Справа № 303/9128/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 грудня 2022 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Заболотний А.М., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 із позовом про поділ майна подружжя.

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того, що подана позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

В силу ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Одночасно також визначено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Вказана позовна заява сформована та подана до суду за допомогою системи «Електронний суд», проте докази надсилання листом з описом вкладення учасникам справи копій поданих до суду документів, до суду не надано.

Подана до суду через систему «Електронний суд» позовна заява не містить відомостей щодо реєстрації відповідача в системі «Електронний суд», що позбавляє суд можливості у разі відкриття провадження, виконання вимог ст. 190 ЦПК України про направлення копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно направити копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу про, що подати суду відповідні докази.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягає сплаті судовий збір 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (12405,00 грн.). За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягає сплаті судовий збір - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн.

Зі змісту пред`явлених позовних вимог слідує, що позивач заявляє наступні позовні вимоги: 1) визнання спільною сумісною власністю подружжя транспортний засіб марки «BMW 5201», номерний знак НОМЕР_1 ; 2) визнання права власності на 1/2 частину транспортного засобу марки «BMW 5201», номерний знак НОМЕР_1 ; 3) визнання грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках відповідача сумісною власністю подружжя; 4) визнання права власності на частину (без визначення конкретної частини) грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках відповідача.

Таким чином позивачем заявлено дві самостійні вимоги немайнового характеру (№№ 1, 3) та дві самостійні вимоги майнового характеру (№№ 2, 4).

Одночасно також встановлено, що до позову додано квитанцію про сплату 992,40 грн. судового збору.

У зв`язку з цим, звертається увага на таке. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. При цьому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна

Також відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Разом з тим, позовна заява ціни позову не містить, як і обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. У зв`язку з цим, позивачу необхідно визначити дійсну вартість майна, що є предметом цього позову, на момент пред`явлення позову та з врахуванням цього вказати ціну позову, а також обґрунтувати розрахунок сум, що стягуються.

При цьому роз`яснюється, що вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно з ст. 134 ЦПК України, сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, однак такий розрахунок позивачем до матеріалів позову не додано, ціну позову не зазначено, а тому з врахуванням позовних вимог майнового характеру (визнання за позивачем права власності на 1/2 транспортного засобу та частину коштів, що знаходяться на банківських рахунках відповідача), суд визначає, що позивачу слід доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру окремим платіжним документом на загальну суму 12405,00 грн. або долучити документи на підтвердження ціни позову і відповідно сплатити судовий збір окремим платіжним документом в розмірі 1 відсоток ціни позову та долучити такий платіжний документ до позовної заяви.

Також позивачу необхідно оплатити судовий збір за одну неоплачену вимогу немайнового характеру у розмірі 992,40 грн.

При цьому, суд роз`яснює, що у разі переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи такий буде повернутий позивачу в порядку, встановленого ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Платіжні реквізити для перерахування судового збору: отримувач коштів: ГУК у Зак. обл/Мукачівська тг/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37975895; код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0007383; код класифікації доходів бюджету 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір; призначення платежу «судовий збір за позовом (ПІБ чи найменування), Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Одночасно звертається увага на те, що згідно з п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити; - зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позов, зокрема, заявлено про визнання грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках відповідача сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину (без визначення конкретної частини) грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках відповідача.

Разом з тим, така позовна вимога є неконкретизована, а саме не визначено коло банківських рахунків та грошових коштів, які на таких розміщені, що необхідно виправити.

Додатково суд звертає увагу позивача, що відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу Українитаст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65СК).

Отже, позивачу необхідно зазначити чим підтверджується придбання майна, що є предметом цього спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а також зазначити, чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна.

Судом при постановлені ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали, протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Заболотний