Ухвала

01 грудня 2022 року

місто Київ

справа № 583/3016/20

провадження № 61-11409ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 22 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила усунути їй перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою, площею 0,2489 га, кадастровий номер :01:002:4116, розташованою на АДРЕСА_1 , зобов`язавши ОСОБА_1 знести за власний рахунок бетонний стрічковий фундамент із цокольною частиною під огорожу, яка є поздовжньою капітальною забудовою довжиною 22,82 м, шириною з АДРЕСА_1 0,38 м та звужується до іншого краю до 0,30 м, побудований нею з боку домоволодіння АДРЕСА_3 та перенести 25 кущів винограду на відстань не менше 1,0 м від межі земельної ділянки, площею 0,2489 га, кадастровий номер :01:002:4116, розташованої на АДРЕСА_1 , яка належить позивачу.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 22 червня 2022 року, позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою, площею 0,2489 га, кадастровий номер :01:002:4116, розташованою на АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести за власний рахунок бетонний стрічковий фундамент з цокольною частиною під огорожу, яка є поздовжньою капітальною забудовою, довжиною 22,82 м, шириною з АДРЕСА_1 0,38 м та звужується до іншого краю до 0,30 м, побудований нею з боку домоволодіння АДРЕСА_3 , та перенести 25 кущів винограду на відстань не менше 1,0 м від межі земельної ділянки, площею 0,2489 га, кадастровий номер :01:002:4116, розташованої на АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 . Здійснено розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, зазначив про доведеність позивачем її вимог, оскільки частина земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 на праві власності самовільно зайнята ОСОБА_1 шляхом закладення фундаменту та насаджень винограду. Зазначене підтверджено листом Охтирського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» та висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи.

Суди відмовили у задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосуванні позовної давності, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 звернулася до суду з негаторним позовом про усунення перешкод у користуванні її власністю, на вимоги за яким не застосовується позовна давність, оскільки з таким позовом особа може звернутися в будь-який час допоки існують порушення її прав у користуванні належним їй на праві власності майном.

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 22 червня 2022 року, у якій просила скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

Ураховуючи, що оскаржувану постанову апеляційного суду ухвалено

22 червня 2022 року, повний текст якої складено 27 червня 2022 року, відповідно останнім днем на її касаційне оскарження було 27 липня 2022 року, проте касаційна скарга подана 16 листопада 2022 року, отже із пропуском процесуального строку.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що строк на касаційне оскарження не пропущено, оскільки Сумський апеляційний суд здійснив розгляд справи без належного повідомлення заявника та її представника, оскаржуване судове рішення до теперішнього часу заявником не отримано, про яке ОСОБА_1 дізналася 14 листопада 2022 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Проте, доводи про відсутність підстав вважати, що строк на подання касаційної скарги заявником не пропущено є помилковими, оскільки незалежно від обставин та причин пропуску строку на подання касаційної скарги правила частини першої статті 390 ЦПК України є загальнообов`язковими для учасників справи, тобто обчислення строку на касаційне оскарження судового рішення починається з дня його проголошення або складання повного судового рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Проте, заявником не надано доказів щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, з доданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити, чи був порушений апеляційним судом порядок вручення судового рішення, а за відсутності матеріалів справи Верховний Суд позбавлений можливості перевірити дотримання судом апеляційної інстанції вимоги наведеної норми процесуального права.

Верховним Судом також враховано, що касаційна скарга подана із тривалим пропуском строку, понад чотири місяці з дня складання судового рішення апеляційного суду, тому заявник має належно обґрунтувати пропуск такого строку та подати докази на підтвердження поважних причин його пропуску.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно подати докази на підтвердження наведених нею причин тривалого пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення апеляційного суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, що якщо заявник не усуне недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику (частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 22 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик