Справа № 2-0-76/2008
Провадження № 22-ц/801/717/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Патраманський І.О.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 рокуСправа № 2-0-76/2008м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Кобенди Ю. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Ладижинської міської ради Вінницької області про визнання спадщини відумерлою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області у складі судді Патраманського І. О. від 18 грудня 2008 року, -

встановив:

20 листопада 2008 року Ладижинська міська рада звернулось до суду з цією заявою, за якою просила визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , відумерлою; майно, що залишилось після його смерті:

1)житловий будинок, розміром 5 Х 9 м, глинобитний, з цегляною верандою, розміром 5 Х 2 м, розташований в АДРЕСА_1 ;

2)сарай, розміром 4 Х 8 м, глинобитний, розташований там же;

3)земельну ділянку (пай) № НОМЕР_1 , площею 1,94 га, поле № 29, кадастровий номер 040010066;

4) земельну ділянку (пай) № НОМЕР_2 , площею 2,68 га, поле № 38, кадастровий номер 030010186

передати територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Вказувала, що спадкоємців за заповітом і за законом після смерті ОСОБА_2 немає, з часу відкриття спадщини минуло більше одного року.

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 18 грудня 2008 року заяву задоволено. Визнано спадщину, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , відумерлою та передано відумерлу спадщину, яка складається із: житлового будинку, розміром 5 Х 9 м, глинобитного, з цегляною верандою, розміром 5 Х 2 м, розташованого в АДРЕСА_1 ; сараю, розміром 4 Х 8 м, глинобитного, розташованого там же; земельної ділянки (паю) № НОМЕР_1 , площею 1,94 га, поле № 29, кадастровий номер 040010066; земельної ділянки (паю) № НОМЕР_2 , площею 2,68 га, поле № 38, кадастровий номер 4 у власність територіальній громаді в особі Ладижинської міської ради.

Рішення суду мотивовано тим, що після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке знаходиться на території ладижинської міської ради, осіб, які б претендували на спадкування немає.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просила скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність спадкоємців ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , які прийняли спадщину, тому що вона є дочкою померлого і, відповідно, спадкоємницею першої черги. Після смерті батька у неї залишились правовстановлюючі документи на будинок, що йому належав, у якому вона фактично проживає з часу відкриття спадщини до тепер, здійснює його догляд та обслуговування, користується присадибною земельною ділянкою, а тому є такою, що прийняла спадщину шляхом вступу у користування та володіння спадковим майном відповідно до статті 549 Цивільного кодексу української РСР (далі ЦК УРСР), чинної на час відкриття спадщини.

Звертала увагу, що всупереч приписам статті 275 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у заяві про визнання спадщини відумерлою не зазначено доказів, про належність майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Суд не звернув уваги на повідомлення нотаріуса Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області про наявність заповіту, складеного ОСОБА_2 , у зв`язку з чим нотаріус просила уточнити дані про особу померлого. Не перевірив наявності спадкоємців, які прийняли спадщину, а тому прийшов до безпідставного висновку про її відумерлість.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частини перша та друга статті 367 ЦПК України передбачають, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд розглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на таке.

Задовольняючи заяву Ладижинської міської ради суд першої інстанції виходив із того, що спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 немає, а тому спадкове майно, яке розташоване на території Ладижинської міської ради і складається із: житлового будинку, розміром 5 Х 9 м, глинобитного, з цегляною верандою, розміром 5 Х 2 м, розташованого в АДРЕСА_1 ; сараю, розміром 4 Х 8 м, глинобитного, розташованого там же; земельної ділянки (паю) № НОМЕР_1 , площею 1,94 га, поле № 29, кадастровий номер 040010066; земельної ділянки (паю) № НОМЕР_2 , площею 2,68 га, поле № 38, кадастровий номер 4, підлягає передачі у власність територіальній громаді на підставі статті 1277 ЦК України.

З таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Окреме провадження - це вид це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про визнання спадщини відумерлою (частина перша, пункт 8 частини другої статті 234 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції).

Згідно з частинами першою - третьою статті 235 ЦПК України у тій же редакції під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з частинами першою - третьою статті 1277 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

ЦК України набрав чинності 01 січня 2004 року, відповідно до спадщини, що відкрилася до цієї дати, положення Книги шостої ЦК України, зокрема статті 1277 цього Кодексу можуть бути застосовані, якщо вона небула прийнята до 01 січня 2004 року ніким із спадкоємців у порядку, встановленому ЦК УРСР.

Згідно зі статтею 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (стаття 525 ЦК УРСР).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (частина перша статті 529 ЦК УРСР).

Відповідно до статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Частиною першою статті 549 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні були бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 275 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, у заяві про визнання спадщини відумерлою повинно бути наведено відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб (стаття 277 ЦПК України у тій же редакції).

Відповідно до статті 278 ЦПК України у зазначеній редакції суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Отже, за змістом цих норм матеріального права у взаємозв`язку із нормами процесуального права, при вирішенні справи про визнання спадщини відумерлою, яка відкрилася до 01 січня 2004 року, суд на підставі поданих заявником та додатково витребуваних судом доказів, окрім обсягу спадкового майна, повинен установити коло заінтересованих осіб (спадкоємців померлого за законом і за заповітом, кредиторів спадкодавця, осіб, які володіють чи користуються спадковим майном), обов`язково залучити їх до участі у справі, перевірити чи ніхто зі спадкоємців не вчинив дій, передбачених статтею 549 ЦК УРСР і лише у разі, якщо буде достовірно встановлено, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Суд першої інстанції при вирішенні справи цих вимог закону не дотримався, не встановив кола спадкоємців ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не звернув уваги на повідомлення нотаріуса Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області про наявність заповіту, складеного ОСОБА_2 , не витребував правовстановлюючих документів на спадкове майно, не з`ясував чи не перебуває воно у фактичному користуванні і володінні спадкоємців ОСОБА_2 , а тому прийшов до передчасного висновку про визнання спадщини відумерлою.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 18 грудня 2008 року скасувати.

В задоволені заяви Ладижинської міської ради Вінницької області про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення виготовлено 27 травня 2022 року).

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета