Справа № 177/1632/20
Провадження № 2/177/30/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 листопада 2022 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Баля А. І.,

позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1

представника АТ «Криворіжгаз» - Домбровської Є.О.

представника ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» - Масальської Ю.О.

представника ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» - Сагайдак К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточнивши який 15.02.2021 просив суд визнати неправомірними дії ТОВ «Дніпропетровскгаз збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», в частині нарахування заборгованості в розмірі 12187,67 грн. станом на 30.09.2020, а також дії щодо надсилання повідомлень про припинення газопостачання та примусового припинення газопостачання до будинку АДРЕСА_1 . Також просив суд стягнути з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на користь ОСОБА_1 4594,99 грн., які були сплачені позивачем та нараховані йому з причин неправомірного припинення надання субсидії, а також стягнути з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», кожного окремо, на користь ОСОБА_1 по 100000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Крім цього, просив суд визнати неправомірними дії ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» щодо нарахування ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 508,63 грн станом на 15.10.2020, стягнути з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 150,92 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн (а.с. 117-131 т.1).

Також позивачем заявлялися вимоги до управління соціального захисту населення Криворізької РДА Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди, однак в цій частині вимог провадження по справі закрито ухвалою суду від 16.02.2021, управління соціального захисту населення Криворізької РДА Дніпропетровської області залучено до участі у справі в якості третьої особи (а.с. 160-161 т.1).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував, що він є власником житлового будинку з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою він отримує послуги з газопостачання та електропостачання, які надаються відповідачами. Він своєчасно та в повному обсязі сплачував за надані послуги згідно показань лічильників, проте відповідачі постійно виставляють йому заборгованість, надсилаючи повідомлення про нібито наявний борг. З сумами заборгованості позивач категорично не згоден, вважає їх необґрунтованими та неправомірними. Він не розуміє звідки накопичуються заборгованості, у зв`язку з чим неодноразово звертався до відповідачів.

Так, позивач вважав, що на момент його звернення до суду заборгованість перед ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» була відсутня, він навіть мав переплату, але відповідач постійно надсилав йому повідомлення про наявність боргу, безпідставно не враховував суми субсидії.

ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не відповіло на його запит щодо надання розрахунку заборгованості, натомість він отримав повідомлення від ТОВ «Дніпропетровскгаз збут» та АТ «Криворіжгаз» про наявність заборгованості станом на 30.09.2020 в розмірі 12187,67 грн. Позивач вказаний борг не визнає, не розуміє природу його виникнення, підстави не врахування при здійсненні нарахувань за отримані послуги розміру субсидії. Позивач надав власні розрахунки заборгованості за надані послуги, які виклав у позові.

Вказував, що неправомірні дії відповідачів щодо нарахування заборгованості призвели до не призначення йому субсидії на період 2019-2020 років, відповідно плата за комунальні послуги нараховувалася йому за повною вартістю, незважаючи на його похилий вік, стан здоров`я, статус «дитини війни», незважаючи на його мізерні доходи. Відповідачі ігнорували його вимоги про здійснення перерахунку, надсилали листи про припинення газопостачання. Позивач вважав, що якби ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та АТ «Криворіжгаз» не створили уявні борги, він отримав би субсидію та мав змогу сплачувати комунальні послуги, вести гідне життя.

Позивач вказував, що у зв`язку з не призначенням йому субсидії, ТОВ «Дніпропетровскгаз збут» незаконно отримало вигоду 4594,99 грн, а ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» отримало незаконну вигоду 150,92 грн., а тому вважав за необхідне їх стягнути з відповідачів на користь позивача.

Крім цього вказував, що ТОВ «Дніпропетровскгаз збут» та АТ «Криворіжгаз» вчинили незаконні дії щодо припинення газопостачання до його будинку 30.12.2020, а саме представники АТ «Криворіжгаз» самовільно зайшли до його домоволодіння та здійснили заходи з примусового припинення газопостачання, не надавши йому акт про припинення газопостачання. Позивач вказував, що припинення газопостачання є незаконним, адже здійснено у зв`язку з нібито наявною заборгованістю в період дії карантину зумовленого хворобою Ковід, в період коли існувала заборона на такі відключення.

Вказував, що діями відповідачів йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у втратах немайнового характеру, внаслідок моральних страждань, зумовлених діями відповідачів які постійно нараховували йому борги, ігнорували його звернення щодо звірки рахунків, надсилали попередження про відключення домоволодіння від постачання послуг. Позивач вважав такі дії знущаннями, неповагою до його честі та гідності, а відключення газопостачання в зимовий період взагалі поставило його життя під загрозу, загострило хвороби. Не нарахування субсидії, постійне зростання боргів призвело до того, що більшу частину своїх доходів він витрачав на сплату комунальних послуг. У зв`язку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідачів моральну шкоду, завдану йому неправомірними діями відповідачів.

Відповідач ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» подало відзив на уточнений позов ОСОБА_1 (а.с. 168-175 т.1), в якому просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , як безпідставного. Представник вказав, що ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» згідно ліцензії здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Дніпропетровської області, здійснюючи реалізацію газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів, які є договорами приєднання та не потребують двостороннього підписання сторонами. Фактом згоди споживача на приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок за поставлений газ (п. 2, п.4 розділу 3 Правил постачання природного газу). ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , споживаючи природний газ, що постачається ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», що підтверджено фактом користування газом та проведенням оплати за спожитий газ.

Порядок обліку природного газу встановлений Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» та Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу», згідно вимог яких оператор ГРМ (АТ «Криворіжгаз») здійснює облік спожитого природного газу, а постачальник із спеціальними обов`язками (ТОВ «Дніпропетровськгаз збут») здійснює нарахування оплати за спожитий природний газ за даними оператора ГРМ і збір коштів за використаний природний газ по населенню. За даними ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» заборгованість ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 01.03.2021 складала 13354,17 грн, яка визначена згідно розрахунку: 31287,66 грн. (нараховано) 1891,71 грн. (переплата на 01.01.2019) 13920,15 грн. (сплачено позивачем) 2121,63 грн. (субсидія, яка перерахована на рахунок постачальника за цей період). Нарахування здійснено згідно гл. 4 розділу 9, п.2 гл. 5 розділу 9, п.1 гл. 1 розділу Х Кодексу ГРС та Правил постачання природного газу. Так, відповідно до п. 13 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та між опалювальний періоди. Оператор щомісяця передає ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» обсяги природного газу для проведення розрахунків зі споживачем, на підставі яких ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснює нарахування суми до сплати, за діючою ціною на природний газ. Відповідно до п.5.3 Типового договору розподілу природного газу, розрахунковою одиницею є кубічний метр природного газу, приведений до стандартних умов, визначених Кодексом ГРС. Визначені оператором об`єми природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах зі споживачем та постачальником. Тобто, приведення об`єму спожитого природного газу до стандартних умов відноситься до компетенції Оператора, а у ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» відсутні повноваження на зміну обсягів розподіленого природного газу споживачем. Відповідно, вимоги позивача ОСОБА_1 щодо визнання незаконними дій ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» щодо нарахування заборгованості за послуги газопостачання є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Крім цього, у відзиві вказано, що згідно п. 22 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, споживач зобов`язаний забезпечити своєчасну та повну оплату вартості природного газу.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має здійснювати сплату послуг щомісяця, а згідно п. 4.6 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, оплата рахунка постачальника про сплату послуг за цим договором має бути здійснена споживачем не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 17 Правил передбачено право постачальника здійснити заходи щодо припинення постачання природного газу, шляхом направлення споживачу письмового повідомлення з вимогою про самостійне припинення споживання газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника для пломбування запірних пристроїв, з дотриманням техніки безпеки. ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» направляло ОСОБА_1 повідомлення про припинення газопостачання та необхідність погашення заборгованості від 31.12.2019 на суму 6642,82 грн., 30.09.2020 на суму 12187,67 грн., оскільки ОСОБА_1 несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювалася сплата за надані послуги з постачання газу, що призводило до зростання заборгованості. Вказувала, що надсилаючи повідомлення про припинення газопостачання та необхідність сплати заборгованості постачальник діяв на виконання Правил постачання природного газу, але ніяких заходів щодо припинення газопостачання у зв`язку з наявністю заборгованості не здійснювалося. Тому представник вважала необґрунтованими та безпідставними вимоги позивача про визнання неправомірними дій ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» по надсиланню вище вказаних повідомлень та припиненню газопостачання до його будинку.

Необґрунтованими та безпідставними є вимоги позивача щодо безпідставного нарахування заборгованості, оскільки розмір такої заборгованості доведено наданим розрахунком. Крім цього, вказувала про обрання позивачем неналежного способу захисту - скасування безпідставних нарахувань, тим більше, що розмір заборгованості є підтвердженим. Вважала відсутніми й правові підстави для відшкодування позивачу збитків за рахунок постачальника, враховуючи не завдання таких збитків в розумінні п. 8 розділу7 Правил постачання природного газу. Необґрунтованими ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» вважав і вимоги про відшкодування моральної шкоди, через не доведення спричинення такої шкоди та необґрунтованість її розміру, відсутність правових підстав для її відшкодування.

ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 (а.с. 5-11 т.3), в якому просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2019 по 01.03.2021 в розмірі 13354,17 грн, згідно наданого розрахунку. Крім цього, позивач за зустрічним позовом просив суд стягнути з ОСОБА_1 3% річних та інфляційні нарахування, згідно наданих розрахунків. Ухвалою суду від 12.04.2021 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, роз`яснено право на подання відзиву на зустрічний позов (а.с. 30-31 т.2).

ОСОБА_1 подавав відзив на зустрічний позов лише 12.08.2021, з порушенням процесуального строку визначеного судом, у зв`язку з чим ухвалою суду від 12.08.2021 відзив ОСОБА_1 залишено без розгляду (а.с. 134-135 т.2).

АТ «Криворіжгаз» позовні вимоги ОСОБА_1 не визнало та надало відзив на первісний позов (а.с. 180-183 т.1), в якому просило суд відмовити у позові ОСОБА_1 в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову вказував, що АТ «Криворіжгаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території м. Кривий Ріг та Криворізького району Дніпропетровської області. АТ «Криворіжгаз» є оператором ГРМ, який згідно п. 5 гл. 4 розділу 9 Кодексу ГРС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Визначені об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та постачальником (ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»).

Відповідно до п. 2 глави 4 розділу 9 Кодексу, періодом за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць. Згідно п. 4 Глави 4 розділу 9 Кодексу побутовий споживач, який розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до п`ятого числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання оператором до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживання на відповідній період визначається Оператором на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується виходячи з групи споживання побутового споживача. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Відповідно АТ «Криворіжгаз» не здійснює нарахування вартості послуг з газопостачання, а лише передає інформацію про обсяги спожитого газу, а тому вважав безпідставними вимоги позивача про визначення неправомірним дій АТ «Криворіжгаз» по нарахування заборгованості в розмірі 12187,67 грн. Щодо вимог позивача про визначення неправомірними дій АТ «Криворіжгаз» та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» по надсиланню повідомлень про наявність заборгованості та припинення газопостачання, вважав їх необґрунтованими, оскільки надсилання вказаних повідомлень є обов`язком Оператора та постачальника, у разі наявності в споживача заборгованості за надані послуги.

Щодо вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій щодо відключення газопостачання до його будинку, АТ «Криворіжгаз» вважало їх такими, що не підлягають задоволенню як безпідставні. Відповідно до акта № 965 від 30.12.2020 щодо припинення газопостачання за адресою споживача ОСОБА_1 причиною припинення газопостачання стала не наявна заборгованість, а не надання споживачем доступу для пуску газу після усунення витоку на розподільчому газопроводі на виконання п. 7.17 Правил безпеки системи газопостачання, згідно якого всі об`єкти системи газопостачання і газове обладнання перед їх підключенням до діючих газопроводів, а також після ремонту підлягають зовнішньому огляду і опресуванню повітрям. Пуск газу в газопровід без його зовнішнього огляду та контрольного опресування не допускається. Оскільки споживач ОСОБА_1 не надав доступ до газового обладнання на території його домоволодіння, що унеможливлювало пуск газу після ремонту, в тому числі сусіднім користувача, було здійснення відключення від газопостачання домоволодіння ОСОБА_1 .

Вимоги про вчинення дій щодо скасування заборгованості представник АТ «Криворіжгаз» вважала неналежним способом захисту прав, а вимоги про відшкодування моральної шкоди недоведеними та необґрунтованими, оскільки позивачем не доведено ні факт заподіяння шкоди діями АТ «Криворіжгаз», ні її розмір. Обов`язок відшкодування моральної шкоди виникає у оператора лише у випадку безпідставного припинення газопостачання. В даному випадку газопостачання відключено на законній підставі, а відновлення газопостачання всупереч вимогам Правил безпеки системи газопостачання є не лише грубим порушенням законодавства, а й вкрай небезпечним як для самого споживача, так і для оточуючих.

Відповідач за первісним позовом ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» у відзиві зазначило про невизнання позову та просило відмовити у задоволенні позову (а.с. 79-81 т.1). В обґрунтування заперечення позовних вимог вказувало, що Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 429 ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. Правовідносини між споживачем та постачальником урегульовано публічним договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а рух історії споживання та сплати обліковується на особовому рахунку споживача № НОМЕР_1 . Вимоги ОСОБА_1 в частині вимог до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» вважав необґрунтованими та не доведеними, в силу не надання позивачем доказів протиправності дій чи бездіяльності товариства, так і доказів завдання йому моральної шкоди, наявності причинного зв`язку між діями чи бездіяльністю та шкодою. Щодо вимоги про стягнення нібито вигоди 150,92 грн., з підстав не надання позивачу субсидії, просив відмовити у зв`язку з відсутністю причинного зв`язку між діяльністю ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» та призначенням субсидії. Щодо вимог про неправомірність нарахування боргу в розмірі 508,63 грн., зазначав, що у вересні 2020 ОСОБА_1 вперше звернувся до постачальника про надання роз`яснень щодо боргу за рахунком № 9029081 та 15.10.2020 уповноваженим представником центру обслуговування клієнтів йому надано роз`яснення щодо історії руху спожитих кВт/г, його сплат, сум субсидій та залишку боргу станом на дату надання відповіді, тобто на 15.10.2020, яку споживач отримав та надав її до позову.

У грудні 2020 споживач звернувся безпосередньо до Криворізького ЦОК, з метою уточнення суми нарахування, мав спілкування з представником Криворізького ЦОК Соколовською В.О., з якою проведено повну звірку по всім квитанціям споживача, знайдено помилку в його розрахунках та всі питання щодо боргу узгоджені між сторонами. Відповідно інформація позивача ОСОБА_1 щодо ігнорування його звернень не відповідає дійсності. Неузгодженості в розрахункам споживача зумовлювалися тим, що споживач не дотримувався вимог п. 8.6.5 Кодексу комерційного обліку (затвердженого постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018) щодо передачі постачальнику до четвертого календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, показів лічильника, у зв`язку з чим часто постачальник визначав фактичний обсяг та споживання електричної енергії споживачем розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання.

Третя особа Управління соціального захисту населення Криворізької РДА Дніпропетровської області надало суду пояснення щодо позову ОСОБА_1 , в якому зазначило, що ОСОБА_1 в опалювальний період 2018-2019 років отримував житлову субсидію: в жовтня 2018 року в розмірі 766,77 грн., з листопада 2018 по березень 2019 в розмірі 2175,31 грн., а в квітні 2019 року в розмірі 975,30 грн. Всі повідомлення про призначення субсидії передавалися ОСОБА_1 через представника Лозуватської сільської ради, а при наданні ним письмових звернень, також надавалися кожного разу особисто ОСОБА_1 та його представнику. В подальшому ОСОБА_1 було відмовлено у призначені субсидії через отримання інформації про наявність заборгованості з оплати ЖКП, загальна сума якої перевищує 20 нмдг (п. 14 п.5 Постанови КМУ № 848 від 21.10.1995 зі змінами та доповненнями). Інформація про погашення заборгованості або інформація про укладення договору реструктуризації для погашення заборгованості в судовому порядку до Управління не надавалася (а.с. 176-177 т.1, а.с. 18-19, 33-38 т.2 т.2).

В ході судового засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_1 вимоги первісного позову підтримав та просив їх задовольнити. Вимоги зустрічного позову не визнав, вважав відсутньою у нього заборгованість за спожитий природний газ. Вважав неправомірним відключення газопостачання до його будинку, наполягав на тому, що акт про відключення його будинку від газопостачання складено через значний час після самого відключення газопостачання, заперечував факт не допуску працівників газової служби до свого будинку, вказував, що вони до нього не приходили, а ОСОБА_2 акт не підписувала. ОСОБА_1 , будучи допитаним в якості свідка за його клопотанням та за його згодою, зазначав про невизнання уявних боргів, просив суд скасувати нараховані борги, в тому числі за рахунок сум матеріальних збитків, завданих йому працівниками АТ «Криворіжгаз». Наполягав, що ТОВ «Дніпропетровські енергетичні послуги» маніпулювало показниками лічильника, здійснювало помилкові зарахування сплачених ним коштів на інші рахунки. Вказував, що відповідачі винні у не нарахуванні йому субсидії, що спричинило моральні страждання. Вважав фальшивими документи, що надані до суду Управлінням соціального захисту населення та не визнавав факт отримання готівкою грошової субсидії.

Позивач вимагав завершення розгляду справи, посилаючись на його тривалість, при цьому відмовився від виклику в судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про виклик яких раніше надавала клопотання його представник адвокат Іванченко І.І. (в судовому засіданні вказував, що він про їх виклик не клопотав), при цьому судом неодноразово роз`яснювалося позивачу право на правову допомогу, в тому числі безоплатну, принципи змагальності та диспозитивності цивільного процесу, обов`язковість безпосереднього допиту свідків судом, а також наслідки відмови від виклику свідків. ОСОБА_1 відмовився від подальшого виклику та допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вважав за необхідне завершувати розгляд справи на підставі наявних у справі та досліджених судом доказів.

Представники ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», ТОВ «Дніпропетровські енергетичні послуги» та АТ «Криворіжгаз», в ході судового засідання заперечення проти первісного позову підтримали та просили у первісному позові відмовити. Представник ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» наполягала на задоволенні зустрічного позову. Кожен із представників не наполягав на виклику до суду свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, матеріали справи містять заяву про подальший розгляд справи за відсутності представника (а.с. 8 т.4), що не перешкоджає розгляду справи. В минулих засіданнях представник третьої особи ОСОБА_4 надала суду пояснення будучи допитаною в якості свідка, за її згодою.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, вислухавши сторони та їх представників, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги первісного позову не підлягають задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (а.с. 15-17 т.1) є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 18-19 т.1). ОСОБА_1 є споживачем послуг щодо постачання природного газу та електричної енергії, що постачається до його будинку постачальниками, відповідно ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», що сторонами визнано та не заперечувалося, додатково підтверджується даними щодо відкритих особових рахунків та здійснених оплат за вказані послуги (а.с. 32-57, 105 т.1, 191 т.2).

Постачальники та оператор АТ «Криворіжгаз» надавали відповіді на звернення споживача ОСОБА_1 , а також інформували його про обсяг наданих послуг, існуючий стан заборгованості за надані послуги, в тому числі надсилаючи досудові вимоги про сплату заборгованості (а.с. 24-28 т.1, 30, 149-150 т.1). Від отримання відповіді на звернення ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» споживач відмовився, що підтверджується копією відповіді та копією поштового конверту з відміткою про відмову від отримання (а.с. 108-109, 110 т.1). Доводи споживача ОСОБА_1 про ігнорування постачальниками його звернень та ненадання інформації про наявні борги, суд розцінює критично, оскільки вказане спростовано вищевказаними доказами. Доказів надіслання ОСОБА_1 інших складених ним звернень (а.с. 62-65 т.1) суду не надано.

Як слідує з повідомлень про надання субсидії, які надані позивачем до позову, з жовтня 2018 року йому призначалася субсидія в розмірі 766,77 грн., з якої 724,55 грн. на послуги ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та 42,22 грн за послуги Криворізької РЕМ (а.с. 20 т.1). Вказане повідомлення містить інформацію, що споживач зобов`язаний щомісяця сплачувати вартість фактично спожитих послуг з урахуванням суми перерахованої або виплаченої готівкою субсидії.

В період з листопада 2018 по березень 2019 року споживач ОСОБА_1 отримував житлову субсидію в розмірі 2175,31 грн., з яких на послуги ТОВ «Дніпропетровскгаз збут» - 2121,63 грн., а за послуги електропостачання 53,68 грн (а.с. 21-22 т.1). З квітня 2019 року розмір субсидії зменшився до 975,30 грн., з яких 929,88 грн. за послуги газопостачання та 45,42 грн. за послуги електропостачання. При цьому, починаючи з січня 2019 року повідомлення про надання субсидії ОСОБА_1 містять інформацію про призначення саме грошової готівкової субсидії (а.с. 22-23 т.1, а.с. 126 т.2).

Відповідно до інформації наданої Управлінням соціального захисту населення, 06.02.2019 постановою КМ України № 62 внесено зміни до Постанови КМ України № 848 від 21.10.1995 року, які застосовувалися з 01.02.2019, згідно яких передбачено виплату житлових субсидій у готівковій формі, зокрема особам, які одержують пенсію виплата субсидії здійснювалася МСПУ через Пенсійний фонд України, шляхом перерахування органами ПФУ коштів на пенсійні рахунки в уповноважених банках або через виплатні об`єкти АТ «Укрпошта», де особа одержує пенсію (п. 18-6). Факт виплати ОСОБА_1 субсидії готівкою починаючи з лютого 2019 по квітень 2019 року включно, підтверджено даними програми МСПУ в автоматизованих системах АТ «Ощадбанк» в облікових записах одержувачів житлової субсидії, які містять відмітку «відпрацьовано», що свідчить про виплату ОСОБА_1 коштів готівкової субсидії Пенсійним фондом України через поштове відділення 53020 с. Лозуватка Криворізького району, де він отримує пенсію. Вказане підтверджено даними реєстрів одержувачів житлової субсидії за опалювальний період з лютого по квітень 2019 (а.с. 176-177 т.1, 36-38, 104-106 т.2). Факт отримання безготівкової субсидії в період до січня 2019 року, шляхом її перерахування постачальникам підтверджено випискою з переліку громадян яким виплачена субсидія (а.с. 35 т.2), дані якого узгоджуються з розрахунками наданими постачальниками послуг, в яких останнє зарахування субсидії в безготівковій формі відбулося в січні 2019 року (а.с. 85, 106 т.1, 35 т.2).

Допитана в якості свідків, за її згодою, представник третьої особи ОСОБА_4 , повідомляла суду що ОСОБА_1 09.10.2018 дійсно звертався за призначенням субсидії на опалювальний період 2018-2019 років та за відсутності даних про заборгованість за його адресою, таку субсидію було призначено на постачання природного газу та електроенергії. Вказана субсидія була призначена як безготівкова, тобто передбачалося її перерахування безпосередньо на рахунок постачальників, що й було здійснено в період жовтня 2018 січня 2019 року. Однак, з 01.02.2019 на законодавчому рівні визначено перехід на готівкову грошову субсидію, яка особам, які отримують пенсію виплачувалася ПФУ через відділення АТ «Укрпошта» за місцем проживання абонента. Повідомлення про виплату грошової готівкової субсидії передавалися споживачу через Лозуватську сільську раду, а при його зверненні до третьої особи, були неодноразово видані йому нарочно. Нарахування субсидії здійснюється програмою в автоматичному режимі, до неї підтягується інформація в тому числі з податкових органів, УСЗП є лише користувачем даної програми. Вказана програма відображає результати опрацювання виплати субсидії та згідно отриманих даних, готівкова субсидія ОСОБА_1 була виплачена за період з лютого по квітень 2019. З 01.05.2019 по жовтень 2021 субсидія ОСОБА_1 не призначалася, оскільки була наявна заборгованість більше 20 нмдг (340 грн), про що отримано інформацію від постачальників. Крім цього, зазначала, що навіть у випадку відсутності заборгованості за комунальні послуги, субсидія ОСОБА_1 не була б призначена, враховуючи інформацію про його доходи, отриману з податкових органів.

Відповідно до інформації Відділу опрацювання пенсійної документації № 4 ПФУ, наданої суду позивачем ОСОБА_1 , отриманої його представником ОСОБА_5 на адвокатський запит (відносини представництва в подальшому було припинено, що підтвердив в ході судового засідання ОСОБА_1 ), відповідно до звіту АТ «Укрпошта» невиплата субсидії за період з лютого по квітень 2019 року ОСОБА_1 відсутня (а.с. 167-168 т.2). Згідно відповіді АТ «Укрпошта» та копій платіжних відомостей про виплату житлових субсидій за лютий-квітень 2019 року, ОСОБА_1 отримав суми субсидії шляхом доставки сум субсидії в готівковій формі працівником ВПЗ за адресою проживання ОСОБА_1 , а факт отримання грошової готівкової субсидії ОСОБА_1 підтвердженого його підписом (а.с. 185-189 т.2). ОСОБА_1 заперечуючи факт отримання субсидії, вказуючи на фальшивість відомостей, доказів на їх спростування суду не надав.

При зверненні ОСОБА_1 до Управління ПЕК та енергозбереження, за вих. від 07.08.2020 його повідомлено, що з урахуванням змін у законодавстві, нарахована субсидія на оплату ЖКП, починаючи з лютого 2019 року надається у грошовій готівковій формі. Також вказано про не призначення субсидії на опалювальний період 2019-2020 років через заборгованість, роз`яснено порядок відновлення права на субсидію (а.с. 66-68 т.1).

Субсидія на опалювальний період 2019-2020, 2020-2021 років ОСОБА_1 не була призначена у зв`язку з наявністю заборгованості за спожитий природний газ, що підтверджено в ході судового засідання письмовими поясненнями третьої особи, поясненнями представника третьої особі Хрієнко Т., яка надала покази будучи допитаною в порядку допиту свідка, та довідками про заборгованість (а.с. 2, 70, 72-73 т.2), рішенням про не призначення субсидії від 09.11.2020 (а.с. 71 т.2). Будь-яких доказів оскарження ОСОБА_1 рішень про не призначення субсидії суду не надано, порядок оскарження таких рішень судом роз`яснювався.

Відповідно до довідки АТ «Ощадбанк» інформація щодо грошових коштів за невикористані комунальні послуги на ім`я ОСОБА_1 відсутня (а.с. 81 т.2), грошові кошти в якості субсидії не розподілялися на комунальні послуги та не надходили на грошовий рахунок ОСОБА_1 (а.с. 219 т.2).

Як слідує з розрахунків ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», субсидія на особовий рахунок № НОМЕР_1 споживача ОСОБА_1 востаннє надійшла в січні 2019 в розмірі 53,68 грн, шляхом її безготівково перерахування на рахунок постачальника (а.с. 87 т.1 зворот). В подальшому субсидія за особовим рахунком споживача ОСОБА_1 не надходила на рахунок постачальника, відповідно споживач мав здійснювати оплату за надані йому послуги в повному обсязі.

При цьому, відповідно до п. 8.6.2, 8.6.5 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, індивідуальні побутові споживачі були зобов`язані щомісяця зчитувати фактичні покази з лічильників, встановлених на їх об`єкті, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх відповідному оператору системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД) в один із таких способів: через особистий кабінет на сайті оператора системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД); за телефоном чи іншими електронними засобами; шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку; через особисте звернення або іншим зручним та прийнятним для сторін способом згідно з укладеним договором. У разі неотримання до початку четвертого календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, показів лічильника та за умови, що лічильник електричної енергії не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний обсяг розподілу та споживання електричної енергії по споживачу за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання.

Як зазначав сам ОСОБА_1 , він вказував у розрахунковому документі про сплату послуг покази лічильника, після 10 числа кожного місяця, а саме після отримання ним пенсії. Вказане узгоджується з даними квитанцій про оплату спожитий послуг, кожна з яких була оформлена після 10 числа відповідного місяця (а.с. 32-60 т.1). Оскільки показання лічильника часто не передавалися оператору до третього числа місяця, що наставав за розрахунковим, фактичний обсяг розподіленого газу визначався споживачу ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання, а після надходження від споживача даних про спожитий обсяг електроенергії, здійснювалося коригування нарахувань. Вказане підтверджується копією рахунка від 04.10.2020 (а.с. 86 т.1) та розрахунком (а.с. 85 т.1), в яких вказано про донарахування до показів 20518 кВт по середньому, оскільки останні покази були передані споживачем лише 13.08.2020.

Вказане повністю узгоджується з розрахунком наданим постачальником (а.с. 87-88 т.1), в якому відображено, дні зняття контрольних показань лічильника (К), здійснення нарахувань розрахунковим шляхом (Р) та коригувань при передачі показань абонентом (А) (а.с. 88 т.1).

Твердження ОСОБА_1 , що ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» постійно вказує на наявність у нього боргу, надсилаючи відповідні рахунки, а потім зазначає про відсутність боргу, чим порушує його права, вводить його в оману користуючись його похилим віком, суд розцінює критично, оскільки дії постачальника щодо постійного коригування обсягів спожитої електричної енергії та здійснення перерахунків, зумовлені несвоєчасним переданням споживачем даних про обсяг спожитої електричної енергії, що зумовлює її нарахування розрахунковим шляхом виходячи з середньодобового обсягу споживання, з подальшим перерахуванням за показами наданими споживачем, в тому числі у квитанціях.

ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Дніпропетровські енергетичні послуги» з приводу роз`яснень нарахувань, на що отримав детальну відповідь, в якій було вказано про наявність боргу станом на 15.10.2020 в розмірі 508,63 грн (а.с. 24, 87 т.1 зворот). Саме дії ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» по нарахуванню вказаного боргу споживач просив визнати неправомірними, у зв`язку з чим просив стягнути моральну шкоду. Однак, як встановлено судом, нарахування в сумі 508, 65 грн. станом на 15.10.2020 було здійснено за середньодобовим обсягом споживання, у зв`язку з тим, що споживач нерегулярно проводив оплату та відповідно нерегулярно передавав покази (а.с. 24 т.1). В послідуючому, 20.10.2020 споживач звернувся до Криворізького ЦОК особисто, надавши дійсні покази лічильника 020274 кВт/г та наявні квитанції про сплату за спожиту послугу, у зв`язку з чим йому здійснено перерахунок та встановлено наявність переплати станом на 01.11.2020 в сумі 67,13 грн., а на 12.2020 - в сумі 312,53 грн (а.с. 26, 85, 88 т.1). При цьому, під час звірки спеціалістом постачальника виявлено помилковість даних щодо особового рахунку споживача ОСОБА_1 внесеного ним у квитанціях при сплаті за надану електричну енергії, у зв`язку з чим ним складено заяву про перенесення коштів на його особовий рахунок (а.с. 65-68 т.2). Вказане свідчить про те, що нарахування заборгованості було зумовлено саме діями ОСОБА_1 , який несвоєчасно передавав покази лічильника та допускав помилки при заповненні розрахункових документів, що було врегульовано при його зверненні до постачальника та в ході звіряння встановлено відсутність заборгованості. Однак, незважаючи на це, споживач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» вважаючи їх дії протиправними, що не відповідає дійсності.

Вище вказані обставини, з детальним поясненням розрахунків за спожиту електроенергію ОСОБА_1 , обставини випадку не зарахування коштів на рахунок споживача через помилку в зазначенні ним особового рахунку в платіжному документі, в ході судового засідання підтвердила свідок ОСОБА_6 . Доводи ОСОБА_1 про те, що помилковість даних в його платіжних документах є виною працівника АТ «Укрпошта», суд розцінює критично, оскільки саме позивач має перевірити правильність зазначення рахунків у платіжних документах, при їх оплаті.

Надані позивачем розрахунки за спожиту електричну енергію викладені у позові (а.с. 118 т.1), які ґрунтуються на призначенні та перерахуванні постачальнику субсидії в розмірі 53,68 грн., в тому числі після 02.2019 року, суд розцінює критично, оскільки факт нарахування та виплати субсидії споживачу шляхом її перерахування постачальнику після січня 2019 спростовано в судовому засіданні. Судом встановлено, що споживач починаючи з лютого 2019 по квітень 2019 року отримував готівкову субсидію одночасно з отриманням пенсії, а тому мав сплачувати обсяги спожитої електричної енергії в повному обсязі, в тому числі за рахунок отриманої субсидії. Натомість в своєму розрахунку (а.с. 118-120 т.1) споживач вказує про нібито не врахування постачальником перерахованої йому субсидії, в той час як така субсидія не була перерахована постачальнику, а була виплачена готівкою споживачу. Беручи до уваги викладене, суд не приймає до уваги розрахунок ОСОБА_1 , викладений у позові, а погоджується з розрахунком ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», який є логічним та послідовним (а.с. 88 т.1) та враховує всі платежі здійснені ОСОБА_1 згідно його квитанцій (а.с. 32-57 т.1).

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про те, що дії ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» по нарахування ОСОБА_1 заборгованості в сумі 508,63 грн. станом на 15.10.2020, не були неправомірними, постачальник при формуванні розрахунку діяв відповідно до визначеним законом правил нарахувань, при цьому при наданні споживачем фактичних показань лічильника газу та здійснених ним оплат йому проведено перерахунок та встановлено відсутність заборгованості, а тому суд приходить до висновку про відсутність порушення прав споживача ОСОБА_1 постачальником ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги».

Щодо вимог позивача про стягнення з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» 150,92 грн., як різниці між фактично сплаченими ним коштами за послуги електропостачання та коштами, які могли бути ним сплаченими, у випадку призначення йому субсидії, суд вважає необґрунтованими, оскільки судом встановлено факт не призначення ОСОБА_1 субсидії на опалювальний період 2019-2020 років, при цьому будь-якої вини в цьому ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» судом не встановлено.

Відповідно, встановивши відсутність порушень з боку ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» прав споживача ОСОБА_1 , суд приходить про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог позивача про стягнення з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» на його користь моральної шкоди.

Щодо вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та АТ «Криворіжгаз» по нарахуванню йому заборгованості в розмірі 12187,67 грн станом 30.09.2020, суд вважає їх необгрунтованими виходячи з наступного.

ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» згідно ліцензії здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Дніпропетровської області, здійснюючи реалізацію газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів, які є договорами приєднання та не потребують двостороннього підписання сторонами. Фактом згоди споживача на приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок за поставлений газ (п. 2, п.4 розділу 3 Правил постачання природного газу). Відповідно ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , споживаючи природний газ, що постачається ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», що підтверджено фактом користування газом та проведення оплати за спожитий газ, що не заперечувалося ОСОБА_1

АТ «Криворіжгаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території м. Кривий Ріг та Криворізького району Дніпропетровської області. АТ «Криворіжгаз» є оператором ГРМ, який згідно п. 5 гл. 4 розділу 9 Кодексу ГРС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Визначені об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та постачальником (ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»).

Відповідно, АТ «Криворіжгаз» не здійснює нарахування заборгованості за спожитий природний газ, а лише здійснює визначення обсягів спожитого газу, які передає ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», яке вже здійснює нарахування заборгованості конкретному споживачу, в даному випадку ОСОБА_1 . Відповідно вимоги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій АТ «Криворіжгаз» щодо нарахування йому заборгованості є необгрунтованими та такими, що пред`явлені до неналежного відповідача АТ «Криворіжгаз».

Щодо визнання правомірними дій по нарахуванню заборгованості в частині до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», вони пред`явлені до належного відповідача. Разом з тим, судом встановлено, що ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснює нарахування сум, що підлягають сплаті споживачем, виключно на підставі даних щодо обсягу природного газу розподілених споживачу, дані про який отримує від АТ «Криворіжгаз».

Відповідно до п. 4 гл. 4 розділу ІХ Кодеку ГРС, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Відповідно до п. 5 гл. 4 Розділу ІХ Кодексу ГРМ, після визначення за підсумками розрахункового періоду (газового місяця) об`єму розподіленого та спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії за трьома одиницями виміру: у кВт·год, Гкал, МДж. Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВт·год, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті Оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу. Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача.

Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 в частині неправомірного нарахування заборгованості за спожитий газ, суд виходить з даних про фактично розподілений об`єм природного газу споживачу. Так, ОСОБА_1 на його звернення АТ «Криворіжгаз» надано розрахунок фактично розподіленого об`єму природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , який містить дані про контрольні покази лічильника газу (24.10.2018, 17.10.2019, 23.07.2019., 02.07.2020), показання отримані з квитанцій про проведені споживачем оплати (01.03-30.03.2019), показання передані споживачем через концентр (08.01.2020), передані особисто споживачем (26.02.2020), дані про показання лічильника газу при демонтажі (30.09.2019), а також дані про здійснення нарахувань планових об`ємів згідно профілю споживача, що зумовлено несвоєчасним переданням споживачем показів лічильника газу (а.с. 28 т.1). Так, ОСОБА_1 в ході судового засідання зазначав, що він здійснював передання показань лічильника газу вказуючи їх в квитанції про сплату комунальних послуг, оплату яких проводив після 10 числа місяця наступного за звітним, тобто після отримання ним пенсії. Вказане зумовлювало здійснення планових нарахувань обсягів спожитого газу, які в подальшому коригувалися відповідно до фактичних показань лічильника газу споживача, отриманих оператором. Передавати показання через колцент споживач почав після демонтажу лічильник, а саме в листопаді 2019 року (а.с. 28 т.1) та здійснював передачу показів лічильника не регулярно, що зумовлювало визначення планових об`ємів споживання з подальшим перерахуванням (а.с. 28 т.1 зворот, а.с. 192 т.1).

Розрахунки фактично розподіленого об`єму природного газу, наведені в розрахунку (а.с. 28-29 т.1), суд вважає логічними та послідовними, такими, що узгоджуються з деякими показаннями споживача (наприклад покази 77995 за лютий 2019, (а.с. 28, 39 т.1), покази 78285 за березень 2019 (а.с. 28, 40 т.1) за червень покази 78410, а при контрольному звірянні 23.07.2019 78419,22, що узгоджується між собою (а.с. 28, 43 т.1), узгоджуються й покази споживача вказані в квитанціях з показами в розрахунку Оператора при демонтажі лічильника - 78484 (а.с. 28, 46 т.1); покази станом на 02.07 2020 6976 та серпень 2020 7000 (а.с. 28, 52 т.1). Крім цього, дані розрахунку АТ «Криворіжгаз» узгоджуються з даними інвентарної картки на будинок споживача, в якій містяться дані про контрольне зняття показів (а.с. 150-152 т.2).

Дані обсягів розподілено газу за наявними показаннями лічильника газу (колонка ІІ в розрахунку (а.с. 28 т.1, 192 т.1)) повністю узгоджуються з даними щодо розподіленого газу (колонка ІV розрахунку), а саме різниця між показами лічильника газу 76829,62 (початок спірного періоду) та 78484,26 (демонтаж лічильника) = 1654,64 та між показами з 7000 (концентр) 4360,21 (показання з якими встановлено лічильник) = 2639,79, що в сумі становить 4294,43 м3; в той же час розподілений об`єм газу за вказаний період, визначений як сума помісячних об`ємів у період після 24.10.2018 (контрольне зняття показів лічильника) по серпень 2020 (на показання лічильника 7000) складає 4294,43 м3 (як сума значень рядків починаючи з 2,38, 274,99…… по 5,09, без урахування від`ємних значень, що є перерахунком через несвоєчасне передання показів). Отже, суд приходить до висновку, що обсяги спожитого ОСОБА_1 природного газу, визначені оператором, повністю узгоджуються з показами його лічильника.

Саме вказані фактичні обсяги розподіленого газ, з урахуванням коефіцієнта приведення до стандартних умов, графа 6 розрахунку (а.с. 28 т.1), передавалися оператором постачальнику ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», що підтверджується даними розрахунку наданого ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» (а.с. 106 т.1), які повністю узгоджуються між собою (наприклад 766,78 м3 (а.с. 106 т.1) це сума об`єму 675,41+91,37 графи 6 (а.с. 28 т.1), 679,45 м3 (а.с. 106 т.1) це сума об`єму 324,23 та 355,22 (а.с. 28 т.1).

В подальшому ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснювало нарахування вартості спожитого ОСОБА_1 газу, виходячи з обсягів спожитого газу, що підтверджується розрахунком (а.с. 106 т.1). Правильність вказаних нарахувань, з роз`ясненням механізму нарахування, підтвердила в ході судового засідання свідок ОСОБА_7 , яка є менеджером ТОВ «Дніпропетровськгаз збут».

Наданий ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» розрахунок (а.с 106 т.1) враховує всі платежі за спожитий газ проведені споживачем, згідно наданих ним суду квитанцій, в межах вказаного розрахункового періоду (а.с. 37- 57 т.1).

Наданий ОСОБА_1 контррозрахунок заборгованості за спожитий природний газ, викладений у його позові, суд розцінює критично, оскільки в своїх розрахунках ОСОБА_1 зменшує суму нарахувань за спожитий газ на суму субсидії, в тому числі в періоді лютого-квітня 2019 року, в той час, як така субсидія постачальнику не перераховувалася, а виплачувалася споживачу готівкою, що вимагало від споживача повної оплати за спожитий газ, в тому числі за рахунок отриманої готівкою субсидії. Більш того, в своїх розрахунках ОСОБА_1 приймає за основу дані власних розрахункових книжок та квитанції про оплату комунальних послуг, на які просив суд орієнтуватися, однак які містять не узгодженості. Так, визначаючи обсяг спожитого газу в грудні 2018 300 м3 (77414-77114), позивач вказує в квитанції покази 77114, які й передаються оператору та приймаються ним для розрахунку об`ємів за грудень (а.с. 37 т.1). За спожиті у лютому 290 м3 газу, позивач сплачує 1000 грн., хоча у вказаний період вартість 1м3 газу складала 8,54892, відповідно, враховуючи виплату споживачу готівкою субсидії він мав сплати за спожитий газ 2479,19 грн. (а.с. 39 т.1). Деякі квитанції споживача взагалі не містили показів лічильника газу (наприклад а.с. 42 т.1), що зумовлювало планове нарахування об`ємів газу, з подальшим перерахунком. В період лютого-квітня 2020 він взагалі не сплачував за газ (а.с. 106 т.1), що споживач пояснював відсутністю коштів для цього.

У зв`язку з чим суд приходить до висновку про правомірність дій ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в нарахуванні заборгованості за спожитий газ, в тому числі станом на 30.09.2020, а тому вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.

Натомість вимоги зустрічного позову ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ підлягають до задоволення, оскільки ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» належними та допустимим доказами доведено розмір заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.01.2019 по 01.03.2021 в розмірі 13354,17 грн. Такі вимоги підтверджені розрахунком заборгованості (а.с. 14, 16, 52 т. 2), який узгоджується з іншими доказами по справі, правильність якого підтверджена показами свідка ОСОБА_7 . На вказану суму позивачем нараховано 3% річних та інфляційні нарахування в сумі відповідно 548,88 грн та 867,77 грн. (а.с. 15 т.2). Про суму нарахованого боргу ОСОБА_1 був повідомлений (а.с. 17 т.2), але заборгованість є непогашеною, що споживачем не заперечувалося. Більш того, про існування заборгованості ОСОБА_1 був повідомлений ще 19.06.2019, 31.12.2019, 03.02.2020 (а.с. 29, 30 т.1), але заборгованість не сплатив, що в подальшому призвело до накопичення заборгованості.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та необхідність задоволення зустрічного позову.

Відповідно, враховуючи не призначення ОСОБА_1 субсидії після квітня 2019 року, наявність у нього заборгованості за спожитий природний газ, розмір якої доведено перед судом, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» збитків 4594,99 грн.

Вимоги позивача ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та АТ «Криворіжгаз» по надсиланню повідомлень про наявність заборгованості та припинення газопостачання, суд також вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 27 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕ № 2496 від 30.09.2015 визначено обов`язок постачальника природного газу направити споживачу, який не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом 10 днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, письмового повідомлення з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв. Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ.

Тобто, направлення споживачу повідомлень про наявність заборгованості за спожитий природний газ, необхідність її погашення та можливі наслідки непогашення заборгованості, в тому числі шляхом відключення газопостачання, є обов`язком постачальника згідно норм чинного законодавства.

Суд звертає увагу, що 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову№ 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», якою установив з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин. Постанова набрала чинності 12.03.2020 року. В подальшому карантин продовжувався та тривав в тому числі в період надіслання ОСОБА_1 попередження про наявність заборгованості від 30.09.2020 (а.с. 31 т.1), а також в період відключення газопостачання в його будинку 30.12.2020.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19)» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, а саме надсилання повідомлень в період карантину та відключення газопостачання), заборонялося припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Однак, зі змісту вказаних повідомлень від 31.07.2020, 31.08.2020, 30.09.2020 та від 30.06.2021, надісланих після запровадження карантину (а.с. 31 т.1, 150, 195-197 т.2) слідує, що споживач був повідомлений про необхідність сплати заборгованості за спожитий газ, можливість відключення від газопостачання, але не раніше ніж за 30 днів з дня відміни карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Інші повідомлення надсилалися споживачу до запровадження карантину (а.с. 29-30 т.1), однак газопостачання не було припинено. Тобто, суд приходить до висновку, що надсилання відповідачами повідомлень споживачу про наявність заборгованості та можливе припинення від газопостачання після відміни карантину, не порушувало права споживача, а відповідно позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позову ОСОБА_1 про визнання неправомірним факту відключення його будинку від газопостачання 30.12.2020, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 3.19 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015 (далі по тексту Правила), пуск газу після ремонту установки допускається за наявності актів контрольного випробування газопроводів на герметичність, перевірки топок, газоходів, контрольно-вимірювальних приладів і систем автоматики безпеки та регулювання.

Відповідно до п. 7.17 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015, всі об`єкти систем газопостачання і газове обладнання перед їх підключенням до діючих газопроводів, а також після ремонту підлягають зовнішньому огляду і опресовуванню повітрям. Пуск газу в газопровід без його зовнішнього огляду та контрольного опресовування не допускається.

Згідно п. 8.13 Правил, після усунення причин аварійних відключень газових мереж споживачів у населених пунктах газорозподільне підприємство повинно відновити подачу газу в газові мережі з дотриманням вимог порядку пуску газу, який затверджується керівником газорозподільного підприємства.

Відповідно до п. 5.10. Правил, власники (балансоутримувачі та/або орендарі (наймачі)) житлових і громадських будинків, підприємств комунального та побутового обслуговування населення повинні, серед іншого, забезпечувати безперешкодний доступ до всіх приміщень будинків представникам газорозподільного підприємства для проведення технічного обслуговування газового обладнання і перевірки приміщень на загазованість та за необхідності відключення газового обладнання.

Відповідно до п.п.11 п.1 гл. 7 розділу VI Кодексу ГРС, 1. Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання.

Відповідно до п. 4 гл. 7 розділу VI Кодексу ГРС, при припиненні (відновленні) розподілу природного газу на об`єкт споживача складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. При складанні акта про припинення розподілу природного газу Оператор ГРМ зазначає в ньому про наслідки несанкціонованого відновлення газоспоживання, передбачені цим Кодексом, а також обов`язково фіксує фактичні показання лічильника газу на дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), за винятком випадків відмови в доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

У разі відмови споживача від підписання акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) фіксація припинення газопостачання (розподілу природного газу) (крім випадків відключень при аварійних ситуаціях) повинна підтверджуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про припинення газопостачання (розподілу природного газу), та/або підписом акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) однією незаінтересованою особою (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення такої особи.

Відповідно до п. гл. 7 вказаного розділу ГРС, припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування.

При несанкціонованому відновленні газоспоживання (розподілу природного газу), відмові представникам Оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи.

Згідно п. 4 гл. 5 розділу ХІ Кодексу, у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа, за умови посвідчення їх осіб.

Відповідно до аварійної заяви № 5425 до АТ «Криворіжгаз» від 30.12.2020 з часом 10:50, за заявою ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 відчувався запах газу на вулиці. Для вжиття заходів по ліквідації на місце скеровано працівників АТ «Криворіжгаз» (а.с. 209 т.1).

30.12.2020 старшим майстром ОСОБА_9 підписано наряд-допуск № 78 від 30.12.2020 на виконання газонебезпечних робіт, а саме здійснення пуску газу у внутрішньобудинковий газопровід та газове обладнання за адресами: АДРЕСА_3 (а.с. 187-188 т.1). Дані вказаного наряду містять відмітку про його виконання, при цьому до наряду додано акт планового випробування ВБГМ ГРМ на щільність повітрям тиском 500даПа від 30.12.2020, згідного якого випробування на щільність пройшли виключно об`єкти АДРЕСА_3 , що підтверджено відомістю на пуск газу (а.с. 190 т.1). У вказаному наряді зазначено час виконання робіт 09:00-12:00, однак як зазначав свідок ОСОБА_10 , який будучи майстром АТ «Криворіжгаз» та складав наряд-допуск з послідуючим переданням на підпис ОСОБА_11 , час проведення робіт ним вказується орієнтовний, оскільки бригада має ряд виїздів на добу, тому він завжди вказує час або з 09-12 год або 13-18 год.

Перевірку на наявність витоків, випробувальння щільності повітрям, з метою дотримання Правил безпеки за адресою буд. АДРЕСА_2 , виконати не вдалося.

Так, відповідно до акта № 960 від 30.12.2020, за участі представників АТ «Криворіжгаз» Ігнатова О.В., ОСОБА_3 , в присутності споживача ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 , припинено газопостачання, шляхом механічного від`єднання газових мереж об`єкта від ГРМ на розподільчому газопроводі на території будинку АДРЕСА_4 , у зв`язку з ненаданням доступу для пуску газу після усунення витоку газу на розподільному газопроводі діаметром 57, за заявкою № 5425 (АДС). При від`єднанні газових приладів на території домоволодіння ОСОБА_1 від ГРМ встановити його показники лічильника газу не вдалося через ненадання доступу. Вказаний акт підписано працівниками газу, незаінтересованою особою ОСОБА_2 , яка проживала в будинку АДРЕСА_4 , а ОСОБА_1 відмовився від підписання акта, що підтверджено змістом акта (а.с. 185 т.1). Факт відсутності доступу до вказаного об`єкта споживача ОСОБА_1 , для пуску газу після усунення витоку газу на розподільчому газопроводі, підтверджено актом № 3345 від 30.12.2020, засвідченого підписами працівників газу та незаінтересованої особи - свідка ОСОБА_2 (а.с. 186 т.1).

Крім цього, в ході судового засідання свідок ОСОБА_9 вказувала, що 30.12.2020 газовою службою було отримано виклик по аварійній заявці щодо витоку газу по АДРЕСА_2 . Вона в якості старшого майстра приїхала на місце за повідомленням ремонтної бригада, яка здійснила припинення газопостачання на розподільчому газопроводі та здійснила заміну крану на розподільному газопроводі (було зламано хвостовик), повідомивши її про необхідність виконання газонебезпечних робіт по пуску газу. У зв`язку з ремонтними роботами було відключено п`ять будинків від газопостачання (10,8,6,4,2). Після виконання ремонтних робіт, відповідно до 7.17 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015, всі об`єкти систем газопостачання і газове обладнання підлягали зовнішньому огляду і опресовуванню повітрям, оскільки пуск газу в газопровід без його зовнішнього огляду та контрольного опресовування не допускається. Слюсарі АТ «Криворіжгаз» мали здійснити заходи визначені п. 7.17 Правил, але споживач ОСОБА_1 не надав працівникам газової служби доступ до його домоволодіння з метою перевірки газопроводу та газового обладнання, що розташовувалося на території його будинку. Про те, що ОСОБА_1 не допускає їх для перевірки обладнання повідомили слюсарі та їх майстер ОСОБА_10 , після чого вона особисто повідомила ОСОБА_1 про необхідність надання доступу до газового обладнання, але ОСОБА_1 сказав, що це його власність та він нікого на подвір`я не пустить, при цьому він висловлювався нецензурною лайкою та висловлював прокльони. Оскільки будинок ОСОБА_1 був крайньою точкою, доступу до газопроводу на його подвір`ї та газових приладів він не надав, з метою забезпечення природним газом інших користувачів, які надали доступ до власного газового обладнання, газова служба була вимушена здійснити припинення газопостачання споживачу ОСОБА_1 з території сусіднього домоволодіння ОСОБА_12 , за її згодою. ОСОБА_12 стояла на території свого будинку, була очевидцем вказаних подій та мала словесну перепалку з ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_9 стверджувала, що ОСОБА_1 в її присутності відмовився від підписання акта про припинення газопостачання, при цьому акт підписала ОСОБА_12 , а ОСОБА_1 будучи біля двору на пропозицію підписати акт про відключення відмовився. Повідомила, що наряд-допуск складав майстер ОСОБА_10 , а підписувала вона, при цьому стверджувала що факт не допуску та складення акта про припинення газопостачання ОСОБА_1 мав місце у першій половині дня 30.12.2020.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 30.12.2020 він разом зі слюсарем ОСОБА_14 та майстром ОСОБА_15 виконували роботи з метою пуску газу після ремонтних робіт на розподільчому газопроводі. Вони мали виконати контрольне опресування манометром, з метою дотримання правил безпеки, оглянути газові прилади та газопроводи на території кожного з домоволодінь, при цьому абоненти в будинках АДРЕСА_5 надали доступ до своїх газових приладів, а споживач ОСОБА_16 перегородив дорогу на не допустив їх до власного домоволодіння, навіть до ввідного крану. При цьому, вони пояснювали ОСОБА_1 необхідність надання допуску з метою перевірки обладнання, недопущення витоку газу, необхідності виконання скиду повітря у газопроводі після відключення, оскільки його будинок крайня точка, але останній відмовляв у допуску. Тоді майстром було складено відповідну документацію та аварійна бригада виконала від`єднання газопроводу. Після чого, вони з ОСОБА_14 забезпечили пуск газу іншим споживачам. Уточнював, що ремонтні роботи по заміні крану на розподільчому газопроводі мали місце біля будинку АДРЕСА_2 на лінії центрального газопроводу.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснював, що 30.12.2020 він як майстер отримав повідомлення про необхідність виконання робіт по пуску газу після ремонтних робіт, а саме заміни крану на розподільчому газопроводі по АДРЕСА_2 , в районі 10 будинку. Він оформив наряд-допуск, який передав на підпис старшому майстру ОСОБА_11 , при цьому вказував, що час в акті він вказав орієнтовний. У зв`язку з ремонтними роботами, ремонтною бригадою припинено газопостачання на п`ять будинків, в тому числі будинок АДРЕСА_1 належний ОСОБА_1 . Вказував, що він був відповідальним за пуск газу, він зі слюсарями здійснювали обхід всіх споживачів відключених будинків з метою перевірки внутрішніх газопроводів та газових приладів на герметичність. Коли дійшли до будинку ОСОБА_1 , він вийшов з двору та сказав, що не допустить представників газової служби на подвір`я, хоча йому роз`яснювалася необхідність такого допуску згідно Правил, роз`яснювалися наслідки недопуску, але ОСОБА_1 сказав, що все одно не надасть доступ. Наполягав на тому, що він особисто спілкувався з ОСОБА_1 та просив надати доступ до газового обладнання. Після відмови ОСОБА_1 в доступі до внутрішнього газопроводу та газових приладів, було прийнято рішення про відключення споживача ОСОБА_1 від газопостачання з території домоволодіння АДРЕСА_4 належного ОСОБА_12 , з метою забезпечення пуску газу іншим споживачам. Вказував, що саме він складав акт про не допуск, в його присутності вказаний акт підписано всіма учасниками, в тому числі свідком ОСОБА_12 , яка залучалася ним, біля будинку якої й було складено акт про не допуск. Після складення вказаного акта було складено акт про припинення газопостачання ОСОБА_1 , акт складався в присутності ОСОБА_1 , якому пропонувалося підписати акт, на що він відмовився. Акт було підписано свідком ОСОБА_17 . Свідок ОСОБА_10 заперечив доводи ОСОБА_1 , що вказані документи не були складені 30.12.2020.

СвідокОСОБА_18 , вказував, що в певний час, точної дати він не пам`ятав, оскільки пройшов значний час, але в період коли морозу ще не було, він був у складі ремонтної бригади при виконанні аварійної заяви, що надійшла по лінії 104. При виїзді на місце, на розподільчому газопроводу по АДРЕСА_2 , було виявлено пошкодження крану, у зв`язку з чим мав місце витік газу. З метою проведення ремонтних робіт було припинено газопостачання по вказаному газопроводу до будинків АДРЕСА_6 та проведено ремонтні роботи по заміні крану. З метою виконання газонебезпечних робіт, робіт по пуску газу, на місце події викликано бригаду, що уповноважена здійснювати такі роботи. Безпосереднім очевидцем подій, що мали місце біля будинку ОСОБА_1 він не був. Покази вказаного свідка, в частині погодних умов, що мали місце під час виконання вищевказаних робіт, узгоджуються з даними довідки центру гідрометрології, відповідно до якої 30.12.2020 морозу не було (а.с. 148 т.1).

Доводи ОСОБА_1 про те, що виклик газової служби здійснено нібито ОСОБА_8 , який за адресою буд. АДРЕСА_5 не проживає (а.с. 190 т.2), обґрунтовано в судовому засіданні показами свідків, які зазначали, що витік газу мав місце на розподільчому газопроводу поза межами домоволодінь, відповідно повідомлення могло надійти від будь-кого в громадян які відчули запах газу, а не лише від мешканців вказаних будинків. Більш того, факт витоку підтвердився та було вжито заходів для його усунення, шляхом заміни крану на розподільчому газопроводі, що підтвердили свідки в тому числі ОСОБА_18 .

Надана позивачем ОСОБА_1 копія акта від 21.01.2021 щодо факт відключення ОСОБА_1 від газопостачання 30.12.2020, шляхом перерізання труби (а.с. 145 т.1), підтверджує виключно факт відключення будинку споживання від газопостачання, що не заперечується АТ «Криворіжгаз» та знайшло своє підтвердження в ході допиту свідків. Вказаний акт не містить жодних додаткових даних щодо підстав та порядку здійсненого відключення, заяв про допит в суді осіб, вказаних в акті перед судом не заявлялося.

Наданий суду флеш носій з відеозаписом, перегляд якого здійснено в залі судового засідання, суд не бере до уваги, оскільки на останньому зафіксовано опитування представником позивача осіб, які як свідки по справі не заявлялися, відповідно судом їх особи не встановлювалися, останні не були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, представником ОСОБА_1 отримувалися пояснення з висвітленням власної версії подій (а.с. 202 т. 2). Тому вказаний доказ суд вважає недопустимим та до уваги не приймає.

Надану суду заяву від імені ОСОБА_2 , згідно якої нібито остання ніяких документів АТ «Криворіжгаз» не підписувала, яка спочатку надійшла на адресу суду засобами електронного зв`язку без завіряння печаткою сільської ради (а.с. 43 т.4), а згодом надана до суду в оригіналі вже з відтиском печатки Лозуватської сільської ради та записом про посвідчення підпису депутата ОСОБА_19 секретарем Сушко Т. (а.с. 49 т.2), суд розцінює критично. В судовому засіданні встановлено, що вказана заява написана самим ОСОБА_1 , який вказану обставину не заперечував. Підпис від імені ОСОБА_12 на заяві відповідає підпису проставленому нижче на заяві від імені ОСОБА_20 , який нібито підтверджував підпис матері ОСОБА_2 , однак його підпис є ідентичним підпису від імені ОСОБА_12 , який він ніби підтверджував. В подальшому заява містить підпис депутата Лозуватської сільської ради Косяк С.М., а вже його посвідчував секретар виконавчого комітету ОСОБА_21 . При цьому, зі змісту заяви не зрозуміло, про що свідчить підпис ОСОБА_19 , чи складалася вказана заява в її присутності, чи складалася вказана заява в присутності ОСОБА_2 , чи ознайомлювалася вона з її змістом. Як слідує зі змісту заяви, секретар посвідчив лише підпис депутата Лозуватської сільської ради, але ним не посвідчувався ні підпис ОСОБА_12 , ні підпис нібито ОСОБА_20 (а.с. 49 т.4). За вищевказаних обставин, з урахуванням думки учасників провадження, суд вважає вказаний доказ недопустимим та не беру до уваги.

Враховуючи відмову позивача від виклику та допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , беручи до уваги надані суду пояснення свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, в частині того, що ОСОБА_12 була очевидцем подій які мали місце 30.12.2020, підписувала акти про не допуск та припинення газопостачання, враховуючи зміст самих актів, суд вважає вказану обставину встановленою поза розумним сумнівом.

Доводи ОСОБА_1 про необхідність допиту інших свідків по справі, суд розцінює критично та вказані докази до розгляду не приймає, оскільки вони подані з порушенням процесуального строку, на стадії завершення з`ясування обставин по справі, без належного обґрунтування неможливості подання вказаних доказів у визначений законом строк та без обґрунтування обставин, які могли б повідомити свідки, що суперечить вимогам ч.8 ст. 83, 91 ЦПК України.

За фактом незаконності дій працівників газової служби 21.01.2021 ОСОБА_1 звертався до поліції (а.с. 143 т.1), але як вказував позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, подальша доля вказаної заяви йому не відома.

Доводи ОСОБА_1 про те, що припинення газопостачання відбулося з порушення законодавства, що забороняє відключення газу за борги в період карантину, суд розцінює критично, оскільки як встановлено судом, припинення газопостачання не пов`язане з наявною заборгованістю, а пов`язане з не допуском споживачем працівників газової служби для огляду газових приладів після проведення ремонтних робіт.

Беручи до уваги все вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відключення споживача ОСОБА_1 від газопостачання зумовлене не допуском останнім представників газу до газопроводу та газового обладнання, що перебувало на території його домоволодіння, що унеможливлювало пуск газу іншим споживача після проведеного ремонту на розподільчому газопроводі, з дотримання Правил, з метою забезпечення безпеки всіх споживачів. Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що припинення газопостачання до його будинку було зумовлено наявною заборгованістю, суд розцінює критично, оскільки вказане спростовано в ході розгляду справи.

Відповідно, суд приходить до висновку, про необґрунтованість та недоведеність вимог ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій АТ «Криворіжгаз» щодо відключення його домоволодіння від газопостачання 30.12.2020. Вимоги про визнання правомірними таких дій ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» є такими, що пред`явлені до неналежного відповідача, оскільки як встановлено судом припинення газопостачання відбувалося у зв`язку з ненаданням доступу до газових приладів, а не у зв`язку з наявною заборгованістю, працівники ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не вчиняли жодних дій по відключенню споживача від газопостачання.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та АТ «Криворіжгаз» з кожного по 100000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В даній справі не встановлено підстав для відшкодування шкоди без вини.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 гл. 6 розділу ХІ Кодексу ГРС, Оператор ГРМ відшкодовує шкоду завдану споживачу у разі безпідставне припинення газопостачання.

Оскільки припинення газопостачання споживачу ОСОБА_1 здійснено з підстав та в порядку визначеному законодавством, за відсутності будь-яких неправомірних дій з боку відповідачів за первісним позовом відносно ОСОБА_1 , які б порушували його права як споживача, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на його користь моральної шкоди.

Позивачем ОСОБА_1 в рамках даного провадження подавалася заява про забезпечення позову, яка ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 залишена без задоволення. Вказана ухвала суду постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.06.2021 скасована, а заяву про забезпечення позову задоволено частково, зобов`язано Акціонерне товариство «Криворіжгаз» поновити газопостачання природного газу до домоволодіння споживача (а.с. 108-109 справи провадження 2-з/177/7/21). Однак, постановою ВС від 07.06.2022 задоволено касаційну скаргу АТ «Криворіжгаз», постанову Дніпровського апеляційного суду від 09.06.2021 скасовано, залишено в силі ухвалу Криворізького районного суду від 18.02.2021 (а.с. 220-224 справи провадження 2-з/177/7/21). Відповідно, суд приходить до висновку про відсутність діючих заходів забезпечення позову, питання про які мало б бути вирішено в рішенні суду.

Оскільки рішенням суду позовні вимоги зустрічного позову задоволено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» документально підтверджену суму судового збору сплаченого за подання позову в розмірі 2270 грн (а.с. 12 т.2).

Керуючись ст. ст. 2, 4-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (, 49000, м. Дніпро, вул. Поля буд. 2, літ А-2) заборгованість за спожитий газ за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2019 по 01.03.2021, в розмірі 13354 (тринадцять тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні 17 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (, 49000, м. Дніпро, вул. Поля буд. 2, літ А-2) витрати зі сплати судового збору, в розмірі по 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 05 грудня 2022 року.

Суддя М.В. Березюк