Справа № 755/9898/21
Провадження № 2/755/1630/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», третя особа: Всеукраїнська громадська організація «Фінансова грамота України» про визнання нарахування боргу незаконним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати нарахуванням ПрАТ «Київводоканал» боргу за житлово-комунальні послуги: з централізованого постачання та відведення холодної води і відведення гарячої води у розмірі 11 866,05 грн - незаконними та скасувати його; стягнути з ПрАТ «Київводоканал» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 10 000 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04.01.2021 задоволено його заяву про скасування судового наказу вiд 27.10.2020, виданого Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/15843/20 за заявою ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово - комунальні послуги у розмірі 11866,05 грн, 3 % річних у розмірі 432,88 грн та інфляційну складову боргу у розмірі 454,35 грн та судовий збір у сумі 210,20 грн.

Зазначає, що ухвала про скасування судового наказу мотивована виникненням між сторонами цивільно-правового спору, який стосується не визнання боржником суми заборгованості, і, як наслідок, заперечення проти стягнення заборгованості, а надані розрахунки без посилання на належні та допустимі докази з обґрунтуванням нарахованих сум, спростовують безспірність вимог заявника, у зв`язку з чим дійшов висновку про розгляд спору в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що розрахунковий департамент ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» на його звернення стосовно коригування нарахування за послуги з централізованого постачання та відведення холодної води і відведення гарячої води, у листі від 03.02.2020 зазначив, що під час переходу на прямі розрахунки з обслуговуючою організацією ДП «Укржитлосервіс» ним (позивачем) не було надано інформацію про наявність у квартирі приладів обліку. Також не було укладено договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, у зв`язку з чим була відсутня достовірна інформація про наявність приладів обліку води та власника квартири. За результатами метрологічної перевірки від 13.08.2019 лічильник холодної води, що встановлений у квартирі, визнано непридатним до експлуатації.

Твердження відповідача щодо відсутності достовірної інформації про наявність у квартирі приладів обліку води та її власника вважає безпідставними, оскільки особовий рахунок у ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» після переходу на прямі розрахунки було змінено безпосередньо останнім, а тому вважає, що ідентифікація споживача була здійснена. До травня 2018 року при сплаті за послуги з централізованого постачання та відведення холодної води, відведення гарячої води за період січень-квітень, позивач мав особовий рахунок у ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» за № 6477, а після переходу на прямі розрахунки, починаючи з травня 2018 року і по теперішній час має особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач був обізнаний про наявність у квартирі приладів обліку води, оскільки до грудня 2019 року метрологічна повірка лічильників не здійснювалась і не надавалися відповідні дані. Таку обізнаність Товариства підтверджує складання 08.01.2020 уповноваженим представником відповідача акту приймання на абонентський облік засобів обліку води № 775238, на полях якого зазначено заводські номери та показання демонтованих лічильників гарячої та холодної води. Дані споживання співпадають із сумами оплати за спожиті послуги згідно із платіжними документами.

Оскільки відповідач не надав деталізований розрахунок кількості спожитих послуг, позивач вважає порушеним своє право, як споживача, на одержання необхідної, достовірної та своєчасної інформації про фактичний об`єм та визначення належним чином ціни наданої послуги з водопостачання з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 4, п.п. 5,7 ч. 1 ст.21, ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-ХІІ, у зв`язку з чим просив визнати нарахування ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованості за спожиті послуги безпідставними та необґрунтованими, а тому незаконними.

Крім того, зауважив, що заява ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» про видачу судового наказу, поряд з іншим, мотивована отриманням позивачем послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення на підставі опублікованого 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення, а не договору приєднання відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.07.2021 відкрито провадження у цій справі, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх право подати заяви по суті справи та визначено відповідні процесуальні строки.

Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви з додатками відповідачем отримано 26.07.2021. Позивач копію ухвали суду отримав 27.08.2021.

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

07.08.2021 до суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

09.08.2021 від ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач отримує послуги з центрального постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж), (далі - Договір), оскільки після розміщення повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Товариством відповідних послуг жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від позивача не надходило.

Облік послуг за централізоване постачання та відведення холодної води, водовідведення гарячої води у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , розпочато з травня 2018 року. Під час переходу на прямі розрахунки обслуговуючою організацією ДП «Укржитлосервіс» відсутня інформація про наявність у квартирі приладів обліку води, тому нарахування за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної і гарячої води проводилися згідно з показниками загальнобудинкового приладу обліку води на 1 (одну) особу у порядку, визначеному п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

У відзиві відповідач також зазначив, що за результатами метрологiчноi повірки від 13.08.2019 лічильник холодної води, що був встановлений у квартирі позивача, визнано непридатним до експлуатації. За непридатними до експлуатації лічильниками перерахунок Товариством не проводиться, оскільки відсутня гарантія про правильність їх роботи. Також на момент переходу на прямi розрахунки не було укладено договір про надання послуг про надання житлово - комунальних послуг з Товариством, тому була відсутня достовірна інформація про наявність у квартирі приладів обліку води та власника квартири. Стверджує, що лише у січні 2020 року позивач звернувся до Товариства для укладання договору, який був укладений 13.01.2020 і того ж місяця за особовим рахунком № НОМЕР_1 внесено зміни в облікову базу щодо заміни квартирних приладів обліку води, які були прийняті Товариством на абонентський облік згiдно акту опломбування від 08.01.2020. Вказує, що ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» не пред`являлись вимоги про стягнення боргу, який утворився до 25.02.2020, а облік такої заборгованості, яка виникла у зв`язку з невиконанням позивачем обов`язку щодо передачі фактичних показань встановлених у квартирі засобів обліку та оплати наданих послуг, не впливає на права позивача.

Відповідач зазначає, що оскарження дій щодо нарахування плати за надані послуги, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту.

Щодо вимог про стягнення з ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» на свою користь понесені витрати у сумі 10 000 грн, у відзиві відповідач послався на те, що визначаючи суму відшкодування, необхідно виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності на необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.09.2021 у задоволенні клопотання ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» про розгляд справи у судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено.

Інших заяв по суті справи не надійшло.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж). Фізична особа, яка користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору.

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.

Таким чином, ОСОБА_2 отримував послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору, оскільки матеріали справи не містять доказів (направлення на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал» заяв або повідомлень) про відмову позивача від надання зазначених послуг та Договору після розміщення Повідомлення та Договору у вищевказаній газеті.

Відповідно до п. 1.1 Договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 3.1 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Підпункти 1, 10 пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що уразі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках:

- у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу);

- у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення;

- у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку або не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено.

Згідно з пунктами 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Як вбачається з довідки ПрАТ «АК «Київводоканал» від 06.10.2020 № 7861/8/8/02-20 станом на 18.09.2020 за особовим рахунком НОМЕР_1 обліковується заборгованість у розмірі 11866,05 грн за послуги з централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) без урахування нарахувань за вересень 2020 року (а.с.15).

Вказана заборгованість виникла внаслідок відсутності інформації про наявність приладу обліку у квартирі АДРЕСА_3 нарахування за послуги з централізованого постачання холодної води та відведення холодної і гарячої води проводилися згідно з показниками загальнобудинкового приладу обліку води на 1 (одну) особу у порядку, визначеному п. 11 Правил, а договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення був укладений з ПрАТ «АК «Київводоканал» 13.01.2020 і того ж місяця за особовим рахунком № НОМЕР_1 внесено зміни в облікову базу щодо заміни квартирних приладів обліку води, які були прийняті Товариством на абонентський облік згідно з актом опломбування від 08.01.2020 (а.с.21-22). Крім того вказано, що за результатами метрологічної повірки від 13.08.2019 лічильник холодної води, що був встановлений у квартирі позивача, визнано непридатним до експлуатації, і за відсутності гарантії про правильність роботи Товариством перерахунок не проводився.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач посилається на порушення відповідачем його прав, як споживача, на одержання необхідної, достовірної та своєчасної інформації про фактичний об`єм та визначення належним чином ціни наданої послуги з водопостачання.

Так, п.7 ч.1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо ціну продукції визначено неналежним чином.

Право кожної особи звернутися в порядку, встановленому ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів визначено ст. 4 ЦПК України.

Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

У даному спорі, що виник між сторонами, позивачем не визнається заборгованість, що рахується на особовому рахунку, однак сам по собі факт зазначення заборгованості по комунальним послугам не свідчить про порушення відповідачем прав позивача, як споживача послуг. Позивач не позбавлений можливості звернутися до відповідача для звіряння взаємних розрахунків, а у випадку пред`явлення вимог про стягнення заборгованості вправі заперечувати стосовно них з наданням відповідних доказів.

Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина друга статті 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Отже оскарження дій щодо нарахування плати за надані послуги, що є різновидом претензії, - чинним законодавством як спосіб захисту не передбачений.

Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовом, що пов`язані з порушенням їх прав.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок держави.

Враховуючи повну відмову у задоволенні позову, у суду відсутні підстави для розподілу між сторонами судових витрат у порядку ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 11, 15, 16 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про захист прав споживачів», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ст.ст. 4,12,13,76-81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (, м. Київ вул. Лейпцизька, 1-А) про визнання нарахування боргу незаконним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: