Ухвала

Іменем України

26 липня 2022 року

м. Київ

справа № 344/8736/21

провадження № 61-6896ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 травня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2021 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» (далі - КП «Івано-Франківськводоекотехпром») про захист прав споживачів.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2021 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2022 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 квітня 2022 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2021 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

У квітні 2022 року КП «Івано-Франківськводоекотехпром» звернулося до апеляційного суду із заявою про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування заяви зазначало, що у відзиві на апеляційну скаргу заявлялось клопотання про розподіл судових витрат. На підтвердження зазначених витрат заявником додано копії договору про надання правової (правничої) допомоги від 19 січня 2022 року № 1885-п, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Правнича компанія «Константа»» в особі голови Кузя А. П. та КП «Івано-Франківськводоекотехпром», додаткового правочину № 2 до договору від 12 квітня 2022 року, акта № 2 передачі-приймання наданих послуг, платіжного доручення від 14 квітня 2022 року № 12655. Вказувало, що у матеріалах справи міститься довіреність від 19 січня 2022 року № 75/45 про представлення інтересів відповідача адвокатом Кузем А. П.

Ураховуючи вищевикладене, заявник просив суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь 2 481,00 грн судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції.

Додатковою постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 травня 2022 року заяву КП «Івано-Франківськводоекотехпром» задоволено частково. Ухвалено додаткове судове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Івано-Франківськводоекотехпром» 1 000,00 грн у рахунок відшкодування судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова апеляційного суду мотивована тим, що витрати, пов`язані з розглядом справи у сумі 1 000,00 грн, підтверджуються належними доказами, зокрема протоколом судового засідання від 11 квітня 2022 року. Водночас, під час апеляційного перегляду справи відзив на апеляційну скаргу не взятий апеляційним судом до уваги, оскільки поданий поза процесуальними строками, відтак залишений без розгляду з підстав, передбачених статтею 126 ЦПК України. А тому заява про відшкодування витрат на правничу допомогу в частині відшкодування витрат за складення та подання відзиву залишена без задоволення апеляційним судом.

25 липня 2022 року (через систему «Електронний суд») ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 травня 2022 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви КП «Івано-Франківськводоекотехпром» про відшкодування судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить поновити строк на касаційне оскарження та вказує на те, що копію оскаржуваної додаткової постанови суду апеляційної інстанції отримав 07 липня 2022 року. На підтвердження зазначеного надано відповідні докази, а саме, конверт апеляційного суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини, зокрема, отримання копії оскаржуваної додаткової постанови апеляційного суду 07 липня 2022 року, свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.

В обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що приписами ЦПК України не передбачено розподілу між сторонами витрат на правничу допомогу адвоката при перегляді в апеляційному порядку судових рішень суду першої інстанції. Заяву про стягнення судових витрат адвокат, у порушення процесуальних норм, подав не до закінчення судових дебатів, а після постановлення ухвали. Подані копії договору про надання правової допомоги, додатку до нього та акта виконаних робіт, на думку заявника, не є належними доказами, які підтверджують розмір понесених судових витрат.

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту додаткової постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 03 травня 2022 року Верховний Суд дійшов переконання, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Такого висновку Верховний Суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Підставою для відшкодування відповідних судових витрат, в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу, є довіреність або ордер, виданий згідно Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», детальний опис робіт (наданих послуг), а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.

Апеляційним судом встановлено, що представником відповідача у відзиві на апеляційну скаргу заявлено клопотання про стягнення з ОСОБА_1 витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції та в подальшому надано відповідні докази на підтвердження того, що правнича допомога КП «Івано-Франківськводоекотехпром» при розгляді справи у суді апеляційної інстанції полягала в опрацюванні апеляційної скарги, складанні відзиву на апеляційну скаргу та участі в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Водночас, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд враховує загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування, складність справи та виконаних адвокатом робіт; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для позивача.

Оскільки при ухваленні апеляційним судом постанови від 11 квітня 2022 року в цій справі не вирішено питання про судові витрати, апеляційний суд дійшов висновку, що подана представником відповідача заява про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

З опису послуг, зазначених в акті № 2 до договору про надання правової допомоги від 19 січня 2022 року № 1885/п, розмір гонорару (виплати) адвокатського об`єднання за надання правової допомоги згідно даного акта становить 2 481,00 грн.

Водночас, під час апеляційного перегляду цієї справи відзив на апеляційну скаргу не взятий апеляційним судом до уваги, оскільки поданий поза процесуальними строками, тому залишений без розгляду з підстав, передбачених 126 ЦПК України. А тому апеляційний суд дійшов висновку, що заява про відшкодування витрат на правничу допомогу в частині відшкодування витрат за складення та подання відзиву не підлягає задоволенню.

Стосовно заявлених вимог про стягнення витрат за участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції зазначив, що такі витрати підтверджуються належними доказами, зокрема протоколом судового засідання від 11 квітня 2022 року.

Отже, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, ціни позову, обсягу виконаної адвокатами роботи, заперечення ОСОБА_1 щодо їх відшкодування, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначений заявником розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 481,00 грн належним чином не обґрунтований та є неспівмірним із наданими КП «Івано-Франківськводоекотехпром» послугами, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Ураховуючи критерій розумності розміру судових витрат, Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Івано-Франківськводоекотехпром» 1 000,00 грн у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою у суді апеляційної інстанції,у розмірі 1 000,00 грн, підтверджуються належними доказами, зокрема, протоколом судового засідання від 11 квітня 2022 року

Доводи касаційної скарги про те, що копії договору про надання правової допомоги, додатку до нього та акта виконаних робіт не є належними та допустимими доказами, які підтверджують розмір понесених судових витрат, є необґрунтованими, оскільки зводяться до переоцінки доказів.

Верховний Суд наголошує, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц ).

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування додаткової постанови апеляційного суду, оскільки вони зводяться до неправильного тлумачення норм процесуального права.

Отже, додаткова постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 03 травня 2022 року є законною та обґрунтованою, ухваленою із правильним застосуванням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні, що підтверджує висновок суду про необґрунтованість касаційної скарги.

Керуючись статтею 390, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження додаткової постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 03 травня 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 травня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2021 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» про захист прав споживачів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний