Справа №489/3068/21
Провадження №2/489/234/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Назаровою С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею право власності на Ѕ частку домоволодіння з господарськими спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 23.01.2001, ОСОБА_3 стала власницею Ѕ частки житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 . Інша частка у розмірі Ѕ зазначеного домоволодіння на той час належала ОСОБА_4 . 17 липня 2009 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було розділено спірний житловий будинок. Припинено право спільної часткової власності і визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з землею за адресою: АДРЕСА_2 ; за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з землею за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена інформація була передана до Управління Держкомзему у м. Миколаєві і власникам було видані державні акти на право власності на земельні ділянки, відповідно до рішення суду. По будинку ОСОБА_3 не надали документ у МБТІ стосовно 100 % права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадщину прийняла вона, надавши нотаріусу: свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.01.2001, в якому ОСОБА_3 належало Ѕ частки житловому будинку; витяг з Державного земельного кадастру, відповідно до якого ОСОБА_3 є 100 % власницею земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Нотаріус, на підставі зазначених вище документів, видала спадкоємиці свідоцтва про право на спадщину за законом: на Ѕ частку домоволодіння АДРЕСА_1 ; на 100 % площі земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Розібравшись в тому, що відбулося, а саме, вона не надала нотаріусу судове рішення від 2009 року, вона знову звернулася до нотаріуса для отримання додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на іншу частку домоволодіння. На що їй було відмовлено з посиланням на те, що спадкодавець за життя не зареєструвала у державному реєстрі судове рішення за 2009 рік, де за ним визначено 100 % право на домоволодіння.

Ухвалою суду від 24.05.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження та витребувано докази.

Ухвалою суду від 28.09.2021, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представниці позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки по справі. Просить позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_3 належала на праві спільної часткової власності Ѕ частки житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими спорудами та будівлями АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.01.2001, виданому державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Рудою О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-129 та в ММБТІ 20.02.2001 за № 10957.

Земельна ділянка, площею 600 кв.м. призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі Державного Акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 143717.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Окрім цього, згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вбачається з витягу з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 23.01.2009 № 121, Ѕ частині житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , надано нову адресу: АДРЕСА_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.07.2009, виділено в натурі Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 та Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи № 120-1007 від 26.06.2009. Співвласнику ОСОБА_4 виділено: в житловому будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а»: 1-1 коридор площею 7,4 кв. м.; 1-6 санвузол, площею 3,8 кв. м.; 1-2 прихожа, площею 15,9 кв. м.; 1-3 житлова кімната, площею 16,7 кв. м.; 1-4 житлова кімната, площею 12,3 кв. м.; 1-5 житлова кімната, площею 11, 4 кв. м., всього площею 67,5 кв.м. Надвірні будівлі та споруди літ. Б літня кухня; літ. Т душ; літ. Д гараж; літ. Г вбиральня; літ. К сарай; літ. Л сарай; літ. № 7 водопровідний басейн; частина замощення; частина огорожі. Співвласнику ОСОБА_3 виділено: в житловому будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а1»: 2-1 коридор, площею 7,2 кв. м.; 2-2 санвузол, площею 5,1 кв. м.; 2-3 прихожа, площею 18,0 кв. м.; 2-4 житлова кімната, площею 19,8 кв.м.; 2-5 - житлова кімната, площею 9,7 кв. м.; 2-6 - житлова кімната, площею 8,8 кв. м., всього площею 68,6 кв. м. Надвірні будівлі та споруди: літ. О вбиральня; літ. Зпд погріб; частина замощення; частина огорожі.

Співвласнику ОСОБА_4 виділено ізольовану земельну ділянку, площею 300 кв. м., розташовану у правій боковій частині земельної ділянки будинку з існуючим в`їздом через металеві ворота шириною 3,0 м. з боку провулку Залізничного.

Співвласнику ОСОБА_3 виділено ізольовану земельну ділянку, площею 300 кв. м., розташовану у лівій боковій частині земельної ділянки будинку з існуючим в`їздом через металеві ворота шириною 3,0 м. з боку провулку Залізничного.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами, з урахуванням проведеного розподілу за адресою АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами, з урахуванням проведеного розподілу за адресою АДРЕСА_1 .

Припинено право спільної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на земельну ділянку АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 300 кв. м. з урахуванням проведеного розподілу за адресою АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 300 кв. м. з урахуванням проведеного розподілу за адресою АДРЕСА_1 .

Скасовано державний Акт на право власності на землю, виданий рішення Миколаївської міської ради від 19.09.2008 за № 27/80 відповідно до якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить на праві спільної власності земельна ділянка площею 600 кв. м., яка розташована у АДРЕСА_2 .

Зобов`язано Управління Держкомзему у м. Миколаєві надати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 державні Акти на право власності на земельну ділянку, відповідно до рішення суду, замість скасованого.

25 квітня 2012 року ОСОБА_3 видано державний Акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 839969, відповідно до якого земельна ділянка, площею 0,0300 га. призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0300 га. розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя, тобто 22 січня 2001 року ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого заповідала все свої майно ОСОБА_5 . Вказаний заповіт посвідчено державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Рудою О.М., зареєстровано в реєстрі за № 1-115.

ОСОБА_6 є рідною донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Судом встановлено, ОСОБА_6 неодноразово змінювала прізвище на: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с 51-56).

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідними доньками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 .

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, сформованого 16.09.2020, вбачається, що ОСОБА_11 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_15 ».

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , ОСОБА_12 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

15 вересня 2020 року ОСОБА_16 звернулася до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Остапенка В.В. з заявою про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті її матері ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

15 вересня 2020 року ОСОБА_15 звернулася до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Остапенка В.В. з заявою про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті її бабусі ОСОБА_3 .

15 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Остапенка В.В. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22 січня 2021 року приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Остапенко В.В. видано ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, на: Ѕ частки житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0300 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:036:0009.

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 106/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Позивачка в своєму позові зазначає, що розібравшись в тому, що відбулося, а саме, вона не надала нотаріусу судове рішення від 2009 року, вона знову звернулася до нотаріуса для отримання додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на іншу частку домоволодіння. На що їй було відмовлено з посиланням на те, що спадкодавець за життя не зареєструвала у державному реєстрі судове рішення за 2009 рік, де за ним визначено 100 % право на домоволодіння.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Остапенка В.В. від 29.04.2021 за вих. № 176/01-16, ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін в свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки, позивачкою був наданий правовстановлюючий документ на ім`я спадкодавця свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Другою миколаївською державною нотаріальною конторою 23 січня 2001 року за реєстровим № 1-129, згідно якого ОСОБА_3 належала Ѕ частка житлового будинку АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право на спадщину було видане на підставі вказаного правовстановлюючого документа. Інших документів щодо права власності ОСОБА_3 на зазначену частку житлового будинку надано не було і інша інформація до спадкової справи не надходила. В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на момент видачі свідоцтва про право на спадщину така інформація зареєстрована не була.

Згідно довідки з КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 16.12.2020, станом на 28.12.12 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за: ОСОБА_3 Ѕ частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.01.2001 та ОСОБА_4 Ѕ частка на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 23.01.2009.

З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 06.11.2018, вбачається, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі Договору дарування від 15.09.2010, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицькою Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1340.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З досліджених доказів вбачається, що спадкодавці на момент смерті належав цілий будинок на підставі судового рішення, однак, оскільки позивач отримала у нотаріуса свідоцтво про право власності лише на Ѕ частку, позивачка позбавлена можливості в позасудовому порядку вирішити питання щодо права власності на іншу частину.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Вимоги про розподіл судових витрат позивачем не ставилось, тому витрати пов`язані з судовим розглядом цивільної справи покладаються на позивача відповідно до їх фактичного понесення.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено «02» грудня 2022 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева