Номер провадження: 22-ц/813/5449/22
Справа № 509/5529/18
Головуючий у першій інстанції Кириченко П.Л.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Павлишина Юрія Миколайовича на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 грудня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Позовна заява мотивована тим, що позивач та відповідач мають двох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач та відповідач разом не проживають та не ведуть спільного господарства, діти проживають та перебувають на утриманні позивача. Оскільки відповідач не приймає участі в матеріальному утриманні дітей, вона звернулася з цим позовом до суду. При цьому позивач зазначала, що відповідач матеріально забезпечений, має у власності будинок, транспортні засоби, займається підприємницькою діяльністю, зокрема є директором ТОВ «ТСК «Енергобуд», тому спроможній сплачувати аліменти на утримання дітей по 3 500 грн на кожного в місяць до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.79-80 том 1, заява про збільшення позовних вимог).

Відповідач визнав позов частково, та зазначив, що він звільнений з посади директора ТОВ «ТСК «Енергобуд» 19.02.2020 року, з 08.10.2020 року та по теперішній час працює в ТОВ «ТСК Грань» на посаді слюсара-сантехніка, і його середній дохід складає 6 000 грн на місяць. Щодо будинку, на який посилається позивачка у ГО «Отрада» в селі Мізікевича Овідіопольського району Одеської області, відповідач пояснив, що він дійсно був членом ГО «Отрада», однак вийшов з організації, припинивши своє членство. Права власності на цей будинок ніколи не мав, оскільки те майно належить ГО «Отрада». Разом з тим, відповідач зазначив, що навіть працюючи директором ТОВ «ТСК «Енергобуд», його середній дохід в 2018 році складав 4000 грн, а в 2019 році 4 500 грн. на місяць. Додатково відповідач пояснив, що діти не забуті батьком, він постійно піклується про них та матеріально допомагає. Відповідач кожен день завозить дітей до школи, купує все необхідне, виділяє кошти на школу, харчування та кишенькові витрати. Діти неодноразово залишаються у відповідача, та практично все літо 2019 року проживали в нього. Відповідач любить дітей, займається їх вихованням та повністю виконує свої батьківські обов`язки, а тому пояснення позивача, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей не відповідають дійсності. Зважаючи на наведене, відповідач погодився сплачувати аліменти на утримання дітей по 1 200 грн на кожного в місяць до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 грудня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2018 року до повноліття кожної дитини.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Павлишин Юрій Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 грудня 2021 року в частині визначення розміру стягнення аліментів та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей по 1500 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не спроможній сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки його щомісячний дохід складає 6000 грн, а визначений розмір аліментів перевищує 1/3 його доходу. Апелянт зазначає, що суд не врахував розмір його доходу відповідно довідки ТОВ «ТСК Грань» № 3103/1 від 31.03.2021 року у 6000 грн., встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та покладення обов`язку утримання дітей на обох батьків. Апелянт пояснює, що він приймає участь у житті дітей, піклується про них та матеріально забезпечує усім необхідним. Позивачка почала перешкоджати відповідачу у спілкуванні з дітьми, маніпулюючи дітьми з метою збільшення аліментів, витрачаючи більшу частину коштів, які надавалися відповідачем на потреби дітей, сугубо на себе. Аліменти, які намагається стягнути з нього позивачка, необхідні їй не на потреби дітей, а на особисті розходи, які вона намагається вирішити за рахунок відповідача.

Позивачка надала відзив на апеляційну скаргу, та зазначила, що доходи відповідача відповідно довідки, на яку він посилається, не відповідають дійсності, оскільки його витрати значно перевищують розмір вказаного доходу. Крім того, звернула увагу на розбіжність довідок, наданих відповідачем, та зазначених в них посад відповідача а.с.48, 95 том 2, звернула увагу на отриманий дохід відповідача від продажу транспортних засобів, які на її думку відповідач віджучив з метою позбавлення позивачки майна, та повернення йому у березні 2018 року боргу за договором позики від 06.09.2017 року. Крім того, позивачка звертає увагу, що отримуючи такі низькі доходи, відповідач не зміг би позичити 23 600 доларів США, а відтак відповідач приховує свої реальні доходи.

Відповідач надав пояснення на відзив позивачки та зазначив, що продаж відповідачем транспортних засобів, на які посилається позивачка, не впливають на розмір аліментів, оскільки дане майно було предметом розгляду справи про поділ майна та відповідно затвердженої судом мирової угоди, наведені позивачкою транспортні засоби залишені у власності відповідача, а позивачка при поділі майна отримала свою долю право власності на земельну ділянку. Крім того, продаж транспортних засобів зумовлений їх пошкодженням, в тому числі і позивачкою під час ДТП. Оскільки у відповідача не вистачало коштів на ремонт ТЗ він їх і відчужив.

В даних поясненнях апелянт робить акцент на отриманий його щомісячний дохід 6000 грн. та просить його врахувати при перегляді рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи питання стягнення аліментів, колегія суддів приймає до уваги наступні норми Закону.

Відповідно до частини першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2021 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2022 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідно до ч.1-2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

За положеннями ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Разом з тим, матеріальний стан відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному судом розмірі. При цьому, представлені відповідачем докази про його доходи з урахуванням встановлених у справі обставин, викликають сумніви, та не є єдиною обставиною, яку суд враховує при розгляді справи про стягнення аліментів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач мають двох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (т.1, а.с.08-09).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.11.2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований у Відділу реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві № 1448 від 25.10.2008 року розірвано.

Спільні діти сторін проживають разом з матір`ю, позивачем по справі, що не оспорюється сторонами.

З 22.12.2016 року відповідач працював керівником/директором ТОВ «ТСК Енергобуд», 18.02.2020 року був звільнений з посади на підставі наказу № 3 від 18.02.2020 року за власним бажанням (а.с.11-13, 162, том 1).

Відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ «ТСК Енергобуд» № 1/2020 від 18.02.2020 року, на посаду директора ТОВ «ТСК Енергобуд» обрано ОСОБА_5 з 19.02.2020 року (а.с.155, том 1).

Відповідно до акту приймання-передачі частини частки у статутному капіталі ТОВ «ТСК Енергобуд» від 14.11.2018 року, ОСОБА_1 передав ОСОБА_5 свою частку у розмірі 100% статутного капіталу ТОВ «ТСК Енергобуд», вартістю 500 000 гривень на підставі договору купівлі-продажу від 14.11.2018 року (а.с.23, том 1).

Відповідно до довідок ТОВ «ТСК Енергобуд» від 20.02.2019 року № 7 та № 8 середній місячний дохід відповідача на посаді директора ТОВ «ТСК Енергобуд», за вирахуванням податків та зборів, в 2018 році складав 3 220 грн, а в 2019 році 3 622,50 грн. (а.с.45-46, том 1).

Відповідно до довідки ТОВ «ТСК Грань» № 3103/1 від 31.03.2021 року, ОСОБА_1 з 08.10.2020 року працює в ТОВ «ТСК Грань» на посаді слюсара-техніка і його середній дохід в місяць, за вирахуванням податків та зборів, упродовж жовтня 2020 року по березень 2021 року, складає 3 828,70 грн.(а.с.48).

При цьому, відповідач в апеляційній скарзі, посилаючись на вказану довідку, як на єдиний визначальний доказ у справі, який доводить неспроможність його сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, зазначає, що визначена судом до стягнення загальна сума аліментів у розмірі 6000 грн. на місяць перевищує 1/3 частину його доходу, а тому оптимальним розміром стягнення з нього аліментів буде по 1500 гривень на кожну дитину, а всього 3 000 грн. на місяць.

При цьому відповідач (апелянт) не пояснює, з якого джерела доходу він сам буде існувати, зокрема купувати їжу, одяг, ліки, оплачувати проїзд, сплачувати комунальні послуги, тощо, з урахуванням того, що залишок його доходу, отриманий в ТОВ «ТСК Грань» відповідно довідки № 3103/1 від 31.03.2021 року, після сплати аліментів на двох дітей у заявленому ним розмірі буде складати лише 828, 70 гривень (3 828,70 3 000), а з урахуванням доходу зазначеного у довідці ТОВ «ТСК Грань» за вих..№ 1312-14 від 13.12.2021 року (том 2, а.с.95), яку відповідач долучив до апеляційної скарги, проте на неї не посилається 1 830 грн.

Крім того, вказані довідки містять розбіжність в посаді відповідача. Так, відповідно до довідки ТОВ «ТСК Грань» № 3103/1 від 31.03.2021 року, відповідач з січня по березень 2021 року займав посаду слюсара-сантехніка, а відповідно довідки ТОВ «ТСК Грань» за вих..№ 1312-14 від 13.12.2021 року, відповідач протягом вказаного періоду обіймав посаду інженера з матеріально-технічного забезпечення.

Таким чином стає не зрозуміло, чи відповідач займає дві посади в ТОВ «ТСК Грань» чи такі довідки вигадані, оскільки навіть заробітня плата за березень 2021 року у них різна.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що надані відповідачем докази про його доходи викликають сумніви у достовірності розміру реального доходу відповідача.

Разом з тим, відповідно до інформації, яка є у відкритому доступі на інтернет платформах, ОСОБА_1 є директором та засновником ТОВ «МТС ПАГ», яке ним створене 18.02.2022 року. Статутний капітал ТОВ «МТС ПАГ» - 9 000 000 грн. Бенефіціарним власником, який володіє 100% статутного капіталу ТОВ «МТС ПАГ» є саме ОСОБА_1 . Вид діяльності товариства вантажний автомобільний транспорт.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що апелянт не спроможній сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному судом розмірі 6 000 грн в місяць на двох дітей.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що дохід, отриманий відповідачем від продажу транспортних засобів, не повинен враховуватися судом при визначені розміру стягнення аліментів, оскільки транспортні засоби, на які посилається позивачка, були предметом розгляду справи при поділі майна подружжя, та залишені у власності відповідача відповідно до укладеної між сторонами мирової угоди, затвердженої ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.11.2021 року.

Крім того, колегія суддів також погоджується з доводами апелянта, що повернення відповідачу боргу не є доходом, який враховується при визначенні розміру стягнення аліментів.

Аналіз положень СК України, зокрема положень статті 81, частини третьої статті 181, статей 183, 195 СК України, свідчить про те, що законодавець ототожнює поняття «заробітку» та «доходу».

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України (постанова від 26.02.1993 року № 146) .

У пункті 12 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів визначені види доходів, з яких не провадиться утримання аліментів, перелік яких є вичерпним.

Утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків (пункт 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів).

Частиною першою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Доходи боржника, які звільнені від оподаткування, не належать до бази відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, які підлягають стягненню у виконавчому провадженні.

Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад.

Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. З урахуванням вимог справедливості та розумності будь-який суб`єкт приватного права безумовно спрямовує на споживання лише такі доходи, які становлять безумовний приріст його майна (заробітна плата, гонорари, плата за надання послуг, доходи від процентів по депозитам, орендна плата тощо). Саме тому лише той дохід, який збільшує майно платника аліментів, якщо тільки він прямо не звільнений від цього Переліком видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, має враховуватись під час визначення розміру аліментів.

Однак, повернення боргу не є тим видом заробітку (доходу), з якого стягуються аліментні платежі у розумінні Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів.

Схожа правова позиція викладена в постанові ВС у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі 758/10761/13-ц, провадження № 61-19815сво19 від 25.01.2021 року.

Разом з тим, вказані обставини не впливають на недоведеність апелянтом неспроможності сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, а у рішенні суду відсутнє пряме і безпосереднє обгрунтування набутого судом висновку щодо розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання дітей, доходом відповідача отриманого ним від продажу транспортних засобів, а також поверненням відповідачу боргу.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи нічим не обґрунтовані, висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим рішення суду у відповідності до ст.375 ЦПК України підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, суд першої інстанції розяснює сторонам положення ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Павлишина Юрія Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню у випадках та у порядку ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено: 10.08.2022 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова