Справа № 190/1479/22
Провадження №2-н/190/116/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м.П`ятихатки

Суддя П?ятихатського районного суду Дніпропетровської області Кудрявцева Ю.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про видачу судового наказу про стягнення боргу у розмірі 5048 грн. 86 коп. з ОСОБА_1 , -

встановила:

Представник заявника ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" звернувся до суду із заявою, у якій просить видати судовий наказ, за яким стягнути з ОСОБА_2 борг у розмірі 5048 грн.86 коп.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом зроблений запит до виконавчого комітету П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника ОСОБА_2 .

Як вбачається із довідки, наданої виконавчим комітетом П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - померла.

Згідно актового запису про смерть №214 від 16.10.2018 року складеного П`ятихатським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши таку заяву, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступних мотивів та положень закону.

Згідно з п. 4 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно зістаттею 46 ЦПК України, усі фізичні та юридичні особи здатні мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність).

Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Між тим, Цивільний процесуальний кодекс Українине містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до звернення до суду.

Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після надходження заяви до суду/відкриття провадження у справі, тощо.

Отже правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

В той же час, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, процесуальне правонаступництво між боржником та його спадкоємцями у порядку ст. 55 ЦПК України допускається, якщо на момент перебування справи у провадженні судді цивільна правоздатність боржника не припинилася. В той же час, у даному конкретному випадку, спадкоємці померлого боржника (у разі їх наявності) не є його процесуальними правонаступниками у цій справі, а наявність правонаступництва у матеріальних правовідносинах має вирішуватися за позовом, заявленим безпосередньо до спадкоємців боржника, оскільки боржник помер до звернення стягувача із заявою про видачу судового наказу.

Беручи до уваги особливості наказного провадження, що передбачені цивільним процесуальним законодавством України, а також і те, що боржник за поданою заявою померла у 2018 році, тобто до моменту звернення стягувача із даною заявою, приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.165,166 , 186, 260 Цивільного процесуального Кодексу України, суддя -

постановила:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут"у видачі судового наказу про стягнення боргу у розмірі 5048 грн. 86 коп. з ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ю.В.Кудявцева