Справа № 200/3836/17
Провадження № 4-с/932/44/21
УХВАЛА

про повернення скарги

21 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашов І.А., вивчивши матеріали цивільної справи за скаргою Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Потапенко Віри Вікторівни, стягувач - ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2020 року до суду надійшла скарга Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Потапенко Віри Вікторівни, стягувач - ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року скаргу було залишено без руху та надано час на усунення недоліків. Однак, підтвердження щодо надходження ухвали до заявника відсутнє.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 07 липня 2020 року за № 2049/0/15-20, суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 звільнено з посади судді, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом автоматичного розподілу справу передано у моє провадження.

Ухвалою від 12 квітня 2021 року вирішено прийняти до свого провадження скаргу Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області та повторно надіслати заявнику разом із цією ухвалою копію ухвали від 24 лютого 2020 року про залишення скарги без руху -для виконання.

Документ в електронному вигляді «Ухвала Сліщенко» від 24.02.2020 по справі № 200/3836/17 було надіслано 25.07.2022 16:34:13 скаржнику на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 Документ доставлено до електронної скриньки: 25.07.2022 16:47:58.

Документ в електронному вигляді «Ухвала» від 12.04.2021 по справі № 200/3836/17 було надіслано 25.07.2022 16:34:03 скаржнику на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 Документ доставлено до електронної скриньки: 25.07.2022 16:47:57.

Про наслідки невиконання ухвали про залишення без руху позивачу було роз`яснено в самому тексті ухвали від 24 лютого 2020 року.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 статті 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

З огляду на те, що судове рішення про залишення позовної заяви без руху не було виконано, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Суддя також враховує та звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (п.36).

На це «право на суд», в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі «Салонтаджі-Дробняк проти Сербії» (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч.5 ст.185 ЦПК України).

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді (ч.6 ст.185 ЦПК України).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суд вважає за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачу, в зв`язку з не усуненням недоліків.

З огляду на те, що скаржником не усунуто недоліки у відповідності до ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2020 року, за таких обставин суд приходить до висновку, що скарга підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 43, 44, 116, 185, 260 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Потапенко Віри Вікторівни, стягувач - ОСОБА_1 , - вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ