Справа №443/545/19
Провадження №2/443/127/22
РІШЕННЯ

іменем України

08 грудня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Лаврусь В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання спадкоємців з спадкодавцями на час відкриття спадщини та визнання права власності на Ѕ частину будинку в порядку спадкування за законом,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 (відповідач), в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , право власності на Ѕ частину житлового будинку «А-1» в АДРЕСА_2 .

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Жидачеві помер ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшла належна йому Ѕ частина житлового будинку А-1 по АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_5 проживав у АДРЕСА_1 ) разом із своєю дочкою ОСОБА_4 , зятем ОСОБА_6 , онуком ОСОБА_7 та онуком ОСОБА_3 . Заповіту ОСОБА_5 не залишав, а тому спадкування відбулося за законом. На момент смерті ОСОБА_5 спадкоємцем першої черги спадкування за законом була його дочка ОСОБА_4 . Його дружина ОСОБА_8 померла значно швидше. ОСОБА_4 вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті свого батька ОСОБА_5 , оскільки постійно проживала із ним на час відкриття спадщини в одному будинку, займалася похороном батька та забрала його особисті речі. Юридично спадкові права після смерті свого батька вона не оформляла. ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Жидачеві померла свекруха позивачки ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшла належна їй Ѕ частина житлового будинку А-1 по АДРЕСА_1 , що вона фактично успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_9 , але юридично не оформила своїх спадкових прав. ОСОБА_4 на день своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована по АДРЕСА_2 одна. Фактично ОСОБА_3 проживав разом із своєю матір`ю на час відкриття спадщини у спільному будинку, а саме: по АДРЕСА_2 , а будинок згідно даних технічного архіву не є багатоквартирним. Заповіту ОСОБА_4 не залишала, а тому спадкування відбулося за законом. На момент смерті ОСОБА_4 спадкоємцем першої черги спадкування за законом, окрім ОСОБА_3 , був його брат ОСОБА_7 , однак він спадщину не прийняв, оскільки не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не вчиняв дій, що свідчать про її прийняття. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 помер, а його правонаступником є дружина ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса. Оскільки ОСОБА_3 постійно проживав із матір`ю ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив. Згодом ОСОБА_3 вирішив юридично оформити спадкові права на Ѕ частину будинку, а тому 01.03.2018 звернувся в Жидачівську державну нотаріальну контору із метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак нотаріус йому відмовив через пропуск піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючих документів на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, що належала померлій і є спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_6 помер чоловік позивачки ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщину, до складу якої, окрім іншого, увійшла належна йому Ѕ частина зазначеного вище житлового будинку А-1, що він фактично успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_4 , але юридично не оформив своїх спадкових прав. Спадкоємцем і правонаступником, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , є його дружина ОСОБА_1 . Діти покійного ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відмовилися від часток у спадщині на користь матері ОСОБА_1 .

Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позову та розуміння наслідків такого визнання.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Стороною позивача подано заяви про відкладення розгляду справи (а.с.39, 46, 50), заяви про долучення до матеріалів справи документів (а.с.55, 64), заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.80), заяву про успадкування земельної ділянки (а.с.88), заяву про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з необхідністю уточнення позовних вимог (а.с.90), заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.91), заяву про проведення підготовчого засідання без участі позивача та його захисника, підтримання заявлених вимог та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.96), клопотання про витребування доказів (а.с.128), заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника та підтримання заявлених вимог в повному обсязі (а.с.135).

Стороною відповідача подано заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання заявлених вимог (а.с.43), заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позову та розуміння наслідків такого визнання (а.с.86), заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання уточнених позовних вимог та розуміння наслідків такого визнання (а.с.95).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 26.08.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків (а.с.28-29).

Ухвалою від 04.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.34-35).

Ухвалами підготовчого засідання від 27.11.2020, 11.01.2021, 17.03.2021, 11.05.2021, 23.08.2022 відкладено підготовче засідання (а.с.41, 44, 47, 49).

Ухвалою підготовчого засідання від 09.08.2021 зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників померлого позивача (а.с.57-58).

Ухвалою від 21.12.2021 провадження у справі поновлено та призначено справу до підготовчого засідання (а.с.62).

Ухвалою підготовчого засідання від 18.03.2022 залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 (а.с.71-72).

Ухвалою підготовчого засідання від 18.03.2022 зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників померлого відповідача (а.с.73-74).

Ухвалою від 30.05.2022 провадження у справі поновлено та призначено справу до підготовчого засідання (а.с.78).

Ухвалою підготовчого засідання від 01.07.2022 залучено до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_2 (а.с.81-82).

Ухвалою підготовчого засідання від 22.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.127).

Ухвалою судового засідання від 03.11.2022 витребувано документи із Жидачівського відділу ДРАЦС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) (а.с.130-131).

Ухвалою судового засідання від 08.12.2022 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.137).

Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у засідання по справі №443/545/19 відповідачки ОСОБА_2 (а.с.85).

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, батьками ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с.103).

Відповідно до свідоцтва про одруження від 03.08.1951, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 одружилися 31.08.1951, після одруження прізвище дружини змінено на « ОСОБА_15 » (а.с.8).

Рішенням Жидачівської міської ради від 13.12.1952, визнано право власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_16 по Ѕ частині домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 (а.с.11).

Відповідно до довідки Стрийського МБТІ №2599 від 24.12.2018, житловий будинок та господарські будівлі і споруди в АДРЕСА_2 станом на 23.11.2018 мають такі характеристики: «А-1» житловий будинок , «Б-1» житловий будинок, «В» сарай, «Д» вбиральня, 1 огорожа, 2 ворота. Станом на 31.12.2012, згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ, право власності на житловий будинок «А-1» зареєстровано в реєстр. книзі №1 реєстровий №84 Ѕ частина за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 13.12.1952 Жидачівським міськкомунгоспом, згідно рішення виконкому Жидачівської міської ради депутатів трудящих №94 від 13.12.1952 та по 1/8 частині за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на підставі договору міни, посвідченого 04.12.2000 приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Гивель Г.М., реєстровий №1580 (а.с.13).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Жидачів Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 19.12.1958 (а.с.09).

Відповідно до акту про смерть №48 від 19.12.1958, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживав у АДРЕСА_3 . Після його смерті свідоцтво про смерть отримала ОСОБА_17 , яка проживала за цією ж адресою (а.с.134).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 і його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.11.1957 (а.с.104).

Договором міни від 04.12.2000 встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 передають ОСОБА_18 належну їм та ОСОБА_10 на праві приватної спільної часткової власності в рівних долях кожному квартиру АДРЕСА_4 в обмін на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_18 передає ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належну їм Ѕ частину житлового будинку, який належить йому на праві приватної власності та розташований у будинку АДРЕСА_2 в обмін на квартиру АДРЕСА_4 (а.с.14).

Довідками Жидачівського МВУКГ від 18.03.2019, 22.06.2021 встановлено, що ОСОБА_4 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована в АДРЕСА_2 , одна. ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 був постійно зареєстрований в АДРЕСА_5 (а.с.105).

Постановою Жидачівської ДНК від 01.03.2018 ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті його матері ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що він пропустив піврічний термін та через відсутність правовстановлюючих документів на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_6 , що належала померлій і є спадковим майном (а.с.10).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м.Жидачів Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 25.05.2021 (а.с.56).

Згідно з інформацією, наданою Жидачівською ДНК від 08.12.2021, після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа, спадкоємцем майна померлого є його дружина ОСОБА_1 , діти померлого: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відмовилися від частки у спадщині на користь дружини померлого ОСОБА_1 . Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.61).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у м.Жидачів Стрийського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 02.11.2021 (а.с.65).

Згідно з інформацією, наданою Жидачівською ДНК від 18.05.2022, після смерті ОСОБА_7 заведена спадкова справа за заявою дружини ОСОБА_2 . Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.77).

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання чоловіка позивачки разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, що перешкоджає позивачці у позасудовому порядку юридично оформити спадщину після смерті чоловіка.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права власності на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд.

До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Приписами статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Згідно з положеннями частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України).

За змістом норми статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 постійно проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_4 ). Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, які узгоджуються між собою, доповнюють один одного, не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості та у сукупності є достатніми для встановлення факту проживання чоловіка позивачки разом з матір`ю до часу відкриття спадщини.

Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд зазначає, що встановлення вказаного вище факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини (день його смерті) належало право на Ѕ частину житлового будинку «А-1», який розташований по АДРЕСА_2 , яку він успадкував як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка, у свою чергу, успадкувала цю частину будинку після смерті свого батька ОСОБА_5 .

За життя ОСОБА_3 особистого розпорядження не зробив. Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 відкрилася спадщина, до якої входили належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті. Хоч ОСОБА_3 і не оформив свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , однак ця обставина не позбавляє належних спадкоємців права на його спадщину, до складу якої увійшла зазначена вище частина житлового будинку. З огляду на час смерті ОСОБА_3 спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом (як дружина спадкодавця), постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявляла про відмову від неї, відтак у силу положень частини 3 статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Інший спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_2 спадщину не прийняла та на неї не претендує, про що вона ствердила у поданій нею письмовій заяві.

Таким чином, ОСОБА_1 має обґрунтоване право на Ѕ частину житлового будинку «А-1», який розташований по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1266, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_7 ) про встановлення факту постійного проживання спадкоємців з спадкодавцями на час відкриття спадщини та визнання права власності на Ѕ частину будинку в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини (на день смерті ОСОБА_4 ).

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на Ѕ частину житлового будинку «А-1», який розташований по АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 14 грудня 2022 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів