Справа № 694/1652/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06.12.2022 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Федорець С.В.

при секретарі -Літвін Н.М.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа: Слкужба у справах дітей Звенигородської міської ради Черкаської області (пр.Шевченка, 63 у м.Звенигородка Черкаської області, ) про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в інтересах дитини звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, за наступними підставами.

23.06.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, в якому в них народилося двоє спільних дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Звенигородського районного суду від 07.10.2020 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Як вказує позивач, ще до розірвання шлюбу, у 2019 році, відповідач виїхала з місця свого постійного проживання, а діти залишилися з позивачем, перебувають на його утриманні, за рішенням суду від 07.10.2020 року на його користь з відповідача стягнуто аліменти. Таким чином, протягом останніх трьох років відповідач не проживає разом зі своїми дітьми, не займається їх вихованням та розвитком, не бере участі у їх долі. Рішенням Звенигородської міської ради від 30.08.2022 року надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітніх синів, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

На підставі викладеного позивач просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку с.Побережне Вінницького району Вінницької області, батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач до судового засідання не з`явився, надавши заяву з проханням розглядати справу у його відстуність, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, відповідач була належним чином повідомленою про місце, час проведення судового засідання, про причини не явки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, надавши заяву з проханням розглядати справу у його відстуність, підтримує позов повністю, просив задовольнити.

Зважаючи на існування умов передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідно до положень ч. 4ст.223 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд,дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача, підлягають задоволенню з наступних підстав.

23.06.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, в якому народилося двоє дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8-9).

Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 07.10.2020 року рішеням Звенигородського районного суду Черкаської області (а.с. 10-11).

Як вбачається з копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2022 року, судовим наказом від 23.10.2020 року з відповідачки ОСОБА_2 , на користь позивача, ОСОБА_1 , були стягнуті аліменти на утримання дітей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.15).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого державним виконавцем, з червня 2020 року відповідачка жодного разу не сплачувала аліменти на утримання своїх неповнолітніх синів, та загальна заборгованість станом на 12.07.2022 року складає 90243,58 гривень (а.с. 16).

Актом від 10.05.2022 року, складеним депутатом Звенигородської міської ради в присутності свідків (а.с. 12), встановлено, що сім`я ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , проживають батько, позивач по справі, бабуся, ОСОБА_9 , та двоє неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_10 . Мати дітей, відповідач по справі, зареєстрована за цією адресою, але не проживає (а.с. 12).

Аналогічні відомості вбачаються з довідки про склад сім`ї від 10.05.2022 року (а.с. 13).

Згідно до довідки Козацької ЗОШ від 07.07.2022 року №34, неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_10 навчаються у вказаній школі, останні три роки мати навчальний заклад не відвідувала, успіхами дітей не цікавилась, вихованням займалися батько та бабуся хлопчиків (а.с. 14).

Такими чином, з наданих письмових доказів судом встановлено, що мати неповнолітніх дітей, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , на протязі тривалого часу (останніх трьох років) не займається вихованням своїх дітей, не цікавиться їх розвитком та здоров`ям, не утримує їх матеріально, тобто самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітніх синів.

Вказані факти цілком підтверджуються висновком служби у справах дітей Звенигородської міської ради Черкаської області від 30.03.2022 року за №М-406/01-13, згідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачку бітьківських прав відносно її неповнолітніх дітей, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19).

Згідно ст. 202 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, а тому в інтересах неповнолітньої дитини необхідно поставити питання про позбавлення батьківських прав відповідача з метою запобігання виникнення у подальшому в останнього права вимагати виконання від дитини обов`язків, від яких він сам на даний час ухиляється.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав, вони мають право бути поновленими у батьківських правах відносно своїх дітей відповідно до положень ст. 169 СК України.

Таким чином, суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини, оскільки вона не піклується про синів, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує умов проживання, необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на фізичний та розумовий розвиток дітей, а також не спілкується з синами в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти.

За таких обставин винної поведінки відповідача та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права та інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність задоволення позову і позбавлення її батьківських прав відносно їїнеповнолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 184, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 8,12 Закону України «Про охорону дитинства», п.2 ч.1 ст. 164, ст. 165 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа: Слкужба у справах дітей Звенигородської міської ради Черкаської області (пр.Шевченка,63 у м.Звенигородка Черкаської області, ) про позбавлення батьківських прав, - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку с.Побережне Вінницького району Вінницької області, батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте по письмовій заяві відповідача, яка може бути подана до Звенигородського районного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня проголошення цього рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційног орозгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя: Світлана ФЕДОРЕЦЬ