Справа № 685/180/22
Провадження № 2/685/90/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом Волочиської окружної прокуратури, поданим в інтересах держави в особі Теофіпольської селищної ради, до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу про затвердження проекту землеустрою і надання земельної ділянки у власність та витребування земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

16 лютого 2022 року керівник Волочиської окружної прокуратури Стецюк С.І. звернувся до суду з позовом до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій обл., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заявивши вимоги визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27 квітня 2020 року № 22-6949-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність відповідачки ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,000 га з кадастровим номером :02:016:0044 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Базалійської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області (на даний час Теофіпольська ОТГ), а також витребувати вищезазначену земельну ділянку у ОСОБА_2 , теперішнього власника даної земельної ділянки, на користь держави в особі Теофіпольської селищної ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_1 набула право власності на спірну земельну ділянку внаслідок порушення вимог закону. Зокрема, земельна ділянка була їй надана в порядку безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, незважаючи на те, що станом на день видачі спірного наказу надана ОСОБА_1 земельна ділянка була частиною земельної ділянки з кадастровим номером :02:016:0037, яка в свою чергу, відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15 жовтня 2019 року № 22-7906-СГ, була включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, права оренди на які пропонується до продажу на земельних торгах, і згідно до вимог ст. 136 ЗК України не підлягала відчуженню або передачі у користування.

Позовні вимоги до ОСОБА_2 обґрунтовані тим, що вона придбала спірну земельну ділянку у ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08 травня 2020 року № 786 в особи, яка, з огляду на зазначені обставини, не мала права отримувати цю ділянку та відчужувати її.

Прокурор Радчишин В.О. позов підтримав в повному обсязі.

Від відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшов письмовий відзив, згідно якого просить розглянути справи за відсутності їх представника. Щодо позовних вимог, то просить повністю відмовити в їх задоволенні.

Заперечення вмотивовані тим, що відповідач ОСОБА_1 23 березня 2020 року звернулася до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Базалійської селищної ради Теофіпольського району. Відділом у Теофіпольському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 25 березня 2020 року № 409/415-20-0.3, що земельна ділянка, яку просить передати у власність заявниця, розташована в межах кадастрового кварталу :02:016, перебуває у державній власності та не підлягає продажу на земельних торгах, після чого було підготовлено проект наказу про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Позивачем не надано доказів на доведення того, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :02:016:0044 знаходиться саме в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:016:0037, яку було включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які були виставлені на торги.

У зв`язку, під час розгляду заяви ОСОБА_1 були відсутні підстави, передбачені ч. 7 ст. 118 ЗК України, для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, тому такий дозвіл був наданий. В подальшому, на підставі заяви, їй було передано у власність земельну ділянку.

Також відповідач у відзиві зазначає, що рішення органів виконавчої влади, зокрема, наказів Головного управління про передачу земельної ділянки у власність є актами індивідуальної дії і вичерпують себе в момент їх прийняття. Відновлення можливого порушеного права держави або територіальної громади є не скасування наказу Головного управління, а визнання недійсним права власності.

Відповідач зазначає, що спірним наказом не лише передавалася земельна ділянка у власність згідно п. 2 даного наказу, а й затверджувалася відповідна документація із землеустрою на земельні ділянку згідно пункту 1, яка відповідає законодавству і є чинною.

Також відповідач вказує, що позов, предметом якого є скасування рішення органу владних повноважень щодо передачі у власність чи оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідки для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Головуправління Держгеокадастру у Хмельницькій області звертає увагу, що власник з дотриманням вимог ст. 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсним рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна.

Підсумовуючи зазначені у відзиві обставини відповідач зазначає, що задоволення вимоги про визнання недійсним оскаржуваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не буде ефективним способом захисту позивача, адже задоволення такої вимоги не призведе до відновлення володіння земельної ділянкою. Така вимога не є нерозривно пов`язаною з вимогою про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. При цьому, позивач в межах розгляду справи про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішень органів державної влади, місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання їх недійсними, оскільки такі рішення за умови їх невідповідності закону не тягнуть правових наслідків, на які вони спрямовані.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області повідомлений про час та місце розгляду справи засобами електронної пошти.

Відповідач ОСОБА_1 була повідомлена шляхом направлення повідомленгя про виклик в судове засідання за її зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_1 , але поштове відправлення адресату не було вручене через відмову адресата від отримання, що підтверджується довідкою з вказівкою причини невручення «адресат відмовився».

Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у таких випадках судова повістка вважається врученою особі, тому відповідач ОСОБА_3 є такими, що належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 була повідомлення про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомив, відзиву не направили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначений обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави набуття права на землю громадянами та юридичними особами визначені статтею 116 Земельного кодексу України. Так, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим кодексом. При цьому передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначені статтею 121 ЗК України, і для ведення особистого селянського господарства становить не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений ст. 118 ЗК України.

Відповідно до частин шостої, сьомої та дев`ятої даної статті громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, відповідно до ст. 122 даного кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри, до клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Вищезазначений орган виконавчої влади або місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк та дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно з законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

23 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0000 га з метою подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Базалійської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області, до якої додала графічні матеріали з Публічної кадастрової карти, де зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 09 квітня 2020 року № 22-5967-СГ їй був наданий такий дозвіл, місцем розташування об`єкта землеустрою із земельної ділянки (кадастровий номер :02:016:0043, яка знаходиться за межами населених пунктів Базалійської селищної ради, цільова призначення земельної ділянки до його змінення землі запасу (16.00), після зміни для ведення особистого селянського господарства (01.03).

17 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,000 га та передати їй у власність для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27 квітня 2020 року № 22-6949-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 , змінено вид цільового призначення земельної ділянки з «земель запасу (16.00)» на вид «для ведення особистого селянського господарства (01.03)», надано їй у власність земельну ділянку площею 2,000 га (кадастровий номер :02:016:0044) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Базалійської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області.

30 квітня 2020 року державним реєстратором Теофіпольської селищної ради Хмельницької області Коломисюком Ю.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:016:0044 площею 2,000 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за ОСОБА_1 за номером запису про право власності 36413153, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 лютого 2022 року № 297452987.

Проте, ще до звернення ОСОБА_1 з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою з метою подальшої приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, наказом Головногоуправління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15 жовтня 2019 року № 22-7906-СГ певні земельні ділянки з земель запасу, в тому числі земельна ділянка з кадастровим номером :02:016:0037 площею 8,5497 га на території Базалійської селищної ради, було включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах.

Відповідно до довідок Управління з надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30 травня 2022 року № 1071/281-22 та від 16 червня 2022 року № 1185/281-22, земельна ділянка з кадастровим номером :02:016:0037 була поділена, внаслідок чого утворена земельна ділянка з кадастровим номером :02:016:0039, державна реєстрація проведена 12 липня 2019 року, яка також була поділена, внаслідок чого утворена земельна ділянка з кадастровим номером :02:016:0043 площею 4,5497 га, державну реєстрацію якої проведено 26 жовтня 2019 року, з якої в подальшому була виділена земельна ділянка з кадастровим номером :02:016:0044 та передана ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Підтвердженням того, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:016:0044 була складовою частиною земельної ділянки з кадастровим номером :02:016:0037 також є дані Публічної кадастрової карти (перегляд в режимі архівних ділянок).

Таким чином, в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт, що ОСОБА_1 була надана у власність земельна ділянка, яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :02:016:0037, право користування якою було запропоновано до продажу на земельних торгах.

Оскільки частиною 5 ст. 136 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності, або права на них, виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися в користування до завершення торгів, тому земельна ділянка ОСОБА_1 була надана без достатніх правових підстав.

Подальше виключення земельної ділянки з кадастровим номером :02:016:0037 з переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право оренди на які пропонується до продажу на земельних торгах, згідно наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 16 листопада 2020 року № 103-Т, не змінює висновку суду, тим більше, що внаслідок здійснених поділів та виділів земельна ділянка з :02:016:0037 припинила своє існування як об`єкт цивільних прав.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 лютого 2022 року № 297452987, спірну земельну ділянку з кадастровим номером :02:016:0044 ОСОБА_1 продала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 08 травня 2020 року № 786.

Частинами 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Зазначене положення застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майно було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Оскільки ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку без достатньої правової підстави, тому теперішня власниця ОСОБА_2 зобов`язана повернути потерпілому, а саме Теофіпольській селищній раді, спірну земельну ділянку.

Разом з тим, позов в частині визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, яким передано у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, предметом якого є скасування рішення органу владних повноважень щодо передачі у власність чи оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідки для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Визнання недійсним спірного наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не призведе до відновлення володіння земельною ділянкою, на відміну від задоволеної вимоги про витребування земельної ділянки.

Судовий збір, сплачений при подачі позову, в тому числі і за вимогою про забезпечення позову, підлягає стягненню з відповідачів, крім стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в задоволенні позову до якого відмовлено.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 116, 118 ЗК України, ст.ст. 16, 21, 1212 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Волочиської окружної прокуратури задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_2 користь Теофіпольської селищної ради земельну ділянку площею 2,000 га з кадастровим номером :02:016:0044 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території колишньої Базалійської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області (на даний час Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області).

Відмовити в задоволенні позову в частині визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27 квітня 2020 року № 22-6949-СГ.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Хмельницької обласної прокуратури 1860,75 грн. (Одна тисяча вісімсот шістдесят гривень 75 коп.) сплаченого при подачі позову судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Хмельницької обласної прокуратури 1860,75 грн. (Одна тисяча вісімсот шістдесят гривень 75 коп.) сплаченого при подачі позову судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26 грудня 2022 року.

Суддя Самойлович А.П.