у справі. В обґрунтування позову вказав, що 25.09.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода у якій було пошкоджено належний йому автомобіль Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_1 , чим було завдано матеріальних збитків.

Винним у вчинені адміністративного правопорушення у вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді визнаний водій автомобіля Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак: НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , що підтверджується Постановою Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/30691/15-п про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в АТ «УОСК» згідно полісу АІ №4155163 від 25.10.2014 року.

Відповідач повідомив страхову компанію АТ «УОСК» про настання страхового випадку в передбаченні законом строки.

Він, як потерпілий звертався до АТ "УОСК" з заявою про виплату страхового відшкодування у ДТП, проте страхового відшкодування не отримав та був змушений звернутися з позовом до Солом`янського районного суду м. Києва з метою захисту законних прав.

Солом`янський районний суд м. Києва, встановив, що вартість відновлювальних робіт та запасних частин до автомобіля становила 52 891, 00 грн.

В ході судового розгляду справи судом було встановлено, що 04 січня 2016 року АТ «УОСК» повідомила його про прийняте рішення про виплату йому страхового відшкодування у розмірі 29 671, 18 грн., однак страхового відшкодування не виплатило.

Солом`янським судом також встановлено, що позивач погоджувався з сумою страхового відшкодування, про що свідчила заява від 16 листопада 2015 року, в якій не наполягав на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна та зазначав, що погоджується з сумою страхового відшкодування у розмірі 30 671, 18 грн. (без урахування франшизи).

17 березня 2017 року у справі № 2-647/17 760/10864/16-ц Солом`янським районним судом м. Києва було винесено рішення де позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення суми страхового відшкодування було задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 31 133 (тридцять одну тисячу сто тридцять три) грн. 75 коп. В решті позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване наявним у матеріалах справи листом про узгодження страхового відшкодування Позивача та АТ «УОСК».

Рішення у справі № 2-647/17 провадження 760/10864/16-ц Солом`янського районного суду м. Києва вступило в законну силу 19.04.2017 року.

Враховуючи те, що ним було заявлено позов з урахуванням фактичних затрат на відновлювальний ремонт вважає, що різниця між вимогою, заявленою в позові та фактичним вирішенням суду у справі № 2-647/17 760/10864/16-ц Солом`янського районного суду м. Києва про покриття страхового відшкодування з боку АТ "УОСК" мають бути покриті Відповідачем, ОСОБА_2 , як винуватцем, котрий спричинив ДТП та завдав Позивачеві збитків.

Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача непокриту різницю суми відновлювального ремонту у розмірі 23 219 грн.82 коп., а також різницю суми непокритих інфляційних витрат у розмірі 2994 грн. 22 коп., різницю суми непокритих 3% річних - 645 грн.89 коп. та судові витрати у справі. 14 липня 2017 року Подільським районним судом м.Києва відкрито провадження у цивільній справі. Представник позивача подав заяву про розгляд цивільної справи без його участі, цивільний позов підтримує просить задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали клопотання про відкладення розгляду справи. У зв`язку з тривалим розглядом цивільної справи, суд вважає за можливим розглянути справу без участі сторін, за наявними у справі доказами. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги безпідставні та не підлягають до задоволення у повному обсязі.

За змістом ч. 1 ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого,: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Судом встановлено, що 25 вересня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний ОСОБА_1 на праві власності автомобіль Деу Ланос, д.н. д.н. НОМЕР_1 . 05 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва ОСОБА_2 визнав винуватим за ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність, забезпечений транспортний засіб - автомобіль Мерседес, д.н. НОМЕР_2 , застрахована в згідно полісу №АІ/4155163 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

17 березня 2017 року Солом`янський районний суд м.Києва виніс рішення, яким позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнив частково.

Стягнув з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 31 133 (тридцять одну тисячу сто тридцять три) грн. 75 коп. Як слідує з вказаного рішення суду, що 04 січня 2016 року АТ «УОСК» повідомила позивача про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 29 671, 18 грн.

В рішенні суду вказано, що позивач погоджувався з сумою страхового відшкодування, про що свідчила заява від 16 листопада 2015 року, в якій не наполягав на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна та зазначав, що погоджується з сумою страхового відшкодування у розмірі 30 671, 18 грн. (без урахування франшизи).

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таке деліктне правовідношення виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст. ст. 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП майну третьої особи. Приписи ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачають, що у зв`язку з пошкодженням т/з відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом Т/З з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Пунктами 1.6 та 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. N 142/5/2 092, визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності Т/З за формулою визначення вартості ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу Т/З. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. А так як деліктні відносини поєдналися із відносинами обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування став страховик завдавача шкоди - відповідач - юридична особа у справі. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому цим Законом, і після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу (далі - т/з) відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом т/ з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до положень ст. 36.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно із ст. 36.2. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у т. ч. шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В рішенні Солом`янського районного суду від 17 березня 2017 року встановлено, що ОСОБА_1 погодився із сумою страхового відшкодування, про що свідчить заява від 16 листопада 2015 року, в якій він не наполягав на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, та вказав що погоджується з сумою страхового відшкодування в розмірі 30671 грн.18 коп. Страховик визначив розмір страхового відшкодування у зв`язку з виниклою ДТП і ліміт відповідальності ця сума не перевищила. ОСОБА_1 отримав виконавчий лист про стягнення з ПАТ «Українська охоронно страхової компанії» на його користь 31133 грн.75 коп. та судовий збір. Тобто страхове відшкодування позивачеві було визначено страховиком і спір між ними з приводу суми був відсутній. Клопотання про призначення судово - автотоварознавчої експертизи з метою визначення дійсного розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, яким керував позивач на момент ДТП, на даний час у справі не заявлено. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої коди і сумою страхового відшкодування. За таких обставин, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідний правовий висновок міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц. Тому у задоволенні позовних вимог в частині майнового відшкодування слід відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80 - 82, 89, 141, 209, 223, 263 - 265, п. 9 ст. 1 розд. XIII "Прикінцеві положення" ЦПК України, ст. ст. 11, ч. 1 ст. 15, ст. ст. 16, 22, 23, 1 192, 990, 979, 1 194 ЦК України, ст. 29, п. 32.7 ст. 32, п. 22.1 ст. 22,п. п. 36.1, 36.2, 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - залишити без задоволення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 31 травня 2022 року

Суддя М. М. Головчак