Справа № 305/2227/19
Провадження по справі 2/305/42/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2022. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядкузагального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником домоволодіння: житловий будинок літера "А-1", загальною площею 328,36 м. кв., житловою площею - 133,85 м. кв., гараж, літера "Б2", сарай літера "В3", огорожа №1,2,4, що розташоване за адресою: житловий будинок літера "А-1", загальною площею 328,36 м. кв., житловою площею - 133,85 м. кв., гараж, літера "Б2", сарай літера "В3", огорожа №1,2,4, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . До набуття позивачем права власності на домоволодіння воно належало спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), виданого приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Закарпатської області, Маріна А.С. від 07.12.2016 за реєстровим №1754, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №17864459. Раніше домоволодіння належало відповідачу та було реалізоване на прилюдних торгах в процедурі виконавчого провадження №50114982, що перебувало у провадженні Рахівського районного відділу державної виконавчої служби з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса №2179 від 17.12.2013 про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними спорудами у АДРЕСА_1 для задоволення вимог кредитора по кредитних зобов`язаннях відповідача. Придбавши домоволодіння на прилюдних торгах, в подальшому успадковане позивачем, спадкодавець ОСОБА_4 на законних підставах набула право власності на це домоволодіння, зареєструвавши право на це нерухоме майно в установленому законом порядку, свідчення чому є отримання нотаріально посвідченого Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №17864459. Він, як власник домоволодіння, згоди відповідачу на володіння та користування цим майном - не надавав, інших законних підстав для володіння відповідачем цим майном - немає, що свідчить про відсутність передбачених ст.398 ЦК України, підстав длоя законного володіння відповідачем цим майном. Незважаючи на вимщезазначене, не маючи законних підстав, без згоди власника, відповідач продовжує володіти та користуватися зазначеним майном, чим перешкоджає позивачу здійснювати вільне володіння та користування своїм майном, тим самим порушуючи та обмежуючи право власності позивача. На підставі наведеного, просив усунути перешкоди у користуванні майном, зобов`язавши ОСОБА_2 звільнити домоволодіння, яке складається з житлового будинкуи літера "А-1", загальною площею 328,36 м. кв., житловою площею - 133,85 м. кв., гаражу, літера "Б2", сараю літера "В3", огорожі №1-2,4, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Бліщ О.Б. від 23.12.2019 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 27.01.2020. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.

На підставі розпорядження Рахівського районного суду Закарпатської області №58 від 09 листопада 2020 року призначено повторний авторозподіл справи за №305/2227/19.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Рахівського районного суду, Закарпатської області Марусяк М.О. для прийняття до провадження.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_5 від 12.11.2020 справу прийнято до свого провадження. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 03.02.2021.

Ухвалою суду від 21.07.2021, підготовче провадження по справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач, ОСОБА_3 усудове засідання не з`явився. Представник позивача, адвокат Бондар Володимир Борисович 16.05.2022 надіслав до суду електронною поштою заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та без участі позивача. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. Була належним чином повідомлена про день, час та місце проведення підготовчого засідання, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не подавала.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Вивчивши матеріали справи, суд, прийшов до наступного висновку.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_6 , належить на праві приватної власності, в цілій частині, домоволодіння: житловий будинок літера "А-1", загальною площею 328,36 м. кв., житловою площею - 133,85 м. кв., гараж, літера "Б2", сарай літера "В3", огорожа №1,2,4, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться за адресою:житловий будинок літера "А-1", загальною площею 328,36 м. кв., житловою площею - 133,85 м. кв., гараж, літера "Б2", сарай літера "В3", огорожа №1,2,4, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.10.2018, виданим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу В.В. Дробітько по спадкровій справі №105/2017, зареєстровано в реєстрі за №947.

Згідно вищенаведеного свідоцтва вказане домоволодіння належало померлій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), виданого приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Закарпатської області, Маріна А.С. від 07.12.2016 за реєстровим №1754, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №17864459.

Пред`являючи позов до суду, позивач посилався на те, що громадянка ОСОБА_2 , володіючи та користуючись належним йому на праві власності нерухомим майном, чинить йому перешкоди у користуванні та володінні зазначеним майном.

Закон України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні в ч.5 ст.3 визначає, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житла має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

При розгляді цивільної справи суд керується положеннями статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись положеннями статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегіть встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до положень частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В силу приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що відповідачка ОСОБА_2 володіє та користується належним йому на праві приватної власності нерухомим майном, чим чинить позивачу перешкоди у користуванні та володінні зазначеним майном.

У відповідності до положень ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати у відповідності до ст. 141 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , місце проживання в Україні: АДРЕСА_2 ; місце проживання за кордоном: АДРЕСА_3 .

Відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 27 травня 2022 року.

Головуюча: М.О. Марусяк