13.12.2022 Справа № 756/8092/19
Номер справи 756/8092/19
Номер провадження 2/756/169/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 жовтня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

за участю секретаря - Демченко І.В.,

-Гордієнко А.А.,

-Парфенчик К.В.,

-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах, а також в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення, та про визнання особи такою, що не прийняла спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у червні 2019 року звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що відповідач ОСОБА_2 не проживала постійно та спільно на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_7 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із неподанням заяви про прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Зважаючи на те, що ОСОБА_7 за свого життя не залишав заповіту на належне йому майно, то згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України спадкування майна після його смерті здійснюється за законом спадкоємцями першої черги.

Таким чином, позивач, як мати спадкодавця ОСОБА_7 , відноситься до спадкоємців першої черги за законом. Крім того, станом на дату своєї смерті ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8 та був записаний батьком чотирьох дітей, матір`ю яких є відповідач ОСОБА_2 , а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Однак, позивач наголошує, що її син ОСОБА_7 ще за свого життя, а саме з кінця 2015 року не лише припинив шлюбні стосунки зі своєю офіційною дружиною - ОСОБА_8 , у зв`язку із чим з кінця 2015 року вони більше не проживали однією сім`єю, але_і_не_визнавав свого батьківства відносно четвертої дитини відповідача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адже ще з кінця 2015 року не підтримував жодних шлюбних відносин із відповідачем, а тому не міг бути батьком народженої у травні 2017 року дитини.

Позивач, як мати спадкодавця - ОСОБА_9 , вчасно, у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті сина, звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори за місцем реєстрації проживання сина та місцезнаходженням спадщини, і подала державному нотаріусу Заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_7 .

Окрім позивача протягом встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку, тобто до 21.03.2019, ніхто більше із заявою про прийняття спадщини незвертався до нотаріуса за місцем її відкриття після смерті ОСОБА_7 .

Позивач вказує, що лише 17.04.2019, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_10 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , із яким в неї зареєстровано шлюб.

Попри фактичний пропуск ОСОБА_8 шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, нотаріус прийняла заяву від ОСОБА_2 , а також на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України визнала її таким спадкоємцем першої черги, яка вчасно прийняла спадщину, оскільки відповідач та спадкодавець на момент його смерті перебували у зареєстрованому шлюбі та їх місце проживання було зареєстровано за однією адресою у кв. АДРЕСА_1 .

Однак позивач ОСОБА_1 наголошує, що однакове місце реєстрації проживання спадкодавця ОСОБА_7 та ОСОБА_11 являється виключно формальним, недостовірним та необ`єктивним доказом їх спільного проживання, адже в дійсності відповідач не лише не проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, попри спільне місце реєстрації проживання у спірній квартирі, але і не проживала разом зі спадкодавцем майже останні три роки його життя, адже подружжя припинило шлюбні стосунки ще з кінця 2015 року та проживало окремо.

ОСОБА_1 звертає увагу суду, що нормою ч. 3 ст. 1268 ЦК України законодавець передбачив, що визначальною обставиною для визнання особи такою, що вчасно прийняла спадщину, попри пропуск шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, являється не однакове місце реєстрації проживання, а саме фактичне спільне постійне проживання спадкоємця та спадкодавця на час відкриття спадщини. Тому на її думку, ОСОБА_2 не є тим спадкоємцем, яка прийняла спадщину вчасно.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження.

13 липня 2020 року судом закрито підготовче провадження та призначено справи до судового розгляду по суті.

У судове засідання27.10.2022 позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, її представник надав заяву про розгляд справи без її участі, якою також позов підтримав, а також зазначив, що проти винесення заочного рішення суду не заперечує. У попередніх підготовчих судових засіданнях 28.01.2020 та 13.07.2020, а також судових засіданнях 04.12.2020 та 21.09.2021 представник позивача позов підтримував та просив його задовольнити.

Відповідач у підготовчі судові засідання 28.01.2020 та 13.07.2020, а також у судові засідання 04.12.2020, 21.09.2021 та 27.10.2022 не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки до суду не повідомила.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 (а.с.19).

Після смерті ОСОБА_7 . Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою 21.11.2018 до його майна заведено спадкову справу № 1093/2018 (а.с.68-98).

Зокрема, як вбачається з вищевказаної спадкової справи до складу спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_7 , увійшла 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 09.01.2007, виданим Комунальним підприємством «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві на підставі відповідного Розпорядження № 3149 від 09.01.2007, а також Інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 474411 від 30.11.2018 (а.с.77, 84).

Нормою ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Зі згаданої вище спадкової справи вбачається, що ОСОБА_7 за свого життя не залишав заповіту на належне йому майно.

Як встановлено ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Дослідивши змістспадкової справи № 1093/2018, судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом до майна померлого ОСОБА_7 є його мати - позивач ОСОБА_9 , його батько ОСОБА_13 , дружина - відповідач ОСОБА_2 , а також діти, законним представником яких є відповідач, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.68-98).

Нормою ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

ОСОБА_14 у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті ОСОБА_7 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 ,звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори, що підтверджується Заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_7 від 21.11.2018 (а.с.68).

Також 21.11.2018 до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори звернувся батько померлого ОСОБА_13 із Заявою про відмову від прийняття спадщини на користь матері померлого ОСОБА_15 (а.с.68).

19 березня2019 року,у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті ОСОБА_7 ,до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_10 у своїх інтересах, а також інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 із відповідною Заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 1093/2018 (а.с.85).

Встановлені вище обставини спростовують наведені позивачем відомості, що ОСОБА_10 фактично пропустила строк на прийняття спадщини, що передбачений ст. 1270 ЦК України, оскільки остання звернулася до нотаріуса в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_7 .

Як передбачено нормою ч. 2 ст. 315 ЦПК України, окрім фактів, що мають юридичне значення, перелічених у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 повідомили суду, що станом на день смерті ОСОБА_7 відповідач ОСОБА_2 не проживала разом з ним

Проте, беручи до уваги ті обставини, що відповідач протягом шестимісячного строку звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а не з пропуском такого строку, як про це зазначає позивач, суд вважає недоцільним встановлювати факт, що відповідач ОСОБА_2 не проживала постійно та спільно на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_7 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки встановлення даного факту не буде мати юридичного значення, адже відповідачем не пропущений строк для прийняття спадщини, що встановленийст. 1270 ЦК України.

Відповідно задоволенню також не підлягає позовна вимога про визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із неподанням заяви про прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, що спростовується встановленими вище обставинами.

На підставі викладеного, ст.1217, 1261, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. 9-14, 19, 23, 27, 280, 281, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 13 грудня 2022 року.

Суддя: А.В. Шевчук