Провадження № 2/761/4502/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики № 25-07 від 25.07.2019 р. в сумі 146826,75 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 42400,23 грн., інфляційні втрати в сумі 11687,35 грн., три проценти річних в сумі 6577,00 грн. та неустойку (штраф) за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 50 % річних в сумі 109617,23 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.07.2019 р. між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 5250,00 дол. США, а відповідач зобов`язався повернути позивачу вказані грошові кошти до 20.08.2019 р. Разом з тим, у визначений вказаним договором строк грошові кошти відповідачем у добровільному порядку позивачу повернуті не були. Таким чином, оскільки відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь боргу за договором позики в сумі 146826,75 грн., що за курсом НБУ станом на 16.02.2021 р. еквівалентно 5250,00 дол. США, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 42400,23 грн., інфляційні втрати в сумі 11687,35 грн, три проценти річних в сумі 6577,00 грн. та неустойку (штраф) за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі 50 % річних в сумі 109617,23 грн.

Ухвалою від 07.06.2021 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 14.09.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав.

Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому відповідач, що належним чином повідомлявся про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 24.05.2021 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 5250,00 дол. США, а відповідач зобов`язався повернути позивачу вказані грошові кошти до 20.08.2019 р.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що отримані грошові кошти відповідач у визначений в договорі позики строк не повернув, в результаті чого станом на 18.05.2021 р. має борг перед позивачем в сумі 5250,00 дол. США.

Разом з тим, згідно з п. 6 договору позики, за прострочення повернення позики відповідач (позичальник) сплачує позивачу (позикодавцю) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, яка прострочена, за кожний день прострочення, а також індекс інфляції за весь час прострочення та 50 % річних від простроченої суми, у порядку ст. 625 ЦК України.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з розрахунку пені, інфляційних втрат, відсотків за користування грошовими коштами, неустойки (штрафу) за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, доданого позивачем до позовної заяви, за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання в сумі 146826,75 грн., що еквівалентно сумі 5250,00 дол. США. станом на 16.02.2021 року за курсом НБУ, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 21.08.2019 р. по 16.02.2021 р складає 42400,23 грн., інфляційні втрати складають 11687,35 грн., три проценти річних складають 6577,00 грн. та неустойка (штраф) за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 50 % річних складає 109617,23 грн.

Разом тим, оскільки згідно умов договору позику визначено в іноземній валюті (долар США), а вже під час пред`явлення позову визначений її еквівалент у національній валюті (гривня), тому суд вважає, що передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

За таких обставин, оскільки між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу грошових коштів, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики в сумі 146826,75 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором позики в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період часу з 21.08.2019 р. по 16.02.2021 р. в сумі 42400,23 грн., три проценти річних за період часу з 21.08.2019 р. по 16.02.2021 р. в сумі 6577,00 грн. та неустойку (штраф) за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором позики в розмірі 50 % річних за період часу з 21.08.2019 р. по 16.02.2021 р. в сумі 109617,23 грн., а всього 305421,21 грн.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 3054,21 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 305421 (триста п`ять тисяч чотириста двадцять одна) грн. 21 коп., з яких:

- 146826 (сто сорок шість тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 75 коп. - сума боргу за договором позики;

- 42400 (сорок дві тисячі чотириста) грн. 23 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором позики в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період часу з 21.08.2019 р. по 16.02.2021 р.;

- 6577 (шість тисяч п`ятсот сімдесят сім) грн. 00 коп. - три проценти річних за період часу з 21.08.2019 р. по 16.02.2021 р.;

- 109617 (сто дев`ять тисяч шістсот сімнадцять) грн. 23 коп. - неустойка (штраф) за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором позики в розмірі 50 % річних за період часу з 21.08.2019 р. по 16.02.2021 р.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 3054 (три тисячі п`ятдесят чотири) грн. 21 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: