1Справа № 333/2257/22 2/335/2923/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Клюшник В.В., представника позивача Малімон А.Я., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Валько Віталія Сергійовича про передання цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу за виключною підсудністю до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2022 з Комунарського районного суду м.Запоріжжя до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя на підставі ухвали судді від 03.08.2022 надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу. Направляючи справу для розгляду до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, суд виходив з того, що вимоги позивача про стягнення заборгованості нерозривно пов`язані з нерухомим майном, а саме будинком АДРЕСА_1 , що знаходиться у Вознесенівському районі м. Запоріжжя та за своєю юрисдикцією відноситься до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, а відтак, виходячи із положень ч.1 ст.30 ЦПК України справа не підсудна Комунарському районному суду, а підлягає направленню за виключною підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31.08.2022 року справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу,передати за підсудністю на розгляд до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя.

Ухвалою Жовтневого районного суду від 06.10.2022 року справу передано на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.

26.10.2022 року вказана цивільна справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя та ухвалою від 28.10.2022 року прийнято суддею справу до свого провадження призначено судове засідання.

У судовому засіданні 14.11.2022 року представник відповідача адвокат Валько В.О., за погодженням з відповідачем, заявив клопотання про передання справи до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя за виключною підсудністю, оскільки нерухоме майно, якому надають послуги з постачання природного газу знаходиться саме у Олександрівському районі м.Запоріжжя і наполягає, що справа підсудна саме Жовтневому районному суду м.Запоріжжя.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав клопотання та просить передати справу до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя за підсудністю.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши доводи сторін, суд дійшов висновку, що справу слід передати за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Приписами ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено, зокрема, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду (ч. 4ст. 263 ЦПК України).

Так, Верховний Суд в постанові від 10.10.2019 у справі № 61-14226св19 вказав на те, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності.

Відтак, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

За наведених обставин, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Предметом спору у цій справі є дії відповідача щодо прав та обов`язків позивача, які пов`язані із нерухомим майном, зокрема щодо визначення заборгованості за надані послуги з постачання та розподілу природного газу, а також нарахування заборгованості за послуги з постачання та розподілу газу, який надаються у будинком АДРЕСА_1 . Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.Такий висновок суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17.

Разом із тим, згідно відомостей офіційного сайту Запорізької міської ради (https://zp.gov.ua/uk/page/perelik-vulic-mista-zaporizhzhya) та територіального поділу на райони м.Запоріжжя вул. Західна розташована не на території Вознесенівського району м.Запоріжжя, а на території Олександрівського району м.Запоріжжя, а тому справа непідсудна Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя, і підлягає переданню за виключною підсудністю до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 ЦПК України встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до ч. 2 ст.31 ЦПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду.

Разом із тим, суд зазначає, що будинок АДРЕСА_1 , послуги з постачання та розподілу природного газу, а також нарахування заборгованості за послуги з постачання та розподілу газу в який надаються позивачем, ще до відкриття провадження у справі та прийняття судом справи до свого провадження у цій справі, був розташований не на території Вознесенівського району м.Запоріжжя, а на території Олександрівського району м.Запоріжжя, а тому положення ч.2 ст.31 ЦПК України у даній справі не можуть бути застосовані.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо виключної підсудності, а також той факт, що розгляд цивільної справи, судом, до якого направлено справу з порушенням правил виключної підсудності, позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, з урахуванням тих обставин, що обидві сторони вважають за необхідне передати справу до іншого суду за правилами виключної підсудності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання представника відповідача і передання вказаної справи для розгляду за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 30, 31, 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Валько Віталія Сергійовича про передання цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу за виключною підсудністю до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, задовольнити.

Справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу,передати за підсудністю на розгляд до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 15.11.2022 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова