Справа № 289/100/22
Номер провадження 2/289/186/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Кириленка О.О.,

з участю секретаря судового засідання Науменко І.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради Житомирської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , а матір ОСОБА_4 померла ще раніше - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач являючись пенсіонером по інвалідності загального захворювання має в судовому порядку доводити своє право на спадкування, за відсутності згоди інших осіб (спадкоємців), так як він пропустив строк для прийняття спадщини по причині погіршення стану свого здоров`я, викликане смертю батька. З березня 2021 року до дня звернення до суду із даним позовом, позивач неодноразово перебував на амбулаторному лікуванні.

Після смерті ОСОБА_1 заведена приватним нотаріусом Данчевою Н.В. спадкова справа за №121/2021, однак позивача не було повідомлено про відкриття спадщини/спадкової справи, так як повідомлення нотаріусом відправлено позивачеві за минуванням семи днів після закінчення шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та нотаріус не ознайомлює позивача зі змістом заповіту, на який опирається у своєму повідомленні.

Позивач звертає увагу суду на те, що строки для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 були пропущені ним з поважної причини, а саме перебування його на амбулаторному лікуванні та внаслідок недобросовісної поведінки нотаріуса.

23.05.2022 та 05.07.2022 на адресу суду від представника позивача надійшли заяви про приєднання відповідних доказів до матеріалів справи (а.с. 57-58, 59, 60-61, 113, 114, 115).

Згідно положень ч. 2, 4, 5, 8, 9 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Враховуючи визначені статтею 83 ЦПК України правила подання доказів, суд не приймає до розгляду направлені представником позивача 23.05.2022 та 05.07.2022 докази, так як ані позивач, ані його представник не повідомляли суд про об`єктивні причини неможливості подати вказані докази у встановлений законом строк, до того ж відсутнє підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи.

Від представників учасників справи надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримує, представник відповідача просить розглянути справу на підставі наявних доказів у справі, а представник третьої особи позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення (а.с. 34, 152, 154).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16, 17, 18, 19).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Житомирського РНО Житомирської області Данчевої Н.В. від 07.12.2021, останньою була заведена спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за №121/2021, котрий склав заповіт, посвідчений Михальовим Г.І., державним нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області 18.12.2010 за реєстровим №1-1384. Позивач як спадкоємець за законом має право на обов`язкову частку у спадщині у відповідності до ст. 1241 ЦК України, так як на день смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач мав групу інвалідності (зі слів спадкоємця, який прийняв спадщину), який пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, позивачу необхідно протягом одного місяця з моменту отримання цього листа, повідомити чи має намір позивач звертатись до суду з питанням надання йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 28).

Позивачем до приватного нотаріуса Житомирського РНО Житомирської області Данчевої Н.В. було подано заяву про намір звернутись до суду із позовними заявами про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини та про визнання заповіту, посвідченого Михальовим Г.І., державним нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області 18.12.2010 за реєстровим №1-1384 недійсним (а.с. 30).

Після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу № 121/2021, з якої вбачається, що 10.09.2021 із заявою (а.с. 67) про прийняття спадщини звернувся онук ОСОБА_2 та повідомив нотаріуса про те, що крім нього спадкоємцями померлого є: дочка ОСОБА_5 , яка відмовилась від прийняття спадщини, в тому числі і від обов`язкової частки у спадщині (а.с. 81), а також син померлого ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту заповіту від 18.12.2010 посвідченого Михальовим Г.І., державним нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області, який зареєстрований в реєстрі за №1-1384, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив розпорядження за яким належний на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку за цією ж адресою заповів ОСОБА_2 (а.с. 78, 79).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 (п. 24) особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого засідання, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

Тобто, право обирати коло осіб, до яких може бути пред`явлено позов, належить лише позивачу і суд, в цьому випадку, має право прийняти рішення про залучення співвідповідача або заміну неналежного відповідача належним виключно за клопотанням позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Таким чином, вбачається, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

При цьому в ухвалі Радомишльського районного суду Житомирської області від 21.06.2022 (а.с. 107-108), яку представник позивача отримав особисто (а.с. 110) судом було роз`яснено позивачу його процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, а саме можливі наслідки незалучення співвідповідача або заміну первісного відповідача належним відповідачем, проте, не скористався своїм право на подачу до суду відповідного клопотання та повторно представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

У даному випадку за наявності іншого спадкоємця, Радомишльську міську раду Житомирської області не можна вважати належним відповідачем у даній справі.

Належним відповідачем має бути ОСОБА_2 , який є спадкоємцем за заповітом та у встановлений законом строк прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом у справі.

При ухваленні рішення із вищезазначених підстав суд вважає недоцільним робити аналіз іншим обставинам і доказам, досліджених в судовому засіданні, оскільки суд не розглядає обґрунтованість позовних вимог та не вирішує спір по суті.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 259, 264-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Радомишльської міської ради Житомирської області (місцезнаходження: Соборний майдан, 12 м. Радомишль, Житомирська обл., 12201, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. О. Кириленко