Справа № 177/808/22
Провадження № 2/177/584/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 листопада 2022 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Баля А. І.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, звільнення від заборгованості за аліментами, відкликання рішення суду, стягнення аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позов у якому просив суд звільнити позивача ОСОБА_3 від сплати аліментів, стягнутих за рішеннями суду на утримання дітей, звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, відкликати рішення суду, а також просив суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей.

Ухвалою суду від 29.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив про те, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2007 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.10.2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частина з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.08.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На час звернення відповідача з позовними заявами про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання їх спільних дітей, діти проживали разом із відповідачем їх матір`ю.

З січня 2022 року ОСОБА_4 , а з лютого 2022 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом із позивачем за межами України та повністю перебувають на його утриманні, що на думку представника позивача, свідчить про відсутність підстав для подальшого стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання дітей.

Крім того, на підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2009 року постановою державного виконавця від 29.01.2020 відкрито виконавче провадження № 61093669 про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 30.06.2022 заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів у вказаному виконавчому провадженні складає 13567,43 грн. та має початок з лютого 2022 року, тобто з моменту коли діти вже проживали з позивачем. ОСОБА_3 31.07.2022 року частково сплачено в рахунок погашення вказаної заборгованості 1000 грн. Враховуючи викладене, представник позивача вважає, що позивач за даних обставин підлягає звільненню від сплати заборгованості з аліментних платежів у розмірі 13567,43 грн. за період з 01.03.2022 по 30.06.2022, та в подальшому до набрання рішенням суду законної сили. Також, представник позивача просив суд відкликати рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року про стягненні аліментних платежів з позивача на користь відповідача.

Крім того, враховуючи, що на даний час діти - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають з позивачем та перебувають на його утриманні, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі Ѕ частини всіх видів її заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору, що становлять 1984,80 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені ним позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, письмового відзиву на позов не надала, але в судовому засіданні пояснила, що дійсно з лютого 2022 року у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, а що стосується старшої доньки, то з січня 2022 року, діти мешкають за межами України та перебувають у зазначений період на утриманні батька - позивача по справі. Вона коштів на їх утримання позивачу не надавала, а тому позовні вимоги в частині звільнення позивача від сплати аліментів на її користь на утримання їх спільних дітей за рішеннями суду від 22.10.2007 року та 14.11.2019 року, а також звільнення позивача від сплати наявної заборгованості по аліментним платежам за період з березня 2022 по червень 2022 на суму 13567,43 грн., відповідач визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Що стосується позовних вимог про стягнення з неї на користь позивача аліментів на утримання їх трьох спільних дітей, то відповідач заперечувала проти задоволення цих вимог, оскільки вважала, що вказана обставина може негативно вплинути на її позицію при вирішенні спору щодо повернення дітей та визначення їх проживання разом із матір`ю.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд, вирішуючи заявлений спір та частково задовольняючи позовні вимоги виходить з таких норм права.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами; за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.

З аналізу вищезазначеної правової норми слідує, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Судом встановлено, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2007 року у справі № 2-773/2007 з ОСОБА_3 , позивача у справі, стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 , відповідача по справі, на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.10.2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).

Виконавчий лист №2-773/2007 від 22.10.2007 року, виданий Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 12.08.2022 на виконання Криворізького ВДВС не надходив та не перебуває на виконанні (а.с. 30), що підтверджено відповідачем.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частина з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.08.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. ( а.с.12-13).

Постановою державного виконавця від 29.01.2020 відкрито виконавче провадження № 61093669 з виконання виконавчого листа №177/1323/19, виданого 23.01.2020 на підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.20). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №61093669 станом на 30.06.2022 заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів за період з 01 березня 2022 по 30 червня 2022 становить 13567,43 грн. При цьому, станом на січень 2022, тобто до початку воєнного стану в Україні, позивач не мав заборгованості за аліментами (а.с. 22).

Відповідно до довідки з місця проживання №(2022-64-PS)-1 від 05.07.2020, виданої Сенюнія Віекшняй адміністрації самоуправління 11.07.2022, діти ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , проживають разом із батьком ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.14-16).

Факт не проживання дітей з відповідачем та їх переїзд за кордон підтверджується довідками з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відповідно до яких ОСОБА_3 виїхав за межі України 15.09.2021, ОСОБА_8 17.01.2022 , а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 27.02.2022р. (а.с.17-17-18). Відповідач проживає окремо від дітей, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 33).

За наведеного, суд приходить до висновку, що стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей підлягає припиненню, оскільки позивачем доведено факт проживання з ним за межами України та перебування на його утриманні дітей - ОСОБА_14 з 17.01.2022, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з 27.02.2022, що визнано відповідачем.

При вирішенні позовної вимоги про звільнення від сплати заборгованості за аліментами суд виходить з наступного.

Із розрахунку із сплати аліментів, проведеної державним виконавцем Л.Щербаковою слідує, що у ОСОБА_3 наявна заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 в сумі 13567,43 грн. станом на 30.06.2022 по виконавчому листу № 177/1323/19 за період з 01 березня 2022 року по 30 червня 2022 року. Вказана заборгованість сформувалася саме за період, коли діти вже проживали з батьком та перебували на його утриманні, що визнано відповідачем, яка до цього часу виконавчий лист з примусового виконання не відкликала.

Частиною 2 ст.197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що проживання дітей разом із ним та їх перебування на його утриманні відповідно з 17 січня 2022 та 27 лютого 2022 року і по даний час, є обставиною, яка має істотне значення та є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами у відповідності до ч. 2 ст. 197 СК України, оскільки саме він у вказаний період здійснював утримання дітей та проживав з ними.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, та інші обставини, які мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Оскільки неповнолітні діти ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 на даний час проживають з батьком ОСОБА_3 , перебувають на його утриманні, при цьому відповідач, яка є матір`ю вказаних дітей проживає окремо від них, участі в матеріальному утриманні дітей не приймає, що нею визнано, хоча є повнолітньою, фізично здоровою жінкою, яка здатна працювати та отримувати заробітну плату, про наявність інших аліментних зобов`язань остання суд не повідомила і доказів протилежного суду не надала, тому суд приходить до висновку, що вона має можливість виконувати обов`язок щодо матеріального забезпечення своїх неповнолітній дітей ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що забезпечить необхідний та достатній рівень гармонійного розвитку дітей, починаючи стягнення з 05.08.2022 (дата звернення до суду з позовом про стягнення аліментів) і до досягнення дітьми повноліття.

Доводи відповідача в частині того, що прийняття судом рішення про стягнення з неї аліментів на утримання дітей може у подальшому негативно характеризувати її як матір при розгляді справи за її позовом до позивача про повернення дітей, який вона має намір подати, суд не приймає до уваги, оскільки заявлена позивачем вимога про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, які на даний час проживають з позивачем та перебувають на його утриманні, відповідає вимогам ст.ст. 180, 181 СК України. Сам факт стягнення аліментів з одного з батьків на користь того з батьків з ким проживають діти, жодним чином не впливає на право батьків щодо участі у вихованні дітей, спілкуванні з ними та не впливає на реалізацію права щодо вирішення спору про визначення місця проживання дітей.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 про відкликання рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року у справі № 177/1323/19 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , суд приходить до висновку, що позов в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено факт не визнання його права на припинення стягнення аліментів, при тому, що суд вирішує виключно спори щодо порушення чи невизнання певного права чи інтересу. Більш того, відповідно до ст. 432 ЦПК України, у разі припинення обов`язків боржника, він має право звернутися до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а не з заявою про відкликання рішення суду, яке не є самостійним виконавчим документом, а є саме підставою для видачі виконавчого листа.

Оскільки при зверненні до суду з вказаним позовом ОСОБА_3 сплатив судовий збір у розмірі 1984,80 грн., при цьому його вимоги задоволено, суд керуючись ч.1 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1984,80 грн.

Керуючисьст.12, 141, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 273-279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, звільнення від сплати заборгованості за аліментами та стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) від сплати аліментів за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року у справі № 177/1323/19, яким стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 , на користь матері ОСОБА_2 .

Звільнити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) від заборгованості за аліментами на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , у виконавчому провадженні № 61093669, відкритому Криворізьким районним ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на підставі виконавчого листа за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року у справі №177/1323/19, за період з 01 березня 2022 року по 30 червня 2022 року в сумі 13567,43 грн., та від подальших платежів на виконання рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року у справі №177/1323/19, до моменту набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Звільнити ОСОБА_3 від сплати аліментів за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2007 року у справі № 2-773/2007.

Стягнути зі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 05.08.2022.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти підлягають стягненню за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок, в рахунок відшкодування судового збору сплаченого за подання позову до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання.

Повний текст рішення суду складено 22.11.2022.

Суддя М.В. Березюк