справа №756/5322/21
провадження №2/932/5019/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 грудня 2022 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Дубовик К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення помилково перерахованих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 08 квітня 2021 року надійшла вищезазначена цивільна справа з Оболонського районного суду м. Києва за підсудністю.

Стислий виклад позицій сторін в рамках справи.

Так, позивачем зазначено, що 06 вересня 2020 року він через мобільний додаток «Приват 24» було помилково відправлено грошові кошти в сумі 29850,00 грн. на банківський рахунок АТ «Універсал банк». На звернення позивача банк повідомив, що повернення коштів без згоди клієнта не можливо, а згоди власника карткового рахунку не було. Оскільки банк не може надати ОСОБА_1 інформацію про помилкового отримувача, а кошти помилково переведені на банківський рахунок АТ «Універсал банк» позивач вимушений звернутися до суду для захисту своїх майнових прав.

Первинно позивач звернувся до суду із позовом до АТ «Універсал банк», який надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що АТ «Універсал банк» є неналежним відповідачем, оскільки він лише надає банківські послуги, а власником рахунку є ОСОБА_2 . Крім того вважає, що позивач не довів свого твердження про помилковість даного переказу. Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що платник несе відповідальність за точність інформації, яку зазначає у документі на переказ. Проте позивачем не надано доказів, що ним вживались заходи щодо повернення коштів до моменту зарахування на рахунок отримувача та на підтвердження, що даний переказ був помилковим чи неналежним.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав.

Заяви та процесуальні дії вчинені в рамках даної справи.

07 квітня 2021 року позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року замінено відповідача на належного ОСОБА_2 та передано цивільну справу за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 жовтня 2021 року зазначену цивільну справу передано до розгляду судді Цитульському В.І.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2022 року справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

27 грудня 2022 року від позивача надійшла заява ро розгляд справи без його участі, просив вимоги позову задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки не повідомив.

Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідно до платіжного доручення №Р24А577137582С9442 від 06.09.2020 о 18:39 ОСОБА_1 здійснив переказ особистих коштів на рахунок НОМЕР_1 АТ «Універсал банк» у розмірі 29850,0 грн.

12 листопада 2020 року заступник голови правління АТ «Універсал Банк» надав відповідь на звернення позивача, що позивачем було здійснено два помилкових переводу коштів 04.08.2020 на суму 7940,00 грн. та 06.09.2020 на суму 29850,00 грн. повернути такі кошти без згоди клієнтів не можливо, а таку згоду банком не отримано. Враховуючи зазначене рекомендовано звернутися до правоохоронних органів, або подати заяву до кіберполіції.

04 січня 2021 року представником банку надано відповідь позивачу, що неможливо надати інформацію щодо власника рахунку на який 06.09.2020 року ним помилково зараховані кошти, оскільки це є банківською таємницею.

Проте, при наданні відзиву на позовну заяву така інформація була надана, отримувачем коштів є ОСОБА_2 , зокрема зазначені його контактні та особисті дані.

В свою чергу ОСОБА_2 у судові засідання не з`являвся, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Норми права, що застосував суд.

Згідно ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

Як визначено у ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як визначено у ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 1071 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу.

Неналежним переказом за положеннями цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Відповідно до п. 14.12 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

За положеннями п. 39.1 ст. 39 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», суб`єкти переказу зобов`язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем.

Підпунктами 32.3.2. пункту 32.3 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення Глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Таким чином, у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.10.2019 року у справі № 910/7123/18.

Висновки суду.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що він незнайомий з ОСОБА_2 , ніяких цивільно-правових угод між ними не було, жодних правочинів між ними не укладалося, домовленостей про перерахунок коштів між ними також не існувало, а тому відповідач набув грошові кошти позивача без достатньої правової підстави. Кошти в розмірі 29850,00 грн. було ним помилково перераховано на банківську карту, яка, як згодом з`ясувалося, належить ОСОБА_2 .

Отримання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 29850,00 гривень підтверджено платіжним дорученням №Р24А577137582С9442 від 06.09.2020, а також не заперечувалось відповідачем.

Тобто, правовідносини, що склалися між сторонами, не врегульовані на рівні правочину (довіреності), що не виключає застосування положень статті 1212 ЦК України.

Таким чином, наявні ознаки безпідставного набуття відповідачем майна за рахунок позивача, та відповідно до чинного законодавства, у відповідача відсутня правова підстава для утримання в себе перерахованої позивачем суми коштів в розмірі 29850,00 гривень.

В ході судового розгляду справи відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження повернення позивачу безпідставно отриманих від нього грошових коштів.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження доказами, що наявні в матеріалах справи, суд доходить висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача , в порядку статті 1212 ЦК України, грошових коштів в сумі 29850,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення помилково перерахованих коштів задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) помилково перераховані кошти в розмірі 29850 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення суду проголошено 27 грудня 2022 року.

Суддя: В.І.Цитульський