Справа № 2-2745/10
Провадження № 4-с/161/64/22
У Х В А Л А

09 грудня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Крупінської С.С.,

за участю секретаря судового засідання Лесько Б.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду в місті Луцьку скаргу Приватного підприємства «Захід» на бездіяльність державного виконавця Локачинського відділу державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про припинення чинності обтяження, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство звернулося до суду з вищевказаною скаргою.

Скаргу мотивує тим, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна ПП «Захід» на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 22032411, винесеної 20.10.2010 року заступником начальника Локачинського РВДВС ГТУЮ у Волинській області Толось А.М. накладено арешт на майно підприємства. Згідно пошуку в АСВП встановлено, що дана постанова була винесена в ході виконавчого провадження № 22032411 з виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду по справі № 2-2745/10 від 18.06.2010 року про стягнення з ПП «Захід» в користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 893735,36 грн. боргу. Вказує, що 01.11.2010 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст..49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на той час), а виконавчий документ було передано за підвідомчістю до Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Волинській області. Однак, у вищевказаному відділі виконавчий лист Луцького міськрайонного суду по справі № 2-2745 від 18.06.2010 року не перебуває. 06.04.2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відмовою стягувача здійснити авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій. Оскільки наявність арешту порушує права скаржника як власника на власний розсуд розпоряджатися та користуватися майном, яким він володіє, просить суд зобов`язати Локачинський відділ ДВС у Володимир-Волинському районі Західного міжрегіонального управління Міністервства юстиції (м.Львів) припинити чинність обтяження № 10186491, що зареєстроване на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 22032411, винесеної 20.10.2010 року заступником начальника Локачинського РВДВС ГТУЮ у Волинській області Толось А.М.

В судове засідання представник ПП «Захід» не з`явився, надав суду заяву про розгляд скарги у його відсутності. Просив скаргу задовольнити.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, надав суду відзив в якому проти задоволення скарги заперечив.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна ПП «Захід» на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 22032411, винесеної 20.10.2010 року заступником начальника Локачинського РВДВС ГТУЮ у Волинській області Толось А.М. накладено арешт на майно приватного підприємства «Захід».

Згідно пошуку в АСВП встановлено, що дана постанова була винесена в ході виконавчого провадження № 22032411 з виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду по справі № 2-2745/10 від 18.06.2010 року про стягнення з ПП «Захід» в користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 893735,36 грн. боргу. Вказує, що 01.11.2010 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на той час), а виконавчий документ було передано за підвідомчістю до Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Волинській області.

Згідно відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконанні рішень у Волинській області за Вих.№ 33706 від 21.09.2022 року вбачається, що станом на 21.09.2022 року виконавчі документи, за якими боржником є ПП «Захід» на виконанні у відділі не перебувають. Однак встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №22432347 за виконавчим листом Луцького міськрайонного суду Волинської області № 2-2745 про стягнення з ПП «Захід» на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 893085,36 грн. боргу. В межах зазначеного провадження державним виконавцем постанова про арешт майна боржника не виносилась. Водночас, за вказаним виконавчим провадженням 06.04.2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відмовою стягувача здійснити авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення заявника до суду із цією скаргою) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Будь яких доказів щодо погашеного боргу ПП «Захід» ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в розмірі 893735,36 грн. скаржником не було надано суду.

За змістом ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, зважаючи на вищевказане, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Приватного підприємства «Захід» на бездіяльність державного виконавця Локачинського відділу державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про припинення чинності обтяження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 09 грудня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська