ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/630/22 Справа № 932/2745/20 Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

26 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

клопотання ОСОБА_1 про призначення автотоварознавчої експертизи

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2020 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що 27 вересня 2018 року близько 19 годині 00 хвилин у Шевченківському районі м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Хюндай, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок якого було завдано шкоди пасажиру автомобіля MERCEDES BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , та автомобілю MERCEDES - BENZ, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , як власник автомобіля MERCEDES BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , поніс збитки у розмірі 170540,00 грн., які складається із вартості робіт для відновлення пошкодженого автомобіля у розмірі 162000,00 грн. та вартості зберігання транспортного засобу у розмірі 8540,00 грн. Крім того, ОСОБА_1 просив стягнути завдану йому моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн., оскільки він зазнав тривалих моральних страждань внаслідок пошкодження його автомобіля та душевних хвилювань за свою цивільну дружину ОСОБА_2 , яка була пасажиром його автомобіля та отримала травми середньої тяжкості та понесла витрати на лікування у розмірі 11120,08 грн. Також, ОСОБА_2 просила стягнути завдану їй моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн., оскільки вона значний час вимушена була перебувати у лікарнях, що унеможливлювало її піклуватися про свою сім`ю, пережила нервовий стрес та відчувала душевні страждання.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 6291 грн. 41 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 20000 грн. 00 коп.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 369 грн. 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 20 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди та залишення без задоволення позовних вимог про стягнення вартості матеріальних збитків та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у у оскаржуваній частині у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Крім того, позивач ОСОБА_1 разом із апеляційної скаргою подав клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи по справі.

Клопотання мотивоване тим, що судом першої інстанції йому не було роз`яснення право на подання клопотання на призначення експертизи для встановлення розміру відшкодування матеріальних збитків, завданих відповідачем.

У зв`язку з чим просив постановити ухвалу про призначення судової автотоварознавчої експертизи , проведення якої доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (49000, м. Дніпро вуя. Січеславська Набережна ,офіс 801 ) в строк до двох місяців. На вирішення експертів поставити наступні питання:

1. Який розмір збитку (матеріальної шкоди) шкоди, завданого власнику автомобіля MERCEDES - BENZ, державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27 вересня 2018 року близько 19.00. у Шевченківському районі м. Дніпро на дату проведення експертизи?

2. Чи можливо провести ремонтно-відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля MERCEDES - BENZ, державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 ? Якщо можливо, то який обсяг, і вартість цих робіт на дату проведення експертизи ?

Перевіривши доводи заявника та вислухавши думку учасників справи з приводу поданої заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (частина перша статті 104 ЦПК України).

Також, за змістом статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки для встановлення обставин, які входять до предмету доказування у даній справі, необхідним є наявність спеціальних знань, судом першої інстанції під час розгляду справи було роз`яснено позивачам їх процесуальні права та обов`язки, у тому числі і про їх обов`язок щодо подання відповідних доказів в обґрунтування позовних вимог та про право на звернення до суду з клопотаннями.

Однак, позивач ОСОБА_1 та його представник таким правом не скористались, клопотання про призначення судової експертизи не заявляли.

Крім того, у судовому засіданні суду першої інстанції позивачем ОСОБА_1 було зазначено, що додаткових доказів на підтвердження спричиненої матеріальної шкоди він надати не може, вважає що надані докази є достатніми та належними.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що заявником не обґрунтовано неможливість заявлення відповідного клопотання про призначення судової експертизи під час розгляду справи судом першої інстанції, та беручи до уваги, що судовий розгляд справи триває майже півтора року колегія вважає, що апелянтом не обґрунтовано винятковість випадку заявлення такого клопотання в суді апеляційної інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього та не надано відповідних доказів.

Під час судового розгляду суддею суду першої інстанції були роз`яснені процесуальні права та обов`язки сторін. Якщо апелянту були не зрозумілі процесуальні права та обов`язки, апелянт мав право звернутись до суду або свого адвоката для роз`яснення, проте останній не вжив цих заходів.

В той же час, приймаючи до уваги, що позивач зі своїм представником приймали участь у всіх судових засіданнях, подавали до суду процесуальні документи, а саме відповідь на відзив, заяви, клопотання, є всі підстави вважати, що позивач разом зі своїм представником в повній мірі користувались наданими їм правами.

У відповідності до частини 5 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України: «Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу: сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року у справі № 752/1839/19 (провадження № 61-976св20) та від 11 листопада 2020 року у справі № 760/16979/15-ц (провадження № 61-4848св19) зазначено: «Відповідно до частин першої та третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. За змістом статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції».

За змістом частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За відсутності поважних причин неподання нового доказу до суду першої інстанції апеляційний суд не має права досліджувати цей доказ, поданий позивачем в апеляційній інстанції (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 638/13998/14-ц, аналогічний правова позиція Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 458/867/15-ц).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11 вересня 2019 року у справі № 922/393/18 зазначено, що:

«при цьому апеляційним судом обґрунтовано відхилено клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 22.03.2019 № 615/0/45-19 через те, що цей витяг датований вже після прийняття рішення судом першої інстанції, тобто це доказ, який взагалі не існував на момент розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17 та від 06.03.2019 у справі №916/4692/15».

Такий правовий висновок викладений у Постанові ВС від 10.03.2021 по справі № 522/16044/20 .

Подане клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, колегія суддів не бере до уваги, оскільки позивачем порушено порядок подання доказів.

Надавши до апеляційного суду вказане клопотання, позивач жодним чином не обґрунтував та не підтвердив за допомогою належних засобів доказування факт неможливості подання ним такого клопотання до суду першої інстанції до закінчення розгляду справи, що в свою чергу унеможливлює його прийняття судом апеляційної інстанції.

Отже, ураховуючи викладене, колегія дійшла висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні даного клопотання, як необґрунтованого.

Керуючись ст. 103, 260, 261 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення автотоварознавчої експертизи по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко