Ухвала

30 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 635/8713/20

провадження № 61-11866ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2021 року в складі судді: Березовської І. В. та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року в складі колегії суддів: Хіль Л. М., Кузнєцової О. Ю., Пилипчук Л. І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 з позовом про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька у розмірі 1000,00 грн починаючи з моменту подачі позову.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька відмовлено.

23 листопада 2022 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшенняїх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Тобто справа є малозначною в силу закону.

ОСОБА_4 зазначив в касаційній скарзі, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики,оскільки суд першої інстанції зробив висновок про неможливість стягнення аліментів, а апеляційний суд зробив протилежний висновок та виняткове значення для відповідача, оскільки відповідач проживаючи разом з дітьми та утримуючи їх зобов`язаний додатково сплачувати аліменти позивачці. Проте, ОСОБА_4 не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та в чому проявляється виняткове значення для нього цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для учасника справи.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягаю касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков