Справа № 303/1246/22
2/303/173/22
Номер рядка статистичного звіту 26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
26 травня 2022 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої-судді Гутій О.В.
за участю секретаря судових засідань Зарева А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12 093,11 гривень, посилаючись на те, що 30.01.2020 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 30.01.2020 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Договір, укладений з відповідачем, є договором приєднання, порядок укладення якого передбачений ст. 634 ЦК України. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі.
У зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору станом на 14.12.2021 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 12 093,11 гривень, яка складається з: 9791,02 гривень заборгованість за тілом кредита, 2302,09 гривень заборгованість за простроченими відсотками та судовий збір у сумі 2481,00 гривень, які представник позивача просить стягнути з відповідача.
Також позивачем подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 02.03.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві зазначив про підтримання позовних вимог в повному обсязі, та в разі неявки відповідача не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином та не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами.
Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства.
Судом належними доказами встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , 30.01.2020 року звернулася до АТ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 30.01.2020 року ( а.с. 12-13).
26.08.2020 року ОСОБА_1 ознайомилася з умовами кредитування, про що свідчить її підпис (а.с.14-21). Указані умови містять дані щодо типу кредиту, суми ліміту, строку, процентної ставки в межах пільгового періоду, процентної ставки за межами пільгового періоду, тип процентної ставки, порядку повернення кредиту, наслідків прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань.
Згідно з довідкою (а.с.11) відповідачу надано кредитні картки № НОМЕР_1 терміном дії 05/24 та № НОМЕР_2 термін дії 10/24.
За кредитною карткою № НОМЕР_1 відповідачу 24.10.2020 року встановлено кредитний ліміт 10 000,00 грн., 05.08.2021 р. кредитний ліміт зменшено до 0 грн. (а.с. 10).
Із виписки за договором б/н станом на 17.12.2021 р. убачається, що відповідач із 26.08.2020 року по 23.11.2020 року активно користувалася кредитними коштами, здійснюючи покупки, розрахунки, перекази та часткове погашення заборгованості (а.с.8-9).
На підтвердження обставин, на які позивач посилається як на підставу для задоволення позову ним додано до позовної заяви письмові докази: розрахунок заборгованості (а.с.6-7), виписку за договором № б/н станом на 17.12.2021 р. (а.с8-9), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.10), довідку про видачу кредитних карт (а.с.11), копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» (а.с.12-21), паспорт споживчого кредиту (а.с.22-24), витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.25).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Банк).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (зокрема, грошові кошти, у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Банк, пред`являючи вимоги, просив стягнути заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за простроченими відсотками.
Матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг розумів відповідач, ознайомився і погодився із ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи, на момент підписання заяви, взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування.
Суд вважає, що в цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим Банком, а приєднані до позовної заяви Умови та Правила не містять тих умов надання послуг, на які посилається позивач у позовній заяві.
За таких обставин і без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, суд зауважує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових Умов та Правил, чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві, яка безпосередньо підписана позичальником.
Відтак, позивач не довів факту прийняття відповідачем запропонованих йому умов, зокрема, щодо збільшення щодо розміру прострочених відсотків.
Відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також те, що відповідач погодилася із такими.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Відтак, відсутні підстави вважати, що при підписанні заяви ОСОБА_1 , Банк дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження із споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк.
Суд вважає, що жодних правових підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь Банку 2302,09 грн. заборгованості за простроченими відсотками немає, оскільки яким документом вони передбачені не встановлено. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку жодної мови про встановлений розмір відсотків не йдеться. У паспорті споживчого кредиту, підписаного позичальником 26.08.2020 р. установлений певний вид відсотків, однак інформація указана в паспорті споживчого кредиту є актуальною і зберігає чинність до 10.09.2020 р. (а.с.22-24 ), тобто і це суд не може взяти до уваги.
Умови та Правила надання банківських послуг у «ПриватБанк» і витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», позичальником не підписані, посилання Банку на те, що підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, позичальник погодився із усіма умовами кредитування, суперечить нормам матеріального закону, що регулює спірні правовідносини.
Однак, із огляду на норми матеріального закону, що регулюють спірні правовідносини, із позичальника на користь Банку необхідно стягнути тіло кредиту.
Відтак матерілами справи підтверджено, що позичальник користувався кредитним лімітом, зокрема випискою за договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення у примусовому порядку з ОСОБА_1 суми заборгованості фактично отриманих кредитних коштів у розмірі 9791,02 грн. заборгованість за кредитом.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача пропорційно підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 992,40 гривень.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265,280-282 ЦПК України, ст.ст.11, 509, 526, 611, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд, -
Позов акціонерного товариства Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.01.2020 року у розмірі 9791,02 гривень (дев`ять тисяч сімсот дев`яносто одну гривню дві копійок) гривень та судовий збір у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) гривні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Рішення суду виготовлено 26 травня 2022 року.

Головуюча О.В.Гутій