РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 рокусмт ПетровеСправа № 941/526/21
Провадження № 2/941/29/22

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Молдавській А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петрове Кіровоградської області цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Петрівської селищної ради Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з позовом мотивуючи тим, що відповідачка є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування, оскільки їх мати покинула і вони

тимчасово влаштовані до комунального закладу «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради, де перебувають з 14 січня 2021 року і до цього часу. На даний час мати дітей не звернулася із заявою про їх повернення, за час їх перебування у закладі

долею дітей не цікавилася, не відвідувала їх, письмових запитів на адресу установи не надсилала, а тому представник позивача просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно її дітей та стягнути з неї аліменти на їх утримання на користь закладу, де будуть перебувати діти, або осіб, які будуть їх утримувати.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, однак письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову заперечила та вказала що надалі бажає продовжувати виховувати своїх дітей, адже вона їх любить і буде докладати всіх зусиль щодо належного виховання, піклування про фізичний і духовний розвиток дітей та їх навчання, підготовку до самостійного життя.

Представник відповідачки також надала суду заяву про розгляд справи без її участі, крім того подала відзив, в якому заперечила проти задоволення позову, обґрунтовуючи це тим, що позивачем не враховано ставлення відповідачки ОСОБА_4 до дітей, чи буде застосування такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, відповідати якнайкращим інтересам дітей. Таким чином, на її думку, за недоведеності свідомого нехтування відповідачем батьківськими обов`язками, а також враховуючи те, що матір дітей заперечує щодо позбавлення батьківських прав, відсутні правові підстави для позбавлення її батьківських прав.Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно малолітніх дітей не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 ст. 19 СК України), від його висновку суд має право мотивовано відступити, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом (Постанова Верховного Суду від 6 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20), тому висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер.

Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір 'ю малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 12 грудня 2014 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 15 липня 2016 року (а.с.7-8).

Відомості про батька дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №3 та №3, виданими Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 16 лютого 2021 року (а.с.9-10).

Малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, згідно розпорядження голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 21 січня 2021 року № 32-р «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» із змінами відповідно до розпорядження голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 12 березня 2021 року № 128-р «Про внесення змін до розпорядження голови Олександрійської районної державної адміністрації від 21 січня 2021 року № 32-р» (а.с.13-14).

Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, згідно розпоряджень голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 21 січня 2021 року № 33-р «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» із змінами відповідно до розпорядження голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 02 березня 2021 року № 111 -р «Про внесення змін до розпорядження голови Олександрійської районної державної адміністрації від 21 січня 2021 року № 33-р» (а.с.15-16).

Мати - громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покинула дітей, що підтверджується актами органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 05 січня 2021 року (а.с.11-12).

Відповідно до довідки - характеристики від 23 березня 2021 року № 269, громадянка ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за даною адресою не проживає. ОСОБА_3 не працює і не навчається, не займається вихованням своїх малолітніх дітей, байдужа до їхньої долі, схильна до бродяжництва. За період проживання на території Петрівської селищної ради на громадянку ОСОБА_3 надходили скарги в телефонному режимі, що мати залишає своїх дітей без нагляду на тривалий час (а.с.17).

Згідно постанови Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2019 року, справа № 215/397/19, громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була притягнена до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із тим, що вона не контролює поведінку, дозвілля та місце знаходження її дітей, а саме залишила їх без нагляду (а.с.19).

Відповідно до листа комунального закладу «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради від 12 березня 2021 року № 01-13/32/1, малолітні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувають в даному закладі з 14 січня 2021 року по теперішній час на повному державному утриманні. За час перебування дітей в закладі їх мати ОСОБА_3 долею дітей не цікавилася, не відвідувала їх, письмових запитів на адресу установи не надсилала (а.с.20).

На підставі довідки Петрівської селищної ради Кіровоградської області від 25 серпня 2021 року №1078, ОСОБА_3 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.61).

Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 від 27 серпня 2021 року було встановлено, що будинок АДРЕСА_2 знаходиться в аварійному стані, відсутні вода, світло, опалення, на подвір`ї бур`яни, сміття, в будинку відносно прибрано, побілена стеля в 2 кімнатах, є невеликий запас продуктів харчування; зі слів ОСОБА_3 вона планує поклеїти шпалери, пофарбувати підлогу та підключити світло (а.с.54).

Відповідно до акту та висновку оцінки потреб сім`ї за період з 27 серпня 2021 року по

01 вересня 2021 року встановлено, що в будинку АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_3 та її свекруха ОСОБА_5 , сім`я не конфліктна, ОСОБА_3 працює, будинок знаходиться в занедбаному та аварійному стані, помешкання потребує капітального ремонту, відсутня вбиральня, мешканці не дотримуються санітарно-гігієнічних норм, готують на вогнищі у дворі, двір і город в бур`янах, гараж без дверей, в якому знаходиться відкрита оглядова яма, для виховання та розвитку дітей не створені умови (а.с.56-60).

Згідно розпорядження голови Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 17 березня 2021 року №107-р, малолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , влаштовані до прийомної сім`ї громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на виховання та спільне проживання (а.с.55).

На підставі чого на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Петрівської селищної ради Кіровоградської області 17 березня 2021 року було прийняте рішення №7 «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_3 відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у зв`язку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків» (а.с.21).

Тому згідно висновку Виконавчого комітету Петрівської селищної ради Кіровоградської області, було прийняте рішення №175 від 25 березня 2021 року, про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.22-24).

Так, згідно доданих в судовому засіданні документів, вказані факти відносно відповідачки знайшли своє підтвердження, однак суд враховує також наступне.

ОСОБА_3 являється матір`ю одиначкою та має на утриманні двох малолітніх дітей, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №3 та №3, виданими Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 16 лютого 2021 року (а.с.9-10).

Згідно довідок ТОВ «ОптімусАгро Трейд» №51 від 26 серпня 2021 року та №76 від 01 листопада 2021 року ОСОБА_3 працює апаратником оброблення зерна 5 розряду в ТОВ «Оптімусагро Трейд» з 29 липня 2021 року на тимчасовій основі, згідно наказу №253 від 28 липня 2021 року та з 29 жовтня 2021 року на постійній основі, згідно наказу №241 від 18 жовтня 2021 року, по теперішній час (а.с.52,71).

Відповідно до характеристики ТОВ «Оптімусагро Трейд» від 26 серпня 2021 року, ОСОБА_3 з 29 липня 2021 року працює в компанії «ОптімусАгро Трейд» на «Рядівському ВСП» апаратником оброблення зерна 5 розряду. Працює старанно та відповідально підходить до виконання завдань, не порушує правил внутрішнього розпорядку та умов трудового колективу, з колегами спілкується ввічливо та підтримує дружні стосунки (а.с.53), на підставі чого нагороджена грамотою за сумлінну працю з нагоди професійного свята - Дня працівника сільського господарства (а.с.73).

Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_10 від 23 жовтня 2021 року встановлено, що в будинку АДРЕСА_2 відсутні вода, світло, опалення, є піч, але не в працюючому стані; в будинку ведуться косметичні роботи, в помешканні холодно, прибрано, запас продуктів харчування в недостатній кількості; в дитячій кімнаті поклеєні шпалери, побілена стеля, пофарбована підлога, але світла не має, меблі відсутні (а.с.74).

Однак, згідно акту Петрівського РЕМ ПрАТ «Кіровоградобленерго», 02 вересня 2021 року абоненту ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 здійснено пломбування боксу та електролічильника (а.с.72).

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR

v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Згідно із статтею 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.

З наданих учасниками справи пояснень та досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідачка неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, що виразилось у недостатньому піклуванні про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: залишила дітей, що свідчить про ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків.

Враховуючи наведене, а також встановлені обставини, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вжиття до відповідачки такого заходу як позбавлення батьківських прав є передчасним, виходячи з того, що це є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і законом передбачені інші заходи, спрямовані на зміну поведінки батьків по відношенню до дітей з метою виправлення ситуації щодо належного виконання батьківських обов`язків. Відповідачка заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, що свідчить про наявність в неї інтересу до дітей.

Відповідно до ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. При цьому звертає увагу на те, що позивач у цій справі намагався побачити дитину та оскаржував заяву про позбавлення батьківських прав і цей факт міг свідчити про його інтерес до дитини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

Суд враховує також, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини (стаття 166 СК України).

Суд вважає, що встановлені в ході розгляду справи обставини свідчать про ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, однак враховуючи те, що відповідачка заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, що свідчить про її інтерес до дітей, то на думку суду це є підставою вжиття до неї заходів, передбачених законом, не пов`язаних з позбавленням батьківських прав, тобто наявні підстави для відібрання в неї її малолітніх дітей.

Таким чином, що стосується вимог позивача щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,то відповідно до досліджених в судовому засіданні документів, суд вважає, що в цій частині позову необхідно відмовити та відібрати дітей у відповідачки без позбавлення її батьківських прав. Позов в частині стягнення аліментів з матері підлягає задоволенню, оскільки відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 7,19,150,164,165,170,180,181,182,183,191 СК України та ч.4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства».

Керуючись ст.ст. 141,263,264,265,268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Відібрати малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення її батьківських прав.

Передати малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Петрівській селищній раді Олександрійського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, для вирішення питання їх подальшого влаштування.

Стягнути з громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів проводити на користь закладу, де будуть перебувати діти, або осіб, які будуть їх утримувати, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 21 квітня 2021 року і до повноліття дітей.

Допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яності дві) гривні 40 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 14 листопада 2022 року.

Суддя С.І. Колесник