КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 369/210/17
Головуючий у суді першої інстанції: Пінкевич Н.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.,

секретар - Лащевська Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз» до ОСОБА_1 про розірвання договору

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2019 року,

встановив:

в січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати договір бронювання об`єкту будівництва від 14.01.2008, предметом якого є кв. АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що відповідач не виконує умови договору.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2019 року позов було задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник відповідача - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, визнав їх встановленими та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що між ним та ОСОБА_3 14 січня 2008 року був укладений договір бронювання об`єкту будівництва №3/1/10/70/Ж, який визначає порядок виконання замовником та забудовником обов`язків, які передбачені договором та Інформацією про випуск облігацій, а також порядок погашення Лоту облігацій і передачі об`єкта нерухомості замовнику. Згідно з пунктом 4.2.4 зазначеного договору відповідач зобов`язалася повністю оплатити та пред`явити позивачу до погашення 8 570 штук емітованих ним іменних бездокументарних цільових облігацій серії В, а забудовник зобов`язався збудувати та передати замовнику в погашення Облігацій квартиру. Відповідно до пункту 14.1 Інформації, дата початку погашення облігацій - 02.09.2009 року, але не раніше дати введення будинку АДРЕСА_2 (фактична адреса після введення даного будинку) в експлуатацію. Будинок введено в експлуатацію 14 жовтня 2009 року, що підтверджується Сертифікатом відповідності серії КС №10000428. Датою початку погашення облігацій є 14 жовтня 2009 року, однак незважаючи на це, відповідач не пред`явила облігації до погашення, чим продовжує порушувати пункт 4.2.4 Договору.

Внаслідок тривалого порушення відповідачем пункту 4.2.4 договору, позивач зазнав значної шкоди, яка виражається в тому, що будучи балансоутримувачем квартири, позивач зобов`язаний сплатити за її утримання житлово-комунальні послуги, а також внаслідок непогашення облігацій, позивач відповідно до п. 4 Гл. 1 Р. 4 Положення про порядок здійснення емісії облігацій підприємств, облігацій міжнародних фінансових організацій та їх обігу, затвердженого Рішенням НКЦПФР 27.12.2013 №2998, не може отримати розпорядження НКЦПФР про скасування реєстрації випуску облігацій серії В та анулювання Свідоцтва про реєстрацію випуску облігацій №663/2/06 від 24.10.2006. Тому позивач, як емітент цінних паперів, повинен більше 5 років нести додаткові витрати на обслуговування в Національному депозитарії України цієї емісії, на подачу обов`язкової звітності до НКЦПФР, в тому числі, на оплату аудиторській компанії послуг за підтвердження достовірності вказаної звітності, яка становить 42 000 грн. 00 коп. на рік. Враховуючи викладене, позивач просив розірвати Договір бронювання об`єкту будівництва від 14.01.2008.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2019 року позов було задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушує умови укладеного з позивачем Договору, не виконує взяті на себе зобов`язання, що є підставою для розірвання договору відповідно до ст. 651 ЦК України.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та посилався на положення ст. 3, 15, 16, 651 ЦК України.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В ч. 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення правовідношення (п.7 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до чч. 1 та 2 ст. 509 ЦК України зобов`занням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зокрема, такою підставою законом визначено договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Як видно з матеріалів справи та було правильно встановлено судом першої інстанції 14.01.2008 між сторонами був укладений договір бронювання об`єкту будівництва №3/1/10/70/Ж, який визначає порядок виконання замовником та забудовником обов`язків, які передбачені договором та Інформацією про випуск облігацій, а також порядок погашення Лоту облігацій і передачі об`єкта нерухомості замовнику. Згідно з пунктом 4.2.4 зазначеного договору зобов`язалася повністю оплатити та пред`явити позивачу до погашення 8570 штук емітованих Позивачем іменних бездокументарних цільових облігацій серії В, а забудовник зобов`язався збудувати та передати замовнику в погашення Облігацій квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до пункту 14.1 Інформації, дата початку погашення облігацій - 02.09.2009, але не раніше дати введення будинку АДРЕСА_2 (фактична адреса після введення даного будинку) в експлуатацію. Будинок введено в експлуатацію 14 жовтня 2009 року, що підтверджується Сертифікатом відповідності серії КС №10000428. Таким чином, датою початку погашення облігацій є 14 жовтня 2009 року.

Положеннями ст.3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» визначено, що цінні папери - це документи встановленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчують грошові або інші майнові права, визначають взаємовідносини особи, яка їх розмістила (видала), і власника, та передбачають виконання зобов`язань згідно з умовами їх розміщення, а також можливість передачі прав, що випливають із цих документів, іншим особам. Цінні папери за порядком їх розміщення (видачі) поділяються на емісійні та неемісійні. Емісійні цінні папери - це цінні папери, що посвідчують однакові права їх власників у межах одного випуску стосовно особи, яка бере на себе відповідні зобов`язання (емітент). До емісійних цінних паперів належать, зокрема, облігації підприємств.

Набуття і припинення прав на цінні папери і прав за цінними паперами здійснюються шляхом фіксації відповідного факту в системі депозитарного обліку (ч.2 ст.4 Закону України «Про депозитарну систему України»).

В п.16 ч.1 ст.1 Закону України «Про депозитарну систему України» закріплено, що реєстр власників іменних цінних паперів - перелік власників іменних цінних паперів, складений відповідно до вимог законодавства Центральним депозитарієм або, у випадках, встановлених цим Законом, - Національним банком України на певну дату із зазначенням кількості іменних цінних паперів, належних зазначеним власникам на праві власності, номінальної вартості і виду таких цінних паперів та іншої інформації, визначеної Комісією.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про депозитарну систему України», підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі.

В Договорі, укладеному між сторонами 14.01.2008, було передбачено, що умовою передачі об`єкта будівництва є передача замовником повністю оплаченого Лоту облігацій (п.3.1); забудовник погашає Лот облігацій передачею замовнику Об`єкту будівництва у порядку, передбаченому цим договором та Інформацією про випуск облігацій (п.3.2); строк погашення Лоту облігацій наведений в Інформації про випуск; дата закінчення погашення, визначена в Інформації про випуск залишається незмінною (п.3.13) За положеннями п.4.2.10 сторони повинні виконувати обов`язки, які передбачені Інформацією про випуск облігацій - погасити повністю сплачений замовником та переданий до погашення Лот облігацій у порядку, передбаченому умовами цього договору та Інформацією про випуск облігацій.

У п.4.2 передбачено, що у випадку невиконання замовником своїх зобов`язань, передбачених цим договором, дія цього договору припиняється .

Відповідно до умов п. 3.1. договору умовою передачі об`єкту будівництва замовнику, є передача останнім повністю оплаченого лоту облігацій до погашення. Передача лоту облігацій забудовнику здійснюється шляхом перерахування лоту облігацій на рахунок в цінних паперах, відкритий забудовником.

Згідно умов п. 4.2.3. договору замовник зобов`язаний оплатити повну вартість лоту облігацій у строк, передбачений договором купівлі-продажу облігацій.

В п. 4.2.4. договору замовник зобов`язується передати забудовнику лот облігацій до погашення упродовж терміну, визначеного Інформацією про випуск, з урахуванням положень п. 3.10 та п. 3.11 договору.

В п. 5.4. Договору передбачено, що у випадку невиконання замовником своїх зобов`язань, дія цього договору припиняється.

Доводи, викладені представником відповідача в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідач не здійснила своєчасного пред`явлення до погашення лоту облігацій. Таким чином, знаходження облігацій на рахунку Відповідача підтверджує факт їх непред`явлення до погашення емітенту на час розгляду справи в суді.

В матеріалах справи міститься копія Кредитного договору №15/П/РП/2008-840 від 24.01.2008, згідно якого ВАТ КБ «Надра» надав ОСОБА_1 , в тимчасове користування грошові кошти в сумі 134 495,44 грн. для придбання цінних паперів облігацій в кількості 8 570 шт., емітованих ТОВ «Укргаз» з метою фінансування будівництва житлової нерухомості згідно договору купівлі-продажу облігацій №Б 986 від 14.01.2008. На забезпечення виконання цього договору того ж дня між сторонами було укладено Договір застави майнових прав по договору купівлі-продажу цінних паперів.

В апеляційній скарзі представник відповідача вказала, що 15.10.2009 відповідачем було підписано Розпорядження на списання цінних паперів, однак з причин заблокування облігацій банком операція не була завершена. 24.10.2013 відповідач також підписала Розпорядження на розблокування цінних паперів, однак їй було повідомлено, що таке розблокування можливе за умови підписання договору іпотеки майнових прав на квартиру. Такий договір також укладено на підставі постанови про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №38434294, відкритого за виконавчим листом №2-13374/10 від 25.12.2012, за яким з неї було стягнуто кошти н користь ПАТ КБ «Надра».

Посилання апелянта на те, що договір не було виконано не з вини відповідача, а в наслідок дій ПАТ КБ «Надра», яким було заблоковано цінні папери, не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, з 23.06.2020 право власності на кв. АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_4 .

Відповідно до чч. 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, рішення було ухвалено судом першої інстанції при дотриманні норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2022 року.

Головуючий

Судді