Справа № 331/3002/18
Провадження № 2/331/8/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» жовтня 2022 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Антоненко М.В.

при секретарі Федоровій К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, про визнання права власності на об`єкт рухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, про визнання права власності на об`єкт рухомого майна.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . До складу спадкового майна входить транспортний засіб - автомобіль марки КІА CERATO 2009 року випуску, об`єм двигуна 1591, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , легковий, зареєстрований Запорізьким ВРЕР № 1 УДАЇ УМВС України в Запорізькій області. Реєстраційний номер НОМЕР_2 . Спадкоємцем за законом є відповідач.

З ОСОБА_3 вона познайомилась у вересні 2007 року. Дружні стосунки підтримували до серпня 2009 року. Починаючи з вересня 2009 року вони стали проживати з ним спільно як чоловік та дружина, оскільки а ні вона, а ні ОСОБА_3 не перебували у іншому шлюбі.

З зазначеного часу вони стали вести спільно домашнє господарство, опікувались один про одного. Місцем їх проживання була квартира АДРЕСА_1 , яка була надана їй на підставі ордера № 580 на житлове приміщення серія «М», виданого виконкомом Запорізької міської ради 06.11.2007 року. Напередодні вселення в зазначену квартиру разом з ОСОБА_3 вона здійснювала її ремонт. ОСОБА_3 здійснював контроль ходу ремонтних робіт. У серпні 2010 року разом з ОСОБА_3 та відповідачем вони виїжджали на відпочинок у м. Єйськ Краснодарського краю Російської Федерації, де мешкають її батьки.

Під час хвороби ОСОБА_3 (в період з 16.02.2017 року по 26.02.2017 року, з 02.04.2017 року по 10.04.2017 року, з 03.05.2017 року по 12.05.2017 року) вона відвідувала його у лікарнях, де він проходив лікування в умовах стаціонару - КУ «Міська лікарня № б», Запорізький міський центр швидкої допомоги та екстремальної медицини.

11 липня 2011 року друг ОСОБА_3 - ОСОБА_4 вирішив продати належний йому на праві власності автомобіль марки KІA CERATO 2009 року випуску, об`єм двигуна 1591, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , легковий, зареєстрований Запорізьким ВРЕР № 1 УДАЇ УМВС України в Запорізькій області і уповноважив її, а також її доньку ОСОБА_5 та ОСОБА_3 знайти покупця та продати його автомобіль, для чого видав довіреність, посвідчену Остренко А.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстровану в реєстрі за № 1820.

Вона на той час займала посаду завідувача кафедри теплоенергетики Запорізької державної інженерної академії, мала постійну заробітну плату, отримувала винагороди за наукові дослідження, публікації у наукових виданнях, заощаджувала грошові кошти на депозитних рахунках ПАТ «МетаБанк», АКБ «ІндустріалБанк», АТ «ОТП БАНК», ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «ВТБ Банк», філії AT «УкрСіббанк», ПАТ «Укрсоцбанк». Мала намір продати належний їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Запорізьким ВРЕР № 1 УДАЇ ГУМВС України в Запорізькій області від 23 червня 2010 року автомобіль марки ВАЗ, моделі 2110, 1998 року випуску номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований Запорізьким ВРЕР № 1 УДАЇ УМВС України в Запорізькій області 23 червня 2010 року та отримати гроші.

Зважаючи на ці обставини, з метою заощадження грошових коштів, вона вирішила придбати у власність автомобіль КІА CERATO, який належав громадянину ОСОБА_4 і який знаходився у спільному з ОСОБА_3 користуванні на підставі довіреності від 11.07.2011 року. ОСОБА_3 заощаджень власних коштів не мав, оскільки не мав постійної роботи та постійного доходу.

14.07.2011 року в присутності ОСОБА_3 вона передала ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 12 000 доларів США в рахунок договору купівлі-продажу автомобіля. Факт отримання грошей ОСОБА_4 підтвердив написаною ним розпискою.

З ОСОБА_3 вони проживали однією сім`єю, мали наміри використовувати автомобіль для поїздок за межі України. На свій розсуд, без її згоди ОСОБА_3 зареєстрував автомобіль в органах державної реєстрації транспортних засобів на своє ім`я, про що вона дізналась пізніше.

17 серпня 2011 року вона продала належний їй на праві власності автомобіль марки ВАЗ моделі 2110, 1998 року випуску громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , видавши їм довіреність, посвідчену Бугрім О.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстровану в реєстрі за № 2728 та отримала від них гроші в сумі 5500 доларів США, які були включені в розрахунок з ОСОБА_4 .

Вважає, що автомобіль КІА CERATO 2009 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_2 є спільним з ОСОБА_3 майном.

Дана обставина дає підстави для вимоги про визнання спірного транспортного засобу об`єктом права спільної сумісної власності та стягнення з відповідача на її користь 1/2 частки його вартості.

Оцінка вартості спірного авто здійснена судовим експертом ОСОБА_8 складає 193 324, 69 грн. Вартість 1/2 частки складає 96 662, 34 грн.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд встановити юридичний факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу в період з вересня 2009 року по 01 грудня 2017 року; визнати транспортний засіб - автомобіль марки КІА CERATO 2009 року випуску, об`єм двигуна 1591, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , легковий, зареєстрований Запорізьким ВРЕР № 1 УДАЇ УМВС України в Запорізькій області реєстраційний номер НОМЕР_2 об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 96 662., 34 грн. вартості 1/2 частки транспортного засобу марки КІА CERATO 2009 року випуску, об`єм двигуна 1591, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , легковий, зареєстрований Запорізьким ВРЕР № 1 УДАЇ УМВС України в Запорізькій області реєстраційний номер НОМЕР_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на її користь сплачені нею судовий збір та послуги судового експерта з оцінки транспортного засобу.

Ухвалою суду від 15.05.2018 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження (а.с. 48 ).

Ухвалою суду від 17.09.2018 року призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.168-170).

Ухвалою суду від 10.01.2019 року провадження по справі відновлено, призначено дату судового засідання (а.с.73).

Ухвалою суду від 22.07.2019 року призначено у справі повторну судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.168-170).

Ухвалою суду від 15.12.2020 року провадження по справі відновлено, призначено дату судового засідання (т.2 а.с.22 ).

Ухвалою суду від 17.06.2021 року закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду (т.2 а.с.36 ).

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Смола І.В. позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Хілько А.В. в судовому засіданні проти позову заперечувала, надала суду письмовий відзив в якому зазначено, що ОСОБА_3 батько відповідача, був знайомий з позивачкою ОСОБА_1 . Між ними були дружні стосунки, однак однією сім`єю вони не проживали, не вели спільне господарство, не мали спільних витрат та не мали жодних сімейних відносин. ОСОБА_3 до 2009 року проживав з його матір`ю ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . З 2009 року і до 2017 року ОСОБА_3 проживав у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Факт отримання грошей за куплений автомобіль КІА CERATO 2009 року випуску, як зазначено позивачкою, підтверджується написаною розпискою ОСОБА_4 , проте, ОСОБА_1 , не надає до суду а ні договору, а ні розписки. Щодо автомобіля марки ВАЗ, то, згідно наданих доказів, автомобіль проданий пізніше, а саме в серпні 2011 році, тому, гроші отримані від продажу даного автомобіля не могли бути витрачені на покупку автомобіля КІА CERATO 2009 року випуску. На підтвердження відвідування в лікарні під час хвороби ОСОБА_3 , позивачкою не надано жодного доказу. Весь час знаходження батька відповідача в лікарні, його відвідувала та доглядала ОСОБА_9 . Коли помер ОСОБА_3 , його похованням також займалася мати відповідача ОСОБА_9 .

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, висновки експертиз від 26.12.2018 р. № 11/1-161, від 26.11.2020 р. № 898, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підтвердження факту проживання спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу позивачка ОСОБА_1 разом з первісним позовом надала суду наступні письмові докази:

- ордер № 580 на житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.9);

- свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_1

-відомості з Держреєстру фізичних осіб-платників податку ДФС України про

суми виплачених ОСОБА_1 доходів за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2017 р. (а.с.8);

- довідку ПАТ «МетаБанк» від 21.03.2018 р. щодо відкритих ОСОБА_1 депозитних рахунків ;

- довідку АКБ «ІндустріалБанк» від 19.03.2018 р. щодо відкритих ОСОБА_1 депозитних рахунків;

- довідку AT «ОТП БАНК» від 22.03.2018 р. щодо відкритих ОСОБА_1 поточних рахунків;

- довідку ПАТ КБ «ПриватБанк» від 19.03.2018 р. щодо відкритих ОСОБА_1 депозитних рахунків ;

- довідку ПАТ «ВТБ Банк» від 04.04.2018 р. щодо відкритих ОСОБА_1 особових рахунків;

- довідку філії AT «УкрСіббанк» від 20.04.2018 р. щодо відкритих ОСОБА_1 депозитних рахунків;

- довідку ПАТ «Укрексімбанк» від 19.03.2018 р. щодо відкритих ОСОБА_1 депозитних рахунків;

- рахунки про сплату вартості будівельних матеріалів (а.с.10-34);

Відповідно до статтей 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Вищеперелі?чені докази лише підтверджують факт розірвання шлюбу позивачки ОСОБА_1 , отримання, згідно ордеру, житла та здійснені нею особисто фінансові операції в банківських установах, а тому, є неналежними доказами на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 .

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначила, що за місцем їх спільного проживання з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 збереглись платіжні документи про сплату комунальних послуг та послуг телефонного зв`язку його власної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , а саме:

-квитанції про сплату комунальних послуг за 2009 рік - 3 квитанції на загальну суму 2071,39 грн., за 2010 рік - 12 квитанцій на загальну суму 3280,85 грн., за 2011 рік - 13 квитанцій на загальну суму 4306,70 грн., за 2012 рік - 12 квитанцій на загальну суму 4833,48 грн., за 2013 рік - 17 квитанцій на загальну суму 4206,56 грн., за 2014 рік -- І квитанція на суму 547,24 грн.;

-квитанції про сплату послуг телефонного зв`язку за 2009 рік - 5 квитанцій на загальну суму 128,2 грн., за 2010 рік - 10 квитанцій на загальну суму 409,71 гри., за 2011 рік - 12 квитанцій на загальну суму 347,6 грн., за 2012 рік - 12 квитанцій на загальну суму 602,05 грн., за 2013 рік - 12 квитанцій на загальну суму 408,66 грн., за 2014 рік - 12 квитанцій на загальну суму 392,37 грн., за 20 15 рік - 3 квитанції на загальну суму 33,0 грн.

Також, зазначила, що відповідач ОСОБА_2 неодноразово був у них в гостях сам, а так само з друзями і своєю майбутньою дружиною - ОСОБА_11 , а також був його рідний брат ОСОБА_12 . Для визначення витрат спільного сімейного бюджету на харчування вони з ОСОБА_3 здійснювали нотатки щодо витрат на придбання продуктів харчування. Записи здійснювались нею та ОСОБА_3 власноруч.

В судовому засіданні вивчено та оголошено довідку ОСББ «Ювілейний,19-Б» від 06.06.2018 р. № 11-Б/2018, в якій зазначено, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та станом на 06.06.2018 р. в нього відсутня заборгованість по внесках за утримання будинку та прибудинкових територій (а.с.61).

Додані ОСОБА_1 до відповіді на відзив рахунки на сплату житлово-комунальних послуг, квитанції про сплату комунальних послуг та послуг телефонного зв`язку за адресою: АДРЕСА_3 є доказами, які підтверджують своєчасну сплату ОСОБА_3 вказаних послуг за місцем його реєстрації та проживання, але, також, ні яким чином не доводять факт спільного проживання однією сім`єю з позивачкою.

До первісного позову ОСОБА_1 долучила рукописні нотатки на придбання продуктів харчування, вказуючи про те, що ці записи зроблені власноруч ОСОБА_3 (а.с.35).

Відповідно до ч. 1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Позивачкою, або її представником не було заявлено суду клопотання про проведення судової-почеркознавчої експертизи наданих нотатків, а тому, твердження про те, що ці записи зроблені особисто ОСОБА_3 за його життя, суд розцінює як голослівне.

Аналогічно, суд не приймає до уваги інші рукописні документи, надані ОСОБА_1 , оскільки, невідоме джерело їх походження (а.с. 130-142).

В судовому засіданні вивчено та оголошено свідоцтво про поховання № НОМЕР_7 ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свідоцтво видане ОКП «Запорізька ритуальна служба» ОСОБА_9 (а.с.57, 58).

Згідно з довідкою ОСББ «Ювілейний, 19-Б» від 06.06.2018 р., ОСОБА_3 зареєстрований: АДРЕСА_3 . Станом на 06.06.2018 р. сума по внесках на утримання будинку та прибудинкової території сплачена повністю, заборгованість відсутня (а.с.61).

Відповідачем ОСОБА_2 надано суду розписку від 11.07.2011 р. в якій зазначено, що ОСОБА_4 продав ОСОБА_3 автомобіль марки КІА CERATO 2009 року випуску д.н. НОМЕР_2 за 105000 грн. (а.с.63).

Позивачкою ОСОБА_1 надано суду розписку від 14.07.2011 р. згідно з якою ОСОБА_4 в присутніості ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 12000 дол. США за проданий автомобіль марки КІА CERATO д.н. НОМЕР_2 (а.с. 92).

Як слід зі змісту вказаних розписок, вони видані ОСОБА_4 в різні дати - 11.07.2011 р. та 14.07.2011 р., суми в них вказані в різних валютах в гривні та доларах США.

На переконання суду, вказані розписки свідчать про наявність дружніх та ділових відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що у відзиві зазначає відповідач ОСОБА_3 , але розписки не можуть бути переконливими доказами на підтвердження сімейних стосунків між ними.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

При застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03 червня 2021 року у справі № 748/1943/19 (провадження № 61-5155св20) дійшов правого висновку про те, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) вказувала на те, що вирішуючи спір про поділ майна, необхідно як установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Слід зазначити, що факт спільного проживання сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені статтею 74 СК України вважати майно таким, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Разом із цим положеннями ЦПК України визначено, що є доказами у цивільній справі, зокрема доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частини перша, друга статті 76 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані позивачкою ОСОБА_1 письмові докази не підтверджують факту ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, набуття майна тощо у цей період.

Відповідно до статті 77 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 90 ЦПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що він знайомий позивачки ОСОБА_1 , вони дружать сім`ями приблизно 10 років. З ОСОБА_3 він був знайомим близько 20 років. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом у цивільному шлюбі 10 років. Спочатку вони проживали у гуртожитку по АДРЕСА_6 . Потім ОСОБА_1 отримала квартиру по АДРЕСА_7 . Він особисто робив в цій квартирі столярні роботи, які оплачувала ОСОБА_1 . Як йому відмомо, ОСОБА_3 продав належний йому автомобіль «Волга», а ОСОБА_1 , також, продала належний їй автомобіль «ВАЗ». Батьки ОСОБА_1 подарували їй ще певну суму грошових коштів і вона разом з ОСОБА_3 на всі виручені гроші придбали автомобіль KIA CERATO, який був зареєстрований за ОСОБА_3 . Його син ОСОБА_14 спілкувався з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , бував в них в квартирі по АДРЕСА_7 . ОСОБА_3 мав у власності квартиру та гараж в Хортицькому районі. Саме в цей гараж він ставив автомобіль KIA CERATO, там же він зберігав меблі, які раніш стояли у гуртожитку по АДРЕСА_6 . В особистих розмовах ОСОБА_3 називав ОСОБА_1 дружиною.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що вона проживає в кв. АДРЕСА_8 . Позивачка ОСОБА_1 мешкає в цьому ж будинку в кв.7 з 2009 року, вони є сусідами. ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 з 2009 по 2015 - 2016 роки. Під час спільного проживання вони робили ремонт в квартирі та придбали автомобіль KIA CERATO. Довірчих відносин з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вона не мала, подробиці їх особистого життя їй не відомі. В останній рік вони з`являлись рідко, казали, що проживають на дачі. Вона їх сприймала як подружжя.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що позивачка ОСОБА_1 є її подругою з 2010 р. ОСОБА_3 був другом її покійного чоловіка з 90-х років, саме він познайомив її з ОСОБА_1 , яка проживала разом із ОСОБА_3 на протязі 2010-2017 років. Як їй відмомо, ОСОБА_3 продав належний йому автомобіль «Волга», а ОСОБА_1 , також, продала належний їй автомобіль «ВАЗ» і вони разом з ОСОБА_3 на всі виручені гроші придбали автомобіль KIA CERATO. Вказаним автомобілем користувався ОСОБА_3 та ставив його в свій гараж в Хортицькому районі. ОСОБА_3 з 2000 років не мав постійного місця роботи, ОСОБА_1 працювала завідуючою кафедрою в Запорізькій інженерній академії. Вони проживали по АДРЕСА_7 , в цієї квартирі вона бачила особисті речі ОСОБА_3 . Їй відомо, що бюджет ОСОБА_1 і ОСОБА_3 вели окремо один від одного. ОСОБА_3 зловживав спиртними напоями, в зв`язку з чим, в нього були проблеми з психічним здоров`ям. Коли він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 знаходилась поза межами України.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він працює водієм в 9-й міській лікарні. З ОСОБА_3 він знайомий з 90-х років, який познайомив його з ОСОБА_1 . В 2010 році ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом відпочивали на курорті на Західній Україні. До 2010 року вони разом жили в квартирі в Хортицькому районі, потім переїхали в квартиру ОСОБА_1 по АДРЕСА_7 , в якій мешкали до 2017 року. ОСОБА_1 продала належний їй автомобіль ВАЗ та, разом з ОСОБА_3 , придбали в нього за генеральною довіреністю автомобіль KIA CERATO. Вартість угоди складала 12 тис. дол. США. Гроші йому передавала ОСОБА_1 за письмовою розпискою. В довіреності були вписані донька ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . В останні роки перед смертю ОСОБА_3 зловживав спиртним напоями, сильно хворів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що він з жовтня 1998 року проживає по АДРЕСА_9 . Подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_3 з 1998 року були його сусідами, мешкали в квартирі АДРЕСА_10 разом із синами ОСОБА_18 і ОСОБА_19 . ОСОБА_3 він постійно зустрічав на сходовій клітці в будинку на протязі 2010-2012 років. Про наявність у ОСОБА_3 іншої сім`ї йому не було нічого відомо, з позивачкою ОСОБА_1 він не знайомий.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що з ОСОБА_3 він навчався в однієї школі і, в подальшому, підтримував з ним дружні стосунки, був хрещеним батьком його сина ОСОБА_18 . Подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_3 після 2009 року мешкали в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_11 . Він неодноразово відвідував їх, разом вони святкували дні народження та інші свята. З позивачкою ОСОБА_1 він, також, знайомий. Вона працювала завідуючою кафедрою в Запорізькій інженерній академії . Зі слів ОСОБА_3 у його сина ОСОБА_18 , який був студентом цього вишу, були проблеми з навчанням і його знайома ОСОБА_1 допомагала ці проблеми вирішувати. Він впевнений, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не було близьких відносин, про їх можливе спільне проживання йому нічого не відомо. Оскільки, він працює в страховій компанії, він допомагав ОСОБА_3 оформляти страховку на автомобіль KIA CERATO, який ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_4 . Перед цим, ОСОБА_3 продав належний йому автомобіль «Волга».

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила суду, що ОСОБА_9 є її двоюрідною сестрою. Її сестра та ОСОБА_3 були одружені і на протязі 2009-2017 років проживали однією сім`єю по АДРЕСА_12 . Вона за цей час неодноразово відвідувала їх, разом вони святкували дні народження та інші свята. З позивачкою ОСОБА_1 вона не знайома, про можливе спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 їй нічого не відомо. Коли ОСОБА_3 в 2017 році тяжко захворів, лежав у реанімації, її сестра доглядала за ним. Саме ОСОБА_9 поховала свого чоловіка.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснила суду, що вона постійно проживає по АДРЕСА_13 . Подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_3 проживали в цьому будинку, були її сусідами, мешкали в квартирі АДРЕСА_10 разом із синами ОСОБА_18 і ОСОБА_19 . ОСОБА_3 та ОСОБА_9 вона постійно зустрічала на сходовій клітці в будинку на протязі 2008-2017 років. Про наявність у ОСОБА_3 іншої сім`ї їй не було нічого відомо, з позивачкою ОСОБА_1 вона не знайома. В 2017 році ОСОБА_3 тяжко захворів, його жінка ОСОБА_9 доглядала за ним та після смерті поховала свого чоловіка.

Аналізуючи показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 суд зауважує, що їх твердження про проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на протязі 2009-2017 р.р. однією сім`єю не містять в собі об`єктивних підтверджень про ведення ними спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя. В зв`язку з цим, суд розцінює ці показання як голослівні.

Не приймаючи до уваги показання цих свідків, а також фотографії, надані позивачкою ОСОБА_1 (а.с. 124-127), суд враховує Постанову Верховного Суду від 08 грудня 2021 року (справа № 531/295/19 провадження № 61-3071 св 21), згідно з якою показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Разом з цим, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ОСОБА_22 , які знаходились в близькому колі друзів і знайомих ОСОБА_3 , прямо заперечували факт його проживання однією сім`єю з ОСОБА_1 . Вказані свідки обґрунтовано спростували доводи позивачки, що вона в останні роки життя ОСОБА_3 піклувалась про нього, разом з ним вирішувала всі побутові питання.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд погоджується з твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що між його батьком ОСОБА_3 та позивачкою ОСОБА_1 дійсно були дружні, інтимні стосунки, однак, однією сім`єю вони не проживали, не вели спільне господарство, не мали спільних витрат та не мали жодних сімейних відносин.

Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє в задоволенні вимоги позивачки ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу в період з вересня 2009 року по 01 грудня 2017 року.

Не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 про визнання транспортного автомобіля марки КІА CERATO об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнення з ОСОБА_2 на її користь 1/2 частки транспортного засобу марки КІА CERATO, оскільки, вказані вимоги є похідними від попередньої.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, про визнання права власності на об`єкт рухомого майна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко