КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2051/22
Провадження №2/488/1163/22
Ухвала

Іменем України

"14" грудня 2022 р. м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюбу, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 29.09.2000 року Відділом реєстрації одружень, м. Миколаїв, Україна, актовий запис № 884.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Статті 175 - 177 ЦПК України містять вимоги, яким повинна відповідати позовна заява, зокрема.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, згідно ч. 1 ст. 106 Сімейного кодексу України (далі - СК України) подружжя, яке не має дітей, має право подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей, а також за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу.

Як вбачається з поданої позовної заяви, у позивача та відповідача спільних дітей немає, відомості про наявність чи відсутність згоди відповідача на розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану в позовній заяві не зазначені.

Отже, в порушення вимог п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України не викладено обставин звернення позивача з даним позовом до суду, оскільки відповідно до ст. 106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Крім того, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", до позовної заяви про розірвання шлюбу додаються: оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

В порушення наведених положень ст. 175 ЦПК України, позивач в позовній заяві не вказав щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів копії яких додано до заяви, також в порушення п. 5 в якості доказу позивачем надано копію свідоцтва про укладення шлюбу, а не оригінал свідоцтва про укладення шлюбу, про що працівниками суду було складено акт від 13.12.2022 року, що в конверті, який надійшов від адвоката Радіновича В.І., не виявилося вказаних у додатку документів, відсутній, пошкоджений, виявлено недоліки (потрібне підкреслити), а саме: свідоцтво про шлюб, яке вказано в додатках до позовної заяви та в описі вкладення. Замість оригіналу свідоцтва про шлюб до позову долучена його ксерокопія.

Таким чином, позивач, звертаючись до суду з заявою про розірвання шлюбу, повинен надати суду оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, однак у матеріалах, доданих до позову, оригінал даного свідоцтва відсутній і позивач не вказує в позовній заяві, де саме перебуває оригінал свідоцтва про шлюб і що він буде наданий у судовому засіданні, будь-які клопотання з цього приводу відсутні.

З огляду на викладене, позивачу слід усунути вказані недоліки, надати оригінал свідоцтва про укладення шлюбу.

Отже в заяві мають місце вказані вище недоліки, які позбавляють суд можливості призначити заяву до розгляду.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним дану позовну заяву залишити без руху, невідкладно повідомити про це позивача та надати їй строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст.85 ЦПК України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева