ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/180/20

Провадження № 22-ц/4820/26/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю прокурора,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРК», ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, за апеляційними скаргами першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури, Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Швець О.Д. від 13 травня 2021 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури, звертаючись в суд з позовом в інтересах держави до відповідачів, вказував, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 року № 22-20870-СГ затверджено документацію землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,00 га (кадастровий номер :02:003:0383) для ведення особистого селянського господарства. 22.10.2017 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.10.2017 року № 5558 право власності на цю земельну ділянку за ОСОБА_1 припинено та 29.10.2017 року зареєстровано за ТОВ «Форк».

ТОВ «Форк» об`єднало земельну ділянку площею 2,00 га (кадастровий номер :02:003:0383) з іншими земельними ділянками та зареєструвало земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0531.

На підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2017 року ТОВ «Форк» відчужило земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0531 ОСОБА_2 .

Після цього ця земельна ділянка за заявою ОСОБА_2 поділена на дві земельні ділянки площею по 44 га кожна з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533. Право власності зареєстроване за ОСОБА_2 05.01.2018 року.

13.03.2018 року ОСОБА_2 передав земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533 до статутного капіталу ТОВ «Зарус-Інвест». На цей час земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533 на підставі договору оренди землі від 20.03.2018 року перебувають в оренді ТОВ «Агро-Еко-Граунд».

Наказ Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17.10.2017 року № 22-20870-СГ підлягає визнанню недійсним, оскільки ОСОБА_1 незаконно отримав у власність земельну ділянку площею 2,00 га (кадастровий номер :02:003:0383) для ведення ОСГ, так як вже мав у власності на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-14552/15-17-СГ від 10.08.2017 року (право зареєстровано 21.08.2017 року) земельну ділянку площею 2,00 га (кадастровий номер :01:004:0361) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Великогуляківської сільської ради Фастівського району Київської області та використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки даного виду використання. Так як ОСОБА_1 не мав права на отримання зазначеної земельної ділянки у власність, в подальшому земельна ділянка ним була відчужена поза волею її власника - держави, в силу ст. 388 ЦК України власник має право витребувати це майно у її набувача ТОВ «Зарус-Інвест»».

Враховуючи наявність орендних відносин між ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» без припинення права оренди ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на спірну земельну ділянку неможливо повернути державі земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0383 у державну власність.

З цих підстав, з врахуванням заяви про зміну предмету позову, позивач просив визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 року № 22-20870-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером :02:003:0383 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області; витребувати у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0383 площею 2,00 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17.10.2017 року № 22-20879-СГ ОСОБА_1 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2021 року задоволено частково.

Визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру Хмельницької області від 17.10.2017 р. №22-20870-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 ділянку загальною площею 2,00 га кадастровий номер :02:003:0383 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку за кадастровим номером :02:003:0383, загальною площею 2,00 га, що знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-20870-СГ від 17.10.2017 року ОСОБА_1 .

В задоволенні вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» - відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі Хмельницька обласна прокуратура просить скасувати рішення суду в частині відмови у витребуванні земельної ділянки у ТОВ «Агро-Еко-Граунд» та ухвалити нове рішення про задоволення цієї вимоги. На її думку, хибним є висновок суду, що позовна вимога про витребування спірної земельної ділянки в орендаря є неправомірним та неефективним способом захисту порушеного права. Відповідно до ст. 388, 387 ЦК України при встановленні підстав витребування свого майна у добросовісного набувача, власник має також підстави для його витребування і від осіб, яким зазначене майно передане добросовісним набувачем. Орендар земельної ділянки є її володільцем, тому порушує права її дійсного власника. Відтак при встановленні підстав для витребування власником земельної ділянки у набувача (ТОВ «Зарус-Інвест»), наявні також підстави для такого її витребування і від особи, якій вона передана в оренду набувачем ТОВ «Агро-Еко-Граунд» і яка є незаконним володільцем.

Правовою підставою для витребування у орендаря є ч. 1 ст. 387 ЦК України, яка визначає таке право власника на витребування свого майна від будь-якого незаконного володільця, окрім добросовісного набувача.

Також вважає хибним висновок суду щодо чинності укладеного між відповідачами договору оренди, а відтак неможливості витребування спірної земельної ділянки у орендаря без оспорювання такого правочину. Такий висновок не відповідає вимогам ч. 1 ст. 317, 319 ЦК України. За наявності визначених ст.ст. 387, 388 ЦК України умов закон не обмежує абсолютне право власника на витребування належного йому майна із незаконного володіння, зокрема чинністю/нечинністю правочинів, стороною не є власник.

В порушення цих норм судом не враховано, що витребування спірної земельної ділянки лише у добросовісного набувача ТОВ «Зарус-Інвест» не призведе до припинення незаконного володіння цією ділянкою з боку ТОВ «Агро-Еко-Граунд» та її повернення у фактичне володіння держави, витребування земельної ділянки у добросовісного набувача не буде ефективним способом захисту. У Державному реєстрі наявним залишатиметься запис про зареєстроване право оренди земельної ділянки, що вказує на суперечність із дійсними правами на спірну земельну ділянку.

В апеляційній скарзі ТОВ «Зарус-Інвест» просить скасувати рішення суду в частині витребування у ТОВ «Зарус-Інвест» земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0383 та відмовити в задоволенні цієї позовної вимоги. На думку апелянта, позовна заява підписана заступником керівника місцевої прокуратури, який не є повноважною особою. Прокурор звернувся у цій справі з позовом за наявності іншого державного органу, ГУ Держгеокадастру, яке наділено повноваженнями щодо розпорядження спірними земельними ділянками та є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави у судовому порядку.

Оскільки на момент звернення прокурора з позовом до суду земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0383 припинила своє існування як об`єкт цивільних прав, а на неї був накладений арешт у кримінальному провадженні, то підстави для витребування у ТОВ «Зарус-Інвест» цієї ділянки відсутні. До того ж спірна земельна ділянка перебувала у постійному користуванні Державного підприємства радгоспу «Колодіївський» і не може бути витребувана на користь Держгеокадастру.

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор просить апеляційну скаргу ТОВ «Зарус-Інвест» залишити без задоволення. Зазначає, що позов підписано уповноваженою законом особою, апелянтом безпідставно ототожнено правовий статус особи, яка представляє конкретну юридичну особу у цивільних правовідносинах на підставі відповідних до закону, статутів, положень тощо, та прокурора, який здійснює представництво інтересів держави відповідно до статті 131-1 Конституції України. Спірна земельна ділянка вибула з володіння держави внаслідок порушення закону не лише набувачем земельної ділянки, а й ГУ Держгеокадастру, яке є відповідачем за вимогою про визнання недійсним спірного наказу, а тому не може бути позивачем. Ідентифікувати, відтак і витребувати спірну земельну ділянку власник може за координатами, межами та конфігурацією, дані щодо яких наявні у наказі ГУ Держгеокадастру, проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 , а також у архівному розділі Державного земельного кадастру, тому посилання апелянта на те, що спірна земельна ділянка перестала бути індивідуально визначеним майном є необґрунтованим.

Чинними процесуальними нормами не передбачено обмежень у розгляді та вирішенні судами у порядку цивільного, господарського чи адміністративного судочинства спорів з приводу прав на майно, зокрема і щодо якого застосовано заходи забезпечення кримінального провадження.

Посилання на недоведеність належності спірної ділянки до земель держаної власності вважає необґрунтованим, оскільки передача відповідної ділянки була проведена на підставі п. 4 ст. 122 ЗК України та в порядку ст. 118 ЗК України.

У відзиві ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області підтримало апеляційну скаргу прокуратури, вказавши про відсутність його вини у видачі незаконного наказу. Витребування земельної ділянки, яка існувала до об`єднання кількох земельних ділянок, законодавством не передбачено, оскільки такий об`єкт цивільних прав не існує.

Прокурор в суді підтримала подану апеляційну скаргу, проти апеляційної скарги ТОВ «Зарус-Інвест» заперечила.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи судом були повідомлені у відповідності з нормами процесуального закону.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги Хмельницької обласної прокуратури та ТОВ «Зарус-Інвест» слід задовольнити частково з таких підстав.

Так, судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 року № 22-20870-СГ затверджено документацію землеустрою, надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером :02:003:0383 та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного наказу 22.10.2017 року зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1231 від 27.10.2017 року, право власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку припинено та 29.10.2017 року зареєстровано за ТОВ «Форк».

На підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок від 01.11.2017 року, розробленої ТОВ «Інститут землеустрою «право на землю», за заявою ТОВ «Форк» шляхом об`єднання земельних ділянок, в тому числі з кадастровим номером :02:003:0383, утворено земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0531.

ТОВ «Форк» на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2017 року, відчужило земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0531 площею 88 га ОСОБА_2 , після чого ця земельна ділянка за заявою ОСОБА_2 була поділена на дві земельні ділянки площею по 44 га кожна із кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533.

05.01.2018 року зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на зазначені земельні ділянки.

17.03.2018 року ОСОБА_2 на підставі акту приймання-передачі майна вніс до статутного капіталу ТОВ «Зарус-Інвест» земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:003:0533 (площею 44 га) та :02:003:0532 (площею 44 га).

На даний час земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0533 (площею 44 га) та :02:003:0532 (площею 44 га) на підставі договору оренди землі від 20.03.2018 року перебувають в оренді ТОВ «Агро-Еко-Граунд».

На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 10.08.2017 року №10-14552/15-17-СГ ОСОБА_1 отримав у приватну власність (право зареєстровано 21.08.2017 року) земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :01:004:0361 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Великогуляківської сільської ради Фастівського району Київської області.

Наведене підтверджується матеріалами справи та не оспорюється сторонами.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка вибула з власності держави поза її волею, наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 року, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, прийнятий з порушенням вимог ч. 1 ст. 121 та ч. 4 ст.116 ЗК України та є незаконним. Держава уповноважена витребувати земельну ділянку, яка набута в порядку безоплатної приватизації від ТОВ «Зарус-Інвест» як добросовісного набувача. Відмовляючи у задоволенні позову до ТОВ «Агро-Еко-Граунд», суд виходив з того, що договір оренди є чинним, тому не можна визнати правомірним та ефективним способом захисту порушеного права позивача витребування земельної ділянки в орендаря.

Проте висновки суду першої інстанції в частині витребування та відмови у витребуванні земельної ділянки зроблено з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом ч.ч. 1, 3, 4 ст. 116 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

За змістом «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 реалізував своє право на безоплатне одержання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га більше одного разу, тому наказ від 17 жовтня 2017 року № 22-20870-СГ прийнятий Держгеокадастром із порушенням вимог ч. 4 ст. 116, ч. 1 ст. 121 ЗК України та є недійсним.

Рішення в цій частині не оскаржується в апеляційному порядку і не є предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За ч. 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6 частини першої статті 20 ГПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України в чинній редакції господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четвертої статті 263 ЦПК України).

Спір у цій справі в частині позовних вимог про витребування земельної ділянки :02:003:0383 у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є спором про стверджуване порушення цивільного права та законного інтересу позивача як власника землі з боку юридичних осіб, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, встановлення іншого речового права на таке майно (оренди).

Отже, з огляду на суб`єктний склад сторін справа в частині наведених позовних вимог віднесена до юрисдикції господарських судів, що виключає її розгляд у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 23.11.2021 року у справі № 359/3373/16-ц, постанові Верховного Суду від 04.05.2022 року у справі № 676/7424/19.

Позовні вимоги заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в оскарженій частині за суб`єктним складом підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, що виключає можливість розгляду цієї справи у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що провадження у справі в частині позовних вимог про витребування у ТОВ «Зарус-Інвест», ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області спірної земельної ділянки необхідно закрити, оскільки цей спір не підлягає розгляду в судах цивільного судочинства.

Суд першої інстанції помилково розглянув справу в частині цих вимог в порядку цивільного судочинства, чим порушив норми процесуального права, а тому рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України слід роз`яснити, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції Хмельницького окружного адміністративного суду, а також наявність у позивача права протягом десяти днів з дня отримання вказаної постанови звернутися до Хмельницького апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно одній задоволеній позовній вимозі підлягають стягненню з відповідачів (Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, ОСОБА_1 ) на користь Хмельницької обласної прокуратури по 960,50 грн. понесених судових витрат з кожного (всього 1921 грн.).

Керуючись ст. ст. 255, 376, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури та Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2021 року в частині позовних вимог про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0383 загальною площею 2,00 га, що знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-20870-СГ від 17.10.2017 року ОСОБА_1 , - скасувати і провадження у справі в частині цих позовних вимог закрити.

Повідомити першого заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури, що розгляд цієї справи в частині позовних вимог про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ако-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0383 загальною площею 2,00 га, що знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області), віднесений до юрисдикції господарського суду.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2021 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути на користь Хмельницької обласної прокуратури (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок 2814, код класифікації видатків бюджету 2800) з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, ), ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), по 960,50 грн. понесених судових витрат з кожного.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 травня 2022 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко