Провадження № 2/344/1127/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

за участю секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТзОВ «Фінансова компанія Форінт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 23.05.2008 року, позивач купив у ОСОБА_2 земельну ділянку АДРЕСА_1 (площа: 0,0559 та, кадастровий номер: :23:001:0293, цільове призначення: для індивідуального садівництва), який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. та зареєстрований в реєстрі за №2632. Вказаний Договір зареєстровано в реєстрі правочинів під № 2913290. Зазначає, що він звернувся до державного реєстратора для реєстрації вказаної земельної ділянки, однак йому було відмовлено так як на вказану земельну ділянку головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжаком І.І. постановою №32467426 від 15.08.2017 року накладений арешт (номер запису про обтяження 21883636). Зазначає, що 25.08.2021 року він звернувся в Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою, в якій просив зняти арешт з майна, а саме: із земельної ділянки площею 0,0559 га, кадастровий номер: :23:001:0293. Однак у відповіді від 17.09.2021 року Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовив у знятті накладеного арешту, оскільки з відповідей Держгеокадастру на момент винесення постанови про арешт майна боржника від 14.08.2017 року, земельна ділянка за кадастровим номером :23:001:0293 належала на праві власності ОСОБА_2 . Позивачем зазначається, що з 23.05.2008 року він є власником земельної ділянки АДРЕСА_1 (площа: 0,0559 га, кадастровий номер :23:001:0293, цільове призначення: для індивідуального садівництва), проте наявність накладеного державним виконавцем арешту на це нерухоме майно, порушує його право власності. Просить зняти арешт із земельної ділянки, що розташована в садівничому товаристві «За мир» у м. Івано-Франківську, площею 0,0559 га, кадастровий номер: :23:001:0293 та скасувати державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту на земельну ділянку.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.01.2022 року залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) про зняття арешту з майна, в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Форінт».

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Подав заяву за змістом якої позов визнав повністю, просив суд справу розглядати без його участі. Окрім того, у своїй заяві підтвердив факт продажу на підставі договору купівлі-продажу від 23.05.2008 року ОСОБА_1 земельної ділянки АДРЕСА_1 (площа: 0,0559 га, кадастровий номер: :23:001:0293, цільове призначення: для індивідуального садівництва), який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. та зареєстрований в реєстрі за №2632. Також повідомляє суд, що ним було змінено прізвище та ім`я з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , а в подальшому на ОСОБА_4 .

Представник ТзОВ «Фінансова компанія Форінт» в судове засідання не зявився. Відзив на позов не подав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) подав заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

23.05.2008 року між ОСОБА_2 (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) укладено договір купівлі-продажу, згідно якого продавець продав, а покупець купив належну ОСОБА_2 земельну ділянку АДРЕСА_1 , що надана для ведення садівництва. Відповідно до відомостей, що містяться у Державному акті на право власності на земельну ділянку, земельна ділянка площею 0,0559 гектара (п.1 Договору).

Вказана земельна ділянка належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на ділянку, виданого 31.01.2007 року Івано-Франківською міською Радою за №ЯД №830473, що є зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 74, кадастровий номер :23:001:0293 (п.2 Договору).

Згідно п.3 договору купівлі-продажу від 23.05.2008 року продавець заявляє, що земельна ділянка, яка є предметом цього договору є його особистою власністю, оскільки набута на підставі договору дарування земельної ділянки.

Продавець ( ОСОБА_2 ) стверджує, що на момент укладення цього договору вказана земельна ділянка не перебуває під арештом чи забороною, щодо неї не ведуться судові спори, вона не заставлена, у податковій заставі не перебуває, не обтяжена будь-якими іншими зобов`язаннями або речовими правами третіх осіб, у тому числі правами сервітуту, щодо неї не укладено будь-яких договорів з відчуження чи користування іншими особами. Треті особи не мають прав на земельну ділянку. Під забороною відчуження (арештом) згідно з витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна від 23.05.2008 року за № 18733510 земельна ділянка не перебуває; земельні сервітути, як постійні, так і строкові, згідно з довідкою Управління земельних ресурсів у м.Івано-Франківську № 04-06/0400 виданою 22.05.2008 року, не встановлені (п.4 Договору).

Із копії свідоцтва про зміну імені, виданого повторно, Серія НОМЕР_1 від 24.07.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 02.04.2015 року змінив прізвище та ім`я на ОСОБА_3 .

04.02.2021 року ОСОБА_3 змінив прізвище та ім`я ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені від 04.02.2021 року Серія НОМЕР_2 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.08.2021 року вбачається, що 15.08.2017 року державним реєстратором Сапіжаком І.І. на підставі постанови №32467426 від 15.08.2017 року, винесеною головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжаком І.І. внесено відомості до реєстру про обтяження (номер запису про обтяження 21883636 (спеціальний розділ) від 15.08.2017 року, а саме: арешт нерухомого майна - земельної ділянки кадастровий номер :23:001:0293, площею 0,056 га для індивідуального садівництва, за адресою: АДРЕСА_1 , майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 .

25.08.2021 року ОСОБА_1 звертався до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) із заявою, відповідно до якої просив зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_1 , а саме: із земельної ділянки площею 0,0559 га, кадастровий номер :23:001:0293, цільове призначення: для індивідуального садівництва, що розташована в садівничому товаристві «За мир» у м.Івано-Франківську (номер запису про обтяження 21883636 (спеціальний розділ) від 15.08.2017 року), що накладений Постановою №32467426 від 15.08.2017 року, винесеною головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжаком І.І.

Як вбачається із листа заступника начальника управління начальника відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Француза І. від 17.09.2021 року, відповідно до даних електронного архіву автоматизованої системи виконавчого провадження, боржником по ВП №32467426 зазначено ОСОБА_2 . Згідно відповідей Держгеокадастру на момент вчинення виконавчих дій, зокрема винесення постанови про арешт майна боржника від 14.08.2017 (номер запису про обтяження 21883636) земельна ділянка з кадастровим номером :23:001:0293) належала на праві власності боржнику - ОСОБА_2 .

Окрім того, листом заступника начальника управління начальника відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Француза І. від 28.12.2021 року повідомлено, що 29.04.2020 року головним державним виконавцем Відділу Сапіжаком Іваном Івановичем, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до його заяви від 18.03.2020р. за вих. №2/2020/03/1936. 22.01.2019 на виконання ухвали Івано-Франківського міського суду від 23.10.2018р. по справі №344/9082/18, головним державним виконавцем Відділу, керуючись абзацом 1 частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження у ВП №32467426, зокрема - замінено стягувача акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» за виконавчим листом № 0907/2-4164/2011 виданим Івано-Франківським міським судом 05 квітня 2012 року. Станом на 29.04.2020 року стягувачем за виконавчим документом № 0907/2-4164/2011 виданим Івано-Франківським міським судом 05 квітня 2012 року був правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт». Станом на 28.12.2021 року, виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2 чи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», зокрема у статусі боржника чи стягувача за виконавчим документом, у Відділі не перебувають.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 цього ж Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03 червня 2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 року по справі №334/3161/17 зазначила, що особа, яка до 01 січня 2013 року придбала нерухоме майно за договором купівлі-продажу, державну реєстрацію якого було належним чином здійснено, стала власником такого нерухомого майна з моменту державної реєстрації відповідного договору купівлі-продажу незалежно від того, чи здійснила ця особа в подальшому державну реєстрацію свого права власності.

Таким чином, оскільки власником земельної ділянки є позивач та накладений в межах виконавчого провадження арешт на земельну ділянку № НОМЕР_3 , кадастровий номер :23:001:0293, площею 0,0559 га для індивідуального садівництва, за адресою: Івано-Франківська область, м.Івано-Франківськ, «За мир», Івано-Франківське садівниче товариство, яка на день такого обтяження не належала боржнику, порушує право позивача ОСОБА_1 на вільне користування своїм майном, підстав для такого обтяження судом не встановлено, суд вважає, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права в інший, крім судового захисту, спосіб, а тому позов в частині зняття арешту з земельної ділянки слід задовольнити.

Що стосується вимоги позивача про скасування запису про обтяження 21883636 (спеціальний розділ) від 15.08.2017 року, слід зазначити наступне.

Частиною 2 статті 59 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позову в частині скасування запису про обтяження 21883636 (спеціальний розділ) від 15.08.2017 року задоволенню не підлягають, оскільки порядок зняття арешту з майна визначений частиною 2 статті 59 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст.ст. 2, 10, 49, 76-81, 89, 209, 258, 263-265, 272, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТзОВ «Фінансова компанія Форінт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) про зняття арешту з майна - задовольнити частково.

Зняти арешт з земельної ділянки № НОМЕР_3 , площею 0,0559 га, кадастровий номер: :23:001:0293, цільове призначення: для індивідуального садівництва, що розташована в садівничому товаристві «3а мир», м.Івано-Франківськ (номер запису про обтяження 21883636 (спеціальний розділ) від 15.08.2017 року), накладений Постановою №32467426 від 15.08.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжаком Іваном Івановичем.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Татарінова О.А.