Справа № 146/935/22
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" грудня 2022 р. Томашпільський районний суд Вінницької област

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.

розглянув у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Томашпільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області

відповідач: ОСОБА_2

вимоги позивача: про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті його баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на житловий будинок з господарськими спорудами розташований по АДРЕСА_1 та встановити факт родинних відносин, а саме встановити, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , являвся дідом ОСОБА_1 .

Даний позов обґрунтовано наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 - бабуся позивача.

Після її смерті залишилося спадкове майно -житловий будинок з господарськими спорудами розташований по АДРЕСА_1 .

Даний будинок був успадкований його бабусею та дідусем після смерті прабаби ОСОБА_5 .

Позивач вказує, що є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі, оскільки його дядько від прийняття спадщини відмовився, та він спадщину фактично прийняв, про що подав заяву до нотаріальної контори.

Оскільки право власності на житловий будинок зареєстровано на ОСОБА_5 та позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні спадщини, позивач вимушений звернутися з позовом до суду.

Крім того, позивач подав заяву про доповнення позовних вимог, в якій останній зазначає, що оскільки в органах ДРАЦС відсутні документи про народження його діда ОСОБА_4 , тому виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 09 вересня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 07 жовтня 2022 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 07 жовтня 2022 року підготовче засідання у справі відкладено на 04 листопада 2022 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 04 листопада 2022 року підготовче засідання у справі відкладено на 18 листопада 2022 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 18 листопада 2022 року підготовче засідання у справі відкладено на 5 грудня 2022 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 5 грудня 2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 , підготовче засідання відкладено на 27 грудня 2022 року.

Доводи учасників справи.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява, згідно якої справу просить розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача, Томашпільської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, в якій зазначив, що просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак згідно нотаріально посвідченої заяви, яка міститься в матеріалах справи, останній вказує, що звертатися до суду з позовом не буде, спадщину після померлої ОСОБА_3 не прийняв, не заперечує проти оформлення спадщини на ім`я позивача ОСОБА_1 .

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, розглянувши заяви сторін, оцінивши їх належність та достовірність, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Главою 29 ЦК України ( ст.ст. 386-394 ) регулюється захист права власності.

Частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про : обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Частинами 1-2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про, зокрема, встановлення факту родинних відносин. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 .

В свідоцтві про народження ОСОБА_1 батьком вказано ОСОБА_6 .

Як вбачається з довідки Липівського старостинського округу Тульчинського району Вінницької області № 635 від 04.08.2022 року, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , являвся дідом ОСОБА_1 .

Крім того, згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_7 , остання добре знала ОСОБА_6 , який являвся її племінником і сином ОСОБА_4 , який помер у 1999 році і являвся дідом ОСОБА_1 .

Згідно письмових пояснень свід5ка ОСОБА_8 , останній є двоюрідним братом ОСОБА_4 , який помер у 1999 році. Він добре знав сина ОСОБА_4 - ОСОБА_6 і підтверджує, що ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_4 .

Отже, позивач у справі ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів

Оскільки, судом встановлено та доведено, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , даний факт родинних відносин має для позивача юридичне значення і впливає на оформлення спадщини, тому заявлені вимоги про встановлення фактів родинних відносин підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Липівки, Тульчинського району, Вінницької області померла ОСОБА_3 .

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини.

Спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в день смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

В цей час діяв ЦК України (2003 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 та спадкоємцем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , де його батьком значиться ОСОБА_6 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 , де його батьками значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом- у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1266. ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 , батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Отже, ОСОБА_1 є спадкоємцем за правом представлення на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки виданої 04 серпня 2022 року Липівським старостинським округом Томашпільської селищної ради, вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем за законом залишився ОСОБА_4 , який спадщину після смерті матері прийняв, так як на день смерті матері проживав зі своєю дружиною ОСОБА_3 у спадковому будинку. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . Спадкоємцями їх майна залишився їх сини ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_10 та онук ОСОБА_1 .

Згідно заяви про відмову від спадщини, доданого до матеріалів справи ОСОБА_10 відмовляється від частини спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5-126, в якому зокрема роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1995 року №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від ІНФОРМАЦІЯ_12, житловий будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки КП «Могилів-Подільське МБТІ» від 14.09.2021 року № 318, житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Як вбачається із відповіді державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори від 20.10.2022 року на заяву ОСОБА_1 , останньому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається із відповіді Державного нотаріального архіву Вінницької області від 28.09.2022 року на запит суду від 12 вересня 2022 року, спадкової справи після смерті ОСОБА_5 не виявленою. Після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа № 199/2000, згідно якої спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла ОСОБА_3 .

Як вбачається із відповіді приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області, Іськової Н.М. від 10.10.2022 року на запит суду від 27 вересня 2022 року після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 129/2021, згідно якої спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_1 .

Висновки суду за результатом розгляду справи.

Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судових розгляд.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За наведених обставин, враховуючи, що позивачем доведено, що він є спадкоємцем за законом після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 і спадщину прийняв у передбачений законом термін, відповідачами визнано позовні вимоги ОСОБА_1 , визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що за ОСОБА_1 може бути визнано в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , що складається із житлового будинку з господарськими спорудами розташований по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 992,40 гривень (а.с.1), а тому враховуючи вимоги ч.1 ст. 142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 496,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 220, 328, 396, 640, 657, 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст.. 1225, ч. 1, 2 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, статтями 12, 13, 76-89, 90, 95, 141, 163, 200, 263, 265, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Липівка Томашпільського району Вінницької області доводиться дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його баби ОСОБА_3 , а саме на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 п`ятдесят відсотків сплаченого за квитанцією № 11 від 05.09.2022 року судового збору, а саме в сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 24 лютого 1999 року Павлоградським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;

відповідач: Томашпільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області, Код 8, адреса: 24200, Вінницька область, Тульчинський район, смт Томашпіль, пл.Т.Шевченка, 1.

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 .

Суддя: О. В. Пилипчук