РІШЕННЯ
Іменем України
15.11.2022 року м. Львів
Франківський районний суд м.Львова в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Василюк В.,

учасники справи:

позивач - не з`явилася

відповідач - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду м.Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

встановив:
До Франківського районного суду м.Львова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи.
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти у зв`язку з її навчанням, на її утримання у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати звернення з позовом до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Покликається на те, що відповідач є її батьком, заочним рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2017 року з нього стягувалися аліменти на її утримання на період навчання починаючи з 19.10.2017 рлоку і до закінчення нею навчання тобто до 01.07.2020 року. Після закінчення строку стягнення аліментів на навчання, її повне матеріальне забезпечення та оплату витрат повязаних із навчанням здійснює її матір ОСОБА_3 відповідно до договору №194-2 від 03.09.2020 року вартість освітніх послуг за кожен курс навчання становить 23700 грн., що в сумі за весь період навчання з 2020 року до 2023 року становить 71100 грн. З огляду на наведене, оскільки вона потребує матеріальної підтримки, однак її матір не взмозі самостійно нести всі витрати на її навчання та утримання, а відповідач працездатний та має можливість допомагати, просить суд позов задовольнити.

Відзив на позовну заяву не надходив.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 21.04.2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 01.06.2021 року.

23.09.2022 року в судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи наявне клопотання проводити розгляд без її участі та зазначила, що позов підтримує, просить такий задовольнити.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, про причини неявки не повідомляв, відзиву на направив, хоча судом вживадися заходи щодо його повідомлення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13.08.1999 року.

Згідно довідки №102 від 26.03.2021 року ОСОБА_1 є студенткою 2-го курсу стаціонарної форми навчання Інституту архітектури та дизайну Національного університету «Львівська політехніка» та закінчує навчання у червні 2023 року.

Зі змісту договору №194-2 від 03.09.2020 року про надання освітніх послуг вбачається, що ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання бакалавр з 30.09.2020 року до 309.06.2023 року та загальна вартість навчання становить 71100 грн.

Як вбачається із квитанції №0.0..1 від 07.09.2020 року ОСОБА_3 внесла плату за навчання доньки ОСОБА_1 в розмірі 23700 грн.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 4405,00 грн. щомісячно, починаючи з 19.10.2017 року і до закінчення нею навчання, тобто до 01.07.2020 року.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 31.03.2021 року виконавче провадження з примусового виконання рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2017 року закінчено.

Як вбачається із довідки №6570/19.5-24 від 03.08.2021 року виданої Голованівським відділом державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у Голованівському відділі державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) станом на 03.08.2021 року на виконанні перебувають виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частини заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 09.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття та виконавче провадження стосовно стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по несплаті аліментів в розмірі 17620 грн. на утримання доньки ОСОБА_1 в розмірі 4405 грн. щомісячно починаючи з 19.10.2017 року і до закінчення нею навчання, тобто до 01.07.2020 року.

Також судом встановлено, та підтверджується згаданою вище довідкою, що ОСОБА_2 несе службу у Військовій частині НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня донька, син у віці від 18 років до 23 років має навчатися, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьків саме обов`язком.

Частиною 3 зазначеної вище статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 753/20347/20 наголосив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц, від 25.02.2020 у справі № 521/4397/17, від 20.05.2020 у справі № 635/1139/17, висновки якої правильно було враховано судом першої інстанції при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи обов`язок щодо утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, як матері, так і батька, беручи до уваги зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати із відповідача на користь доньки ОСОБА_1 аліменти на її утримання у в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 квітня 2021 року і до закінчення нею навчання в Інституті архітектури та дизайну Національного університету «Львівська політехніка» або до досягнення нею двадцяти трьох років, в залежності від того, яка з цих подій настане першою.
Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Суд вважає за доцільне роз`яснити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Розподіл судових витрат між сторонами.
У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 908 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 354 ЦПК України, суд

ухвалив :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , аліменти на період навчання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 квітня 2021 року і до закінчення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання в Інституті архітектури та дизайну Національного університету «Львівська політехніка» або до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років, в залежності від того, яка з цих подій настане першою.
В решті позовних вимог відмовити.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , у дохід держави судовий збір в розмірі - 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Франківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного текста рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 .

Суддя Х.В.Гладишева