КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 4с/824/4/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року місто Київ

справа №824/191/21

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярушевська Тетяна Ігорівна, Компанія «PEINVESTMENTS LIMITED»(стягувач),-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Київського апеляційного суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевської Т.І., в якій просила:

визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевської Т.І. щодо відкриття виконавчого провадження №69939202;

визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №69939202 від 26 вересня 2022 року, постановлену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ярушевською Т.І.;

визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника №69939202 від 26 вересня 2022 року, постановлену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ярушевською Т.І.;

визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника №69939202 від 26 вересня 2022 року, постановлену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ярушевською Т.І.

В обгрунтування вимог скарги посилалася на те, що на виконання постанови Верховного Суду від 28 липня 2022 року у справі №824/191/21 Київським апеляційним судом 19 вересня 2022 року видано виконавчий лист згідно якого зазначено, що суд вирішив:

«Визнати та надати дозвіл на виконання рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду від 28 вересня 2020 року, ухваленого у складі: професора Захарі Дугласа - голова арбітражної колегії, Ольги Баглай, Грехама Даннінга, у справі №153056, №153057, №153058 (консолідовано під № 153056) за позовом Компанії«РЕ INVESTMENTS LIMITED» до Компанії «NOYEX CAPITAL LIMITED», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Компанії «STARWELL ENTERPRISES LIMITED» про відшкодування збитків та компенсації,

«Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду у справі №153056, №153057, №153058 (консолідовано під № 153056) від 28 вересня 2020 року, про примусове стягнення заборгованості у розмірі 15 225 000 доларів США, яка є солідарною, з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Компанії «РЕ INVESTMENTS LIMITED».

Вказувала, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевською Т.І. від 26 вересня 2022 року відкрито виконавче провадження №69939202 з примусового виконання виконавчого листа від 19 вересня 2022 року.

Зазначала, що 26 вересня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ярушевською Т.І. у виконавчому провадженні №69939202 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 612 436 754,80 грн.

Вважає, що дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевської Т.І. щодо відкриття виконавчого провадження та вчинення дій, направлених на виконання вказаного виконавчого листа та стягнення грошових коштів є неправомірними, оскільки приватний виконавець Ярушевська Т.І. здійснила грубе порушення своїх посадових обов`язків, порушивши вимоги ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.24 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», постановивши оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження із сумою стягнення, яка перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності.

Посилалася на те, що у постанові про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець невірно зазначила адресу стягувача, а тому враховуючи неправильно вказану адресу, та відсутність реєстраційного (ідентифікаційного) номеру з постанови про відкриття виконавчого провадження взагалі неможливо ідентифікувати на користь якої компанії має бути здійснено стягнення.

Вказувала, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярушевська Т.І. вчинила дії щодо примусового виконання рішення в супереч ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ не передбачає стягнення грошових коштів, тим більше, визначених в національній валюті України, а визначає обов`язок видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду у справі №153056, №153057, №153058 (консолідовано під №153056) від 28 вересня 2020 року про примусове стягнення заборгованості у розмірі 15 225 000,00 доларів США, яка є солідарною з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Компанії «РЕ INVESTMENTS LIMITED».

Зазначала, що фактично виконавчий лист у справі №824/191/21 є документом, за яким відкритовиконавче провадження №69939202, згідно якого боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення та виконавчий лист не містить вимоги щодо стягнення суми боргу.

Посилалася на те, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярушевська Т.І. безпідставно змінила валюту платежу та не застосувала спеціальні норми при виконанні рішення, сума боргу за яким визначена в іноземній валюті.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за даною скаргою та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

07 листопада 2022 року від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевської Т.І. до Київського апеляційного суду надійшли заперечення на скаргу, в яких остання просила відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на її необґрунтованість. Вказувала на те, що вона уклала договір цивільно-правової відповідальності приватного виконавця на страхову суму 50 000 000 000,00 грн., що враховуючи загальну суму стягнення за виконавчим провадженням у розмірі 612 436 754,80 грн., свідчить про відсутність з боку приватного виконавця порушень положень п.4 ч.4 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначала, що адреса стягувача в даному випадку збігається із адресою представника стягувача і пов'язується із тим, що інша адреса на території України у стягувача невідома. Крім того, зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження адреси стягувача будь то адреса в України або за кордоном, не впливає на суть документа та не є визначеною Законом підставою для скасування постанови приватного виконавця. Щодо доводів скарги про те, що приватним виконавцем було змінено валюту платежу, то приватний виконавець Ярушевська Т.І. вказала, що станом на день подання скарги не відбулося жодного платежу за виконавчим провадженням, який покладається боржником в основу скарги. Зазначала, що той факт, що в постанові про арешт коштів боржника зазначено гривневий еквівалент не змінює спосіб та порядок виконання рішення суду у вигляді стягнення коштів.

08 листопада 2022 року від представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 доводи скарги підтримала, просила її задовольнити.

Представник стягувача Компанії «PE INVESTMENTS LIMITED» - Шлапак С.С. в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярушевська Т.І. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевської Т.І.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевської Т.І. перебуває виконавче провадження №69939202 з примусового виконання виконавчого листа №824/191/21, виданого 19 вересня 2022 року на примусове виконання рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду у справі №153056, №153057, №153058 (консолідовано під № 153056) від 28 вересня 2020 року, про примусове стягнення заборгованості у розмірі 15 225 000 доларів США, яка є солідарною, з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Компанії «РЕ INVESTMENTS LIMITED».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевською Т.І. від 26 вересня 2022 року відкрито виконавче провадження №69939202 з примусового виконання виконавчого листа від 19 вересня 2022 року.

26 вересня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ярушевською Т.І. у виконавчому провадженні №69939202 винесено постанову про арешт коштів боржника, а 28 вересня 2022 року винесено постанову про арешт майна боржника.

Не погоджуючись з діями приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевської Т.І. щодо відкриття виконавчого провадження та вчинення дій, направлених на виконання вказаного виконавчого листа, представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду з даною скаргою.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно вимог ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до положень п.4 ч.4 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, приватний виконавець не може виконувати рішення, якщо: сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець не має права здійснювати виконавчі дії, якщо сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають у нього на виконанні, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця. У такому разі приватний виконавець зобов`язаний укласти договір страхування на належну страхову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума стягнення з боржників за виконавчим документом №824/191/21 становить 15 225 000 доларів США й приватним виконавцем у постанові про арешт коштів боржника від 26 вересня 2022 року у виконавчому провадженні №69939202 зазначено про загальну суму до стягнення 16 747 500 доларів США, що еквівалентно 612 432 628,80 грн., 2 943 грн. судового збору, 889 грн. витрат виконавчого провадження, що разом становить 612 436 754,80 грн.

Звертаючись до суду зі скаргою, представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказувала на те, що приватним виконавцем Ярушевською Т.І. при відкритті виконавчого провадження №69939202 були порушені вимоги п.4 ч.4 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відповідно до Інформаційної довідки №0927 від 27 вересня 2022 року (17:39:41) та №0928 від 28 вересня 2022 року (09:28:10), отриманих з Єдиного реєстру приватних виконавців України Ярушевська Т.І. має укладений договір страхування цивільно-правової відповідальності з 19 травня 2022 року до 18 травня 2023 року з ПрАТ «Страхова компанія «Рідна» на суму 500 000 000 грн. (а.с.31-34).

Заперечуючи проти вказаних вимог скарги, приватним виконавцем Ярушевською Т.І. було надано суду копію договору №ДВО (ПВ) ДВО 012/2022-115/И добровільного страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця від 22 вересня 2022 року, укладеного між ТДВ «Страхова компанія Експо Страхування» та приватним виконавцем Ярушевською Т.І., відповідно до п.2.2. якого страхова сума становить 50 000 000 000,00 грн. (а.с.65-69).

Також приватним виконавцем Ярушевською Т.І. було надано Інформаційну довідку №1005 від 05 жовтня 2022 року (14:50:23), отриману з Єдиного реєстру приватних виконавців України, згідно якої страхова сума становить 50 000 000 000,00 грн. (а.с.69-70).

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що станом на день винесення постанови приватним виконавцем Ярушевською Т.І. про відкриття виконавчого провадження №69939202 (26 вересня 2022 року) та про арешт коштів боржника (26 вересня 2022 року) цивільно-правова відповідальність приватного виконавця Ярушевської Т.І. була застрахована на суму 50 000 000 000,00 грн., а відтак остання мала право вчиняти процесуальні дії в межах виконання відповідно рішення.

Щодо посилання в скарзі на те, що приватним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначена неправильна адреса стягувача, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Як вбачається з постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевської Т.І. про відкриття виконавчого провадження №69939556 від 26 вересня 2022 року, в ній стягувачем є Компанія «РЕ INVESTMENTS LIMITED», адреса стягувача - м. Київ, пл.Бессарабська, 9/1, оф.4 (а.с.17-20).

Київський апеляційний суд доходить висновку, що вказане питання стосується подальшого виконання рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду у справі №153056, №153057, №153058 (консолідовано під №153056) від 28 вересня 2020 року та не може слугувати підставою для задоволення поданої скарги на даній стадії.

З матеріалів справи вбачається, що місцем проживання боржника у справі ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що чинним Законом України «Про виконавче провадження» місцем відкриття виконавчого провадження є саме місце проживання/реєстрації боржника у справі, а не стягувача, тому доводи заявника у вказаній частині є необґрунтованими та не тягнуть за собою скасування постанови про відкриття виконавчого провадження у справі.

Звертаючись до суду зі скаргою, представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилалася на те, що приватний виконавець вчинила дії щодо примусового виконання рішення в супереч ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у спосіб та в порядку не вказаному у рішенні суду, оскільки виконавчий документ не передбачає стягнення грошових коштів.

Суд, відхиляє вказані посилання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п.5 ч.1 ст.4 вказаного Закону у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Статтею 10 вищевказаного Закону визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У виконавчому листі, виданому Київським апеляційним судом 19 вересня 2022 року у справі №824/191/21 зазначено: «Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду у справі №153056, №153057, №153058 (консолідовано під №153056) від 28 вересня 2020 року про примусове стягнення заборгованості у розмірі 15 225 000,00 доларів США (п`ятнадцять мільйонів двісті двадцять п`ять тисяч доларів США 00 центів), яка є солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Компанії «РЕ INVESTMENTS LIMITED» (а.с.15-16).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевської Т.І. від 26 вересня 2022 року було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику - ОСОБА_1 .

Так, суд доходить висновку, що вказана постанова приватного виконавця про арешт коштів боржника не є по суті виконанням виконавчого листа, а є формою забезпечення виконання рішення на підставі виконавчого листа, виданого Київським апеляційним судом 19 вересня 2022 року у справі №824/191/21.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що у виконавчому листі чітко вказано резолютивну частину рішення, на примусове виконання якого він виданий, зокрема, виконавчий лист виданий на примусове виконання рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду у справі №153056, №153057, №153058 (консолідовано під №153056) від 28 вересня 2020 року, яке й передбачає стягнення грошових коштів.

Щодо доводів скарги в частині того, що приватний виконавець всупереч вимогам закону змінив валюту платежу, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. (ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо кошти боржника в іноземній валюті розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі, які мають право на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх продати протягом семи робочих днів іноземну валюту в сумі, необхідній для погашення боргу.

У разі якщо такі кошти розміщені в банку або іншій фінансовій установі, які не мають права на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх перерахувати протягом семи робочих днів такі кошти до банку або іншої фінансової установи за вибором виконавця, що має таке право, для їх реалізації відповідно до частини першої цієї статті.

У разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Кошти виконавчого збору, стягнуті під час виконання рішення про стягнення коштів в іноземній валюті, відповідно до цієї статті підлягають валютообмінній фінансовій операції, а одержані після цього кошти у гривнях зараховуються до Державного бюджету України.

Витрати у зв`язку з валютообмінними фінансовими операціями та інші витрати, пов`язані з перерахуванням коштів, покладаються на боржника.

Відповідно до статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Разом з тим, суд звертає увагу, що той факт, що у постанові приватного виконавця про арешт коштів боржника зазначено гривневий еквівалент суми коштів, не змінює спосіб виконання рішення суду у вигляді стягнення коштів, а обумовлюється лише досягненням реального виконання рішення шляхом арешту, в тому числі гривневих активів боржника. Оскаржувана постанова не порушує права боржника й не змінює обсяг заборгованості перед стягувачем.

При цьому, суд звертає увагу на те, що судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов`язання, яке існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов`язанням в іноземній валюті, а тому судове рішення підлягає примусовому виконанню з урахуванням особливостей, визначених статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Отже, виконавець, виконуючи зобов`язання за виконавчим документом в національній валюті може брати до уваги офіційний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу (тобто день зарахування коштів на рахунок кредитора).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі №697/307/15, постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №30/5005/9937/2012, від 09 жовтня 2018 року у справі №910/25711/13, від 10 жовтня 2019 року у справі №921/346/18.

Таким чином доводи скарги в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, а також перевіривши доводи скарги, судом встановлено, що приватний виконавець Ярушевська Т.І. при відкритті виконавчого провадження №69939202, винесенні постанов про арешт коштів боржника №69939202 від 26 вересня 2022 року та про арешт майна боржника №69939202 від 26 вересня 2022 року діяла в межах своїх повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.258, 260, 261, 268, 450-452 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярушевська Тетяна Ігорівна, Компанія «PE INVESTMENTS LIMITED» (стягувач) відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала суду якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 08 грудня 2022 року.

Суддя: О.В. Борисова