Справа № 758/8823/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2022 року суддя Подільського районного суду м.Києва Головчак М. М. , розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК Сервіс Груп» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року до Подільського районного суду м. Києва надійшла вказана заява.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Предметом заяви про видачу судового наказу є стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги, що надавались за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 статті 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, ч. 1 ст. 30 ЦПК України встановлює виключну підсудність для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, які пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖК Сервіс Груп» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги, що надавались за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у будинку, що розташований на адміністративній території Печерського району м. Києва.

Отже, за правилом, встановленим ч. 1 ст. 30 ЦПК України, відповідний позов (заява) має пред`являтись до суду за місцем знаходження нерухомого майна, з приводу утримання якого виник спір.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Отже, виключна підсудність застосовується до тих заявлених вимог, які стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Таким чином, за правилами виключної підсудності, передбаченими ст.30 ЦПК України, розгляд даної заяви територіально не підсудний Подільському районному суду м. Києва. Дотримання правил підсудності розгляду справи є однією з складових законності судового рішення. Розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону і підставою для скасування судового рішення.

Як визначено у ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165-166, 186 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК Сервіс Груп» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяМ. М. Головчак