Справа № 490/5944/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
31 жовтня 2022 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Шолох Л.М.,
при секретарі Марченку О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , -
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором про виконання робіт, в якому просило суд:
розірвати договір від 07.10.2020 року № ІV-289, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_1
стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки авансовий внесок у розмірі 12 000 грн 00 коп.;
стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 3% вартості роботи (послуги) у розмірі 86 400,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує та те, що між позивачем та відповідачем укладено договір про виконання робіт №289, за яким позивач замовив металопластикові ПВХ конструкції (вікна), за які заплатив відповідачу 12 000,00 грн авансу. Однак відповідачем не виконано вимог укладеного договору в наслідок чого у нього утворилася заборгованість у розмірі внесеного авансу та 3% вартості робіт .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2021 року визначено головуючого по справі суддю Шолох Л.М.
Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.07.2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
У судове засідання з`явилися позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мутьєв Д.В., які просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач станом на час розгляду справи до суду не з`явилися, бажання брати участь у судових засіданнях не виявили, правом на подання відзиву не скористалися.
Враховуючи думку позивача та його представника, які просили розглядати справу за його відсутності, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача, який не з`явився.
Вислухавши пояснення позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
07.10.2020 року між сторонами укладено договір ІV-289 відповідно до умов якого, ОСОБА_1 замовив вироби вартістю 16 000,00 грн.
Відповідно до умов договору ОСОБА_1 заплатив відповідачу суму авансу 12 000,00 грн, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено товарні чеки № ІV-289 від 01.10.2020 року на сукупну суму (10 000,00 грн+2000,00 грн) 12 000,00 грн.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частина 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Згідно із ч. 1, 3 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків (ч. 1 ст. 872 ЦК України).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.
Згідно ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
З наведеного слідує, що між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір побутового підряду з доставки та передачі в власність ПВХ конструкції, однак його умови відповідачем станом на час розгляду справи виконані не були.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що відповідачем не виконані умови договору від 07 жовтня 2020 року, склопакети для установки їх на балконі позивача відповідачем передані не були. За такого, відповідачем не виконані умови цього договору, що є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 872 ЦК України.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача авансового внеску у розмірі 12 000 грн 00 коп. та 3% вартості роботи (послуги) суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Частиною 1 ст. 570 ЦК України, встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.
Таким чином, внесення завдатку, як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, тобто укладеного між сторонами договору, яким визначено предмет та істотні умови.
Аналіз тексту договору вказує, що хоча в тексті договору вказана сума (сплачена позивачем) і називається "завдаток", але фактично це є сума, яка сплачена в рахунок виконання договору, але фактично сплачена замовником сума в розмірі 12 000,00 грн є такою, що передана в рахунок оплати частини вартості наданих послуг. Про це вказує і сума залишку (4 000 грн) щодо оплати повної вартості послуги - як залишок до повної сплати вартості послуги за договором. А за такого, суд приходить до висновку, що грошова сума сплачена замовником є нічим іншим як авансовим платежем (авансом) здійсненим замовником в рахунок оплати послуг. Оскільки, виходячи із встановлених обставин, правова природа отриманих відповідачкою коштів визначена законом, то те, що сторонами вони зазначені як завдаток правового значення не має і не може тягти за собою наслідків, передбачених ст. 571 ЦК України.
Ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задоволення у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Керуючись статтями 141, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12 000 (дванадцять тисяч) грн 00 коп.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 86 400 (вісімдесят шість тисяч) грн 00 коп. пені у розмірі 3% вартості роботи (послуги).
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подачу позову до суду у розмірі 908 грн 00 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення виготовлено 10 листопада 2022 року.
Суддя Л.М. Шолох