№ 201/8662/22
провадження 2/201/3311/2022
УХВАЛА

14 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

З інформації отриманої автоматизованої системи документообігу суду та матеріалів цивільної справи за № 201/8263/22 та № 201/8259/22 витікає, що 2022 року було подано до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська та автоматизованою системою документообігу суду розподілено для розгляду судді Антонюку О.А. аналогічні позовні заяви.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 14 грудня 2022 року у цивільній справі № 201/8259/22 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки у встановлений час.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України по цивільній справі № 201/8263/22 суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.

Відповідно частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 44 ЦПК України вказує, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Виходячи з наведеного та ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, вважаю за необхідне позивачу повернути позовну заяву, оскільки в провадженні судді Антонюка О.А. перебуває аналогічні справи № 201/8263/22 та № 201/8259/22, що мають однакову суму боргу, однакові адреса позивача та відповідача, але змінені їх прізвища імена та по батькові, зміст позовної заяви та зміст позовних вимог.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Враховуючи вище викладене, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України вважаю за необхідно повернути позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 44, 260, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу повернути позивачу.

Ухвала набрала законної сили 14 грудня 2022 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.А. Антонюк