ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 травня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/14026/21

Головуючий у першій інстанції - Коверзнев В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/454/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Чернігівська міська рада,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Бориспільська районна державна нотаріальна контора Київської області,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 січня 2022 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, -

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 січня 2022 року передано цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, до Бориспільського міськрайонного суду Київської області за виключною підсудністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу суду скасувати та направити справу до Деснянського районного суду м. Чернігова для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, рішення суду винесено з порушенням норм процесуального права, що призвело до поставлення помилкової ухвали.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у даному випадку до Деснянського районного суду м. Чернігова був поданий позов лише про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які фактично проживали впродовж п`яти років у кв. АДРЕСА_1 , будь-яких вимог з приводу визнання права власності на нерухоме майно позивачем не заявлялося.

Заявниця вказує, що після смерті ОСОБА_3 залишилося майно, а саме обладнання для друку, яке суд першої інстанції помилково відніс до рухомого майна, за своїми особливостями встановлені для виробництва друкарські станки мають ознаки нерухомого майна, так як переміщення призведе до втрати їх вартості.

Наголошує, що у даному випадку, зважаючи на те, що ОСОБА_1 подала позов про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а мешкала вона разом з ОСОБА_4 у Деснянському районі м. Чернігова, то відповідно саме Деснянський районний суд м. Чернігова і є тим самим судом, до юрисдикції якого відноситься вказаний позов.

У відзиві на апеляційну скаргу Чернігівська міська рада просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Указує, що метою встановлення факту, відповідно до змісту позовної заяви, є здійснення спадкування щодо майна померлого ОСОБА_3 , а тому відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України вказана справи підлягає розгляду саме Бориспільським міськрайонним судом Київської області за місцезнаходженням майна.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про передачу справи за виключною підсудністю.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, доводи відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Частинами 1,2 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2021 року ОСОБА_5 звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з квітня 2015 року по день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позову зазначала, що з квітня 2015 року вони разом з ОСОБА_4 почали проживати та вести спільне господарство. Фактично вони проживали у квартирі АДРЕСА_1 , спільно витрачали кошти на утримання квартири, вели спільний бюджет, разом відмічали різні свята, тобто жили однією сім`єю з покладенням на себе обов`язків подружжя. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, після його смерті відкрилася спадщина.

Вказувала, що нею заявлено позов про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу для подальшого звернення до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 .

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, керуючись ч. 1 ст. 30 ЦПК України, зваживши на те, що до складу спадщини ОСОБА_3 входить об`єкт нерухомості, який є предметом цього спору, а саме садовий будинок АДРЕСА_2 , дійшов висновку, що розгляд справи належить до виключної підсудності Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам процесуального закону.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Стаття 187 ЦПК України регламентує дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі. Суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, відповідно до частини 2 статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Однак слід відзначити, що загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується лише у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Стаття 30 ЦПК України встановлює правила виключної підсудності, зокрема частиною 1 передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

При цьому виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано. Спір може стосуватись як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, пов`язаних з нерухомим майном.

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_1 звертаючись до Деснянського районного суду м. Чернігова із даним позовом при визначенні нею підсудності керувалася ч. 1. ст. 30 ЦПК України, посилаючись на те, що майно, а саме обладнання для друку, яке залишилося у спадок від ОСОБА_2 знаходиться на території Деснянського району м. Чернігова.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_8 за життя належав на праві власності об`єкт нерухомості - садовий будинок АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, районний суд дійшов вірного висновку про те, що, оскільки до складу спадщини входить об`єкт нерухомості, розташований у с. Чубинське Бориспільського району Київської області, то справа територіально відноситься до юрисдикції Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на те, що нею поданий позов лише про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу її та померлого ОСОБА_2 і будь-яких вимог з приводу визнання права власності на нерухоме майно нею не заявлялося, оскільки встановлення даного факту заявниця пов`язує з необхідністю звернення до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , до складу якої входить вищезгаданий об`єкт нерухомості - садовий будинок.

Є хибними доводи апеляційної скарги про те, що обладнання для друку, друкарські станки за своїми особливостями мають ознаки нерухомого майна з огляду на положення ст. 181 ЦК України.

З урахуванням вищевказаних обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 січня 2022 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим, згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 січня 2022 року - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: О.І.Онищенко

Н.В.Шитченко