Справа № 302/372/22
№ 2/302/148/22
Номер рядка звіту 79
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2022 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір`ї у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП "Закарпатський облавтодор" "ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди та судових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

31.03.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який вмотивував так. Позивач у період з 10.04.2021 по 08.11.2021 працював трактористом у філії "Хустський райавтодор ДП "Закарпатський облавтодор ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України". 08.11.2021 позивача звільнено із займаної посади. В день звільнення позивачу не було виплачено всіх сум, які йому належали до виплати. Згідно довідки про розмір заборгованості по заробітній платі, яка видана філією "Хустська ДЕД" ДП "Закарпатський облавтодор" станом на 01.11.2021 борг підприємства по заробітній платі та інших сумах перед ОСОБА_1 складав 16774,99 грн. Також, окрім цієї суми підприємство боргує позивачу такі суми: 4664,10 грн - заборгованість за час роботи в філії "Міжгірський ДЕД"; заборгованість за шість робочих днів у листопаді 2021; компенсацію за 33 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період з 07.06.2020 по 09.04.2021 (17 к/д за час роботи в філії "Міжгірський ДЕД"), 10.04.2021 по 08.11.2021 (16 к.д. за час роботи в філії "Хустський ДЕД"). На вимогу позивача стороною відповідача не надано позивачу довідку про розмір загальної заборгованості станом на час звільнення та про розмір середньої заробітної плати за два останні календарні місяці роботи позивача перед звільненням. Позивач вважає, що розмір його середньої заробітної плати становить 275,60 грн, такий ним обчислено згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100, та Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 № 1266. Таким чином, станом на час звернення позивачем з позовом до суду залишок нарахованих, але невиплачених ОСОБА_1 при звільненні сум складає: 4664,10 грн, заборгованість за час роботи в філії "Міжгірський ДЕД"; 16774,99 грн - заборгованість за період з квітня по вересень 2021 року; 1653,60 грн заборгованість за листопад 2021 року; 9094,80 грн - компенсація за 33 календарних днів невикористаної щорічної відпустки; 27284,40 грн - середній заробіток за період з 09.11.2021 по 31.03.2022, всього 59471,89 грн. Також позивач вважає, що діями відповідача йому завдано моральну шкоду на суму 15 тис.грн, яку позивач просить стягнути з відповідача та 4784,50 грн судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

За вищенаведеного позивач просить стягнути із ДП "Закарпатський облавтодор" нараховану, але не виплачену при звільненні заробітну плату, а також середній заробіток за період з дня його звільнення по день фактичного повного розрахунку та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду і понесені судові витрати.

Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31.03.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику, від сторін до суду не надходили. У відповідності до вимог ч.5 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з чим судове засідання у справі не призначалось.

Відповідач в особі директора ДП "Закарпатський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" Качур М.В. подав суду відзив за змістом якого заявлений пошов ОСОБА_1 визнав частково. Зокрема, відповідач визнав факт наявності заборгованості заробітної плати перед позивачем, вказавши, що заробітна плата частково погашена позивачу: 06.12.2021 виплачено 1000 грн, 13.12.2021 - виплачено 1000 грн, 30.12.2021 - виплачено 821 грн, та 2000 грн, на ствердження чого надано суду виписку з банківського особового рахунку позивача за період з 09.06.2021 по 01.03.2022. У відшкодуванні моральної шкоди відповідач просить відмовити позивачу, бо таким не доведено обставин заподіяння моральної шкоди, а також просить зменшити судові витрати у виді правничої допомоги, бо така є завищеною.

12.05.2022 позивач ОСОБА_1 подав суду заяву в якій вказав, що не бажає подавати відповідь на відзив. Заявлений позов підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, зміст позову, докази подані сторонами у справу та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач працював в філії "Міжгірський райавтодор" ДП "Закарпатський облавтодор" починаючи з 08.06.1999 по 08.04.2021. Відповідно до Наказу № 19-к від 08.04.2021, позивача 08.04.2021 переведено в ДП "Закарпатський облавтодор" "ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" філія "Хустський ДЕД". 08.11.2021 ОСОБА_1 звільнено з роботи за угодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, дані обставини підтверджені відомостями про роботу внесеними до трудової книжки колхозника серії НОМЕР_1 , заповненої на ім`я позивача ОСОБА_1 , та Наказом (розпорядженням) № 194-К від 08.11.2021 про припинення трудового договору (контракту).

Згідно розшифровки заробітної плати за жовтень 2021 виданої ОСОБА_1 , залишок заборгованості заробітної плати ОСОБА_1 станом на 01.10.2021 становить 12636,76 грн. (борг за вересень 2021 - 4263,18 грн; борг за серпень 2021 - 1014,97 грн; борг за липень 2021 - 6998,78 грн, борг за травень 2021 - 359,83 грн). Нарахування в жовтні 2021 по тарифу за 14 днів - 5657,94 грн, з яких утримано 1159,88 грн; виплачено заробітну плату в сумі 359,83, як борг за травень 2021. Залишок на 01.11.2021 становить 16774,99 грн.

Згідно Наказу № 194-К від 08.11.2021 керівника ДП "Закарпатський облатодор" філія "Хустський ДЕД" про припинення трудового договору, позивача ОСОБА_1 звільнено з ДРП-3 Міжгір`я з посади тракториста за угодою сторін, п.1 ст. 36 КЗпП України, підстава звільнення заява ОСОБА_1 від 08.11.2021. ОСОБА_1 підлягає до виплати компенсація за 33 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за періоди: 07.06.2020 - 09.04.2021 - 17 к/днів; 10.04.2021 -08.11.2021 - 16 к.д.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Невиплата позивачам заробітної плати на час звільнення грубо порушує вимоги закону та право громадянина на отримання грошової винагороди за виконану роботу.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України - власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статі 116 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника, йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Відповідно до ст.116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації, проводиться в день звільнення.

Згідно з п.7 ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Позивач вказав, що його середній заробіток - середньоденна заробітна плата як працівника ДП "Закарпатський облавтодор" "ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в розрахунку на 1 робочий день становить 275,59 грн. Це розмір середнього заробітку обчислено вірно згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100, та Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 № 1266 (з.п. за вересень + з.п за жовтень): (22 робочі дні у вересні + 14 робочих днів у жовтні = 275,60 грн), та не заперечена стороною відповідача.

Отже, з врахуванням вищенаведеного всього, на користь ОСОБА_1 станом на 31.03.2022 підлягають до стягнення такі суми заробітної плати:

- 16774,99 грн заборгованість за період з липня по жовтень 2021 року;

- 1653,60 грн заборгованість за листопад 2021 року (6 робочих днів х 275,60 грн);

- 9094,80 грн - компенсація за 33 календарних днів невикористаної щорічної відпустки (33 х 275,60 грн), всього 27523,39 грн.

Суд не бере до уваги вимогу позивача щодо стягнення із відповідача заборгованості заробітної плати в сумі 4664,10 грн, як заборгованість за час роботи в філії "Міжгірський ДЕД", оскільки ця обставина не підтверджена позивачем, в розшифровці заробітної плати за жовтень 2021 цієї заборгованості не вбачається.

Також, суд відхиляє твердження відповідача про погашення частково заборгованості заробітної плати позивачу в період з 06.12.2021 по 31.12.2021, в сумах: 06.12.2021 -1000 грн, 13.12.2021 - 1000 грн, 30.12.2021 - 821 грн, та 2000 грн, бо ці обставини не підтверджені стороною відповідачеа належним та допустимим доказом, зокрема суду не подано бухгалтерської довідки ДП "Закарпатський облавтодор" "ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про нарахування та виплату ОСОБА_1 заробітної плати станом на час подання відзиву до суду (03.05.2022). Інформацію з наданої стороною відповідача виписки з банківського особового рахунку позивача ОСОБА_1 за період з 09.06.2021 по 01.03.2022 суд до уваги не бере, бо така не містить інформацію яку саме складову заробітної плати, за який місяць виплачено у певний період позивачу.

Інших доказів того, що на час розгляду справи вищевказана заборгованість із заробітної плати перед позивачем ОСОБА_1 погашена, стороною відповідача суду станом на 27.05.2022 не надано.

За вищенаведеного, суд задовольняє позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі частково, тільки в межах суми 27523,39 грн.

Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника чи уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені ст 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши під час розгляду справи про стягнення заробітної плати у зв`язку з затримкою розрахунку під час звільнення, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності у цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року, № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпП у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-2 цього кодексу невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Таким чином, для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

З аналізу вищевказаних норм закону та з врахуванням того, що на час розгляду спору позивачу не виплачена заробітна плата в повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку з моменту звільнення по день фактичного розрахунку.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення середньоденного заробітку суд задовільняє в такому порядку: шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити у встановленому законом порядку позивачу компенсацію у виді середнього заробітку за весь період затримки розрахунку заробітної плати при звільненні по день фактично розрахунку з врахуванням середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 в розмірі 275,60 грн , що відповідає положенню ст. 117 ч.1 КЗпП, зокрема за 99 робочих днів (з 09.11.2021 по 30.11.2021 16 роб.дні; з 01.12.2021 по 31.12.2021 22 роб.дні; з 01.01.2022 по 31.01.2022 19 роб.дн., з 01.02.2022 по 28.02.2022 20 роб.дні, 01.03.2022 по 31.03.2022 22 роб. дні, всього 99 робочих днів) із подальшим зобов`язанням нарахувати та виплатити компенсацію у виді середнього заробітку по день фактичного повного розрахунку заборгованості заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст. 430 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

На підставі чого, суд вважає, за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості заробітної плати всієї суми боргу, що присуджена до стягнення позивачу.

Позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача, спричиненої моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 1167 ЦПК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди » від 31.03.1995 р., розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних і т.д.), які випробував позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Згідно з пунктами 4, 5 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 від час вирішення питання про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вирішуючи дану позовну вимогу, суд, виходить з того, що відшкодування моральної шкоди повинно бути спрямоване на досягнення сатисфакції і не може бути джерелом до збагачення позивача.

Суд враховує, що відповідач протягом тривалого часу не виконував та не вживає заходів щодо виплати заборгованості по заробітній платі, змусив позивача витрачати свій час на пошук юристів, для надання юридичної правової допомоги, що завдало йому незручності, додаткові витрати та непотрібні емоційні хвилювання.

Враховуючи те, що дії відповідача знаходилися в причинному зв`язку з тим, що позивач зазнав моральних страждань за те, що заробітна плата не була вчасно виплачена згідно чинного законодавства, останній за захистом своїх прав вимушений був звернутися до суду, то суд виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, оскільки на думку суду саме цей розмір буде відповідати спричиненій позивачу моральній шкоді.

Клопотання позивача про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат у виді витрат на правову допомогу у сумі 4784,50 грн слід задовольнити і такий розмір витрат за клопотанням відповідача до зменшення не підлягає, бо ці витрати є належно доведені суду позивачем та не є завищеними з огляду на складність справи.

Позивач при зверненні до суду з цим позовом не оплатив судовий збір в сумі - 992,40 грн за позовні вимоги про стягнення заборгованості заробітної плати, та 992,40 грн - за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, бо відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є звільненим від сплати цього судового збору. Тому, згідно ст.141 ЦПК України судові витрати у виді судового збору в сумі 1984,80 грн підлягають стягненню з відповідача на користь держави .

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 272, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ДП "Закарпатський облавтодор "ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (юридична адреса: м.Ужгород, вул.Собранецька,39, Закарпатська область, 88000) користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ):

- заборгованість по заробітній платі:18428,59 грн заборгованість з/п за період з липня 2021 року по 08 листопада 2021 року; 9094,80 грн - компенсація за невикористані дні щорічної відпустки, всього в сумі 27523 грн 39 коп;

- середній заробіток за затримки розрахунку заробітної плати за період з 09.11.2021 по 31.03.2022 в сумі 27284,40 грн, всього 54807 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот сім) грн 79 коп;

- моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн;

- судові витрати у виді витрат на правничу допомогу в сумі 4784 (чотири тисячі сімсот вісімдесят чотири) грн 50 коп.

Рішення суду в частині присудження та виплати ОСОБА_1 суми заборгованості заробітної плати та середнього заробітку за затримку розрахунку заробітної плати підлягає негайному виконанню в розмірі 54807,79 грн.

Зобов`язати ДП "Закарпатський облавтодор"ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" нарахувати та виплатити у встановленому законом порядку ОСОБА_1 компенсацію у виді середнього заробітку за весь період затримки розрахунку заробітної плати при звільненні починаючи з 01.04.2022 по день фактично розрахунку з врахуванням середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 в розмірі 275 (двісті сімдесят п`ять) грн 59 коп.

Стягнути з ДП "Закарпатський облавтодор "ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (юридична адреса: м.Ужгород, вул.Собранецька,39, Закарпатська область, 88000) судові витрати у виді судового збору в сумі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 80 коп. у користь держави.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його складення через Міжгірський райсуд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка