СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2705/21

пр. № 2/759/993/22

29 вересня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеда О.М.,

за участю секретаря - Багінської І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_4 - законний представник ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про поділ спільного сумісного майна, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року представник позивача ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_4 - законний представник ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про поділ спільного сумісного майна, в якому просить: - встановити факт проживання як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ; - визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; - поділити спільно набуте нерухоме майно та визнати право власності за ОСОБА_1 на Ѕ частину спільного сумісного майна у складі квартири за адресою: АДРЕСА_1 та виключити Ѕ частини вказаної квартири зі складу спадкового майна ОСОБА_6 .

Позов мотивовано тим, що позивач та ОСОБА_6 з 26.08.2006 року почали спільно проживати.

ОСОБА_6 в цей час був у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 16.02.2010 року.

З 17.02.2010 року ОСОБА_6 та позивач почали проживати однією сім`єю, без реєстрації шлюбу.

Позивач у зареєстрованому шлюбі не перебувала та не перебуває. Ні позивач, ні ОСОБА_6 з 17.02.2010 року по 18.12.2020 року не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі.

За час спільного проживання однією сім`єю у них народилися сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, походження обох дітей від ОСОБА_6 було визначено за заявами батька дітей, що в період народження дітей, свідчить про сталі та постійні сімейні стосунки між їх батьками та проживання сім`єю без реєстрації шлюбу.

Позивач та ОСОБА_6 вели спільне господарство та мали спільний бюджет, постійно проживали у АДРЕСА_4 ( з 26.08.2006 по 17.08.2016 року) та у АДРЕСА_1 ( з 18.08.2016 по 18.12.2020 року).

За час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, 02.07.2016 року ними було придбано квартиру АДРЕСА_1 .

Для придбання вказаного об`єкту нерухомості позивач доклала індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вона одержувала дохід у вигляді заробітної плати.

У придбаній квартирі з 18.08.2016 року в подальшому їх сім`я проживала до смерті ОСОБА_6 .

Через відсутність встановленого факту проживання позивача з ОСОБА_6 однією сім`єю як чоловік та дружини без реєстрації шлюбу, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на частку у спільно придбаному майні.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2021 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки визнає позов.

Законний представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просила слухати справу за її відсутності.

В судове засідання представник третьої особи не з`явився, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судом встановлено, що 26.01.2011 року та 25.11.2012 року у ОСОБА_6 та ОСОБА_1 народились діти: син ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.14, 15).

Згідно довідки ОСББ «Палладіна-13» від 04.02.2021 року № 1 вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживала спільно з ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_4 починаючи з 26.08.2006 року по 17.06.2016 року, а починаючи з 18.08.2016 року ОСОБА_1 з ОСОБА_6 та їх неповнолітні діти ОСОБА_4 , ОСОБА_3 постійно проживали у квартирі АДРЕСА_1 по 17.12.2020 року (а.с.27)

Відповідно до акту опису свідків ОСББ «Палладіна-13», підписаного мешканцями будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , позивач ОСОБА_1 постійно проживала спільно з ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_4 починаючи з 26.08.2006 року по 17.08.2016 року, а починаючи з 18.08.2016 року ОСОБА_1 з ОСОБА_6 та їх неповнолітні діти ОСОБА_4 , ОСОБА_3 постійно проживали у квартирі АДРЕСА_1 по 17.12.2020 року (а.с.28)

Згідно змісту довідки Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Спеціалізованої школи І-ІІІ ступеня № 71, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 навчаються у спеціалізованій школі № 71, а також зазначено, що на шкільних зборах та інших заходах були присутніми ям мати ОСОБА_1 , так і батько ОСОБА_6 .

В матеріалах справи містяться заяви позивача ОСОБА_1 заступнику директора з дитинства КНП «ЦПМСД №1» Святошинського району м. Києва з проханям видати листок непрацездатності по догляду, наданню медичної допомоги дитині ОСОБА_3 в дитячій мережі КНП «ЦПМСД № 1», так як позивач проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , остання з 21.11.2007 прийнята на посаду головного бухгалтера до фінансового відділу у порядку переведення із ЗАТ «КПМГ АУДИТ» (а.с.63-65).

Відповідно до довідки ТОВ "КМПГ-Україна" від 04.02.2021 року № 64 ОСОБА_1 з 21.11.2007 року і по теперішній час працює в ТОВ "КМПГ-Україна" на посаді головного бухгалтера (а.с.80).

Згідно договору купівлі - продажу квартири від 02.07.2016 року, посвідченого приватним нотарусом КМНО Лебединець А.А., зареєстрованим у реєстрі за № 278, власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 (а.с.67-74).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер (а.с. 77).

Як вбачається з відповіді Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 11.11.2021 року № 4765/21.11-38, актовий запис про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_1 відсутній (а.с.189).

Сторони визнають, що спірна квартира була придбана у період спільного проживання позивача з ОСОБА_6 та за спільні кошти.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, і т.п.

Згідно вимог ч.4 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, яке сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст.36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Встановлення вказаного факту позивачу необхідно для реалізації положень ст.74 Сімейного кодексу України.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Крім того, для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року (справа N 6-148цс12).

Аналізуючи наведені письмові матеріали справи, суд вважає, що позивачем доведено факт того, що вона та ОСОБА_6 мешкали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, були пов`язані спільним побутом, мають спільних дітей, мали взаємні права та обов`язки з 17.02.2010 року по 17.12.2020 року, що підтверджує і відповідач ОСОБА_2 .

Згідно зі ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл.8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

За змістом ст.60 СК України належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається, крім іншого, і спільністю участі чоловіка, жінки коштами або працею в набутті майна.

Виходячи з наведеного, для правильного застосування ст.74 СК України у системному зв`язку зі ст.60 СК України при вирішення спору щодо визнання майна спільною сумісною власністю, суд повинен установити джерело його набуття.

Згідно із ч.4 ст.368 ЦК України, майно набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

З аналізу вказаних норм випливає, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею необхідно вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно, майно придбане в період спільного проживання визнається спільною сумісною власністю згідно з вимогами ст. 74 СК України.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Набуваючи у власність майно, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання цим майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 Сімейного кодексу України).

За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141,263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_4 - законний представник ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про поділ спільного сумісного майна- задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) з 17.02.2010 року по 17.12.2020 року.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Поділити спільно набуте нерухоме майно та визнати право власності за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на Ѕ частину спільного сумісного майна у складі квартири за адресою: АДРЕСА_1 та виключити Ѕ частини вказаної квартири зі складу спадкового майна ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Журибеда