П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року

м. Рівне

Справа № 570/2588/19

Провадження № 22-ц/4815/930/22

Головуючий у Рівненському районному суді

Рівненської області: суддя Кушнір Н.В.

Ухвалу суду першої інстанції постановлено

у м. Рівне Рівненської області повним текстом

03 травня 2022 без фіксування судового процесу

за допомогою звукозаписувального технічного запису

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

позивач: ОСОБА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 ;

за участі: представника ОСОБА_3 адвоката Януля Віктора Степановича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Януля Віктора Степановича на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 03 травня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, в об`єкт самостійної власності та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності та визнання правочину удаваним,

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року в суд звернулася ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_3 про виділ у натурі Ѕ частини садового будинку АДРЕСА_1 в об`єкт самостійної власності у виді ізольованої квартири.

Заперечуючи проти позову, у серпні 2019 року ОСОБА_3 подав зустрічний позов про припинення права спільної часткової власності та визнання правочину удаваним.

Ухвалою Рівненського районного суду від 29 січня 2021 року провадження у справі зупинено в зв`язку зі смертю позивача.

Ухвалою Рівненського районного суду від 06 вересня 2021 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою Рівненського районного суду від 11 жовтня 2021 року клопотання адвоката Яреми С.В. задоволено.

Замінено позивача її правонаступниками ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

В подальшому, 22 грудня 2021 року, представником позивачів адвокатом Яремою С.В. подано заяву про залишення зустрічного позову без розгляду.

Ухвалою Рівненського районного суду від 03 травня 2022 року позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, в об`єкт самостійної власності залишено без розгляду.

Залишено без розгляду зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності та визнання правочину удаваним.

У поданій через свого представника адвоката Януля В.С. апеляційній скарзі ОСОБА_3 , вважаючи ухвалу в частині залишення без розгляду зустрічного позову незаконною і необґрунтованою, що полягало у порушенні норм процесуального права, які призвели до хибного вирішення питання, просив прийняти постанову про її скасування в цій частині і передати справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував про помилковість висновку щодо залишення зустрічного позову без розгляду, оскільки суперечить положенням п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Так, 03 травня 2022 року відповідач не з`явився в судове засідання з поважних причин, адже знаходився за межами України, а саме перебував у Португалії. При цьому в Україні запроваджено воєнний стан.

Звертав увагу на те, що він мав намір надати показання як свідок, а також просив викликати в судове засідання з метою надання пояснень позивачів. З приводу свідка ОСОБА_5 , то вона не змогла з`явитися до суду у зв`язку із введенням воєнного стану і постійними загрозами обстрілів. З огляду на ці обставини представником ОСОБА_3 було подано заяву про відкладення розгляду справи. Як на підставу для цієї процесуальної дії, посилався на необхідність розгляду справи після закінчення воєнного стану, коли зможуть прибути ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Вважає, що заявником було наведено причини неявки та доцільність відкладення розгляду справи, що унеможливлює застосування норми п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Щодо попередніх неявок в судове засідання, то покликався на поважність причин відсутності відповідача внаслідок того, що ОСОБА_3 знаходиться у Португалії, було запроваджено в Україні карантин, згодом воєнний стан, про що заздалегідь повідомлено суд.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, у травні 2019 року в суд звернулася ОСОБА_4 (правонаступники ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ) з позовом до ОСОБА_3 про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності, в об`єкт самостійної власності.

Не погоджуючись із первісним позовом, у серпні 2019 року ОСОБА_3 подав до позивача зустрічний позов про припинення права спільної часткової власності та визнання правочину удаваним.

Ухвалою Рівненського районного суду від 03 травня 2022 року позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , а також зустрічний позов ОСОБА_3 залишено без розгляду.

При вирішенні питання про підставність залишення без розгляду зустрічного позову апеляційним судом враховується таке.

09 липня 2019 року підготовче судове засідання у справі відкладено на 08 серпня 2019 року у зв`язку з неявкою відповідача.

08 серпня 2019 року за клопотанням ОСОБА_3 , який знаходився за кордоном, розгляд справи відкладено на 11 вересня 2019 року.

У заяві від 09 вересня 2019 року представник ОСОБА_3 - адвокат Януль В.С. просив відкласти розгляд справи з огляду на те, що ОСОБА_3 знаходиться в Португалії, а його представник зайнятий в іншій справі.

11 вересня 2019 року розгляд справи відкладено на 10 жовтня 2019 року у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні.

10 жовтня 2019 року розгляд справи відкладено на 15 листопада 2019 року у зв`язку з ознайомленням з матеріалами справи.

15 листопада 2019 року розгляд справи відкладено на 11 грудня 2019 року за клопотанням ОСОБА_4

11 грудня 2019 року підготовче судове засідання відкладено на 31 січня 2020 року у зв`язку з відрядженням судді.

10 лютого 2020 року за клопотанням представника ОСОБА_4 розгляд справи відкладено на 10 березня 2020 року.

10 березня 2020 року розгляд справи відкладено на 02 квітня 2020 року у зв`язку з відрядженням судді.

02 квітня 2020 року розгляд справи відкладено на 08 травня 2020 року.

За клопотанням представника ОСОБА_3 27 травня 2020 року розгляд справи відкладено на 14 липня 2020 року.

14 липня 2020 року за клопотанням представника ОСОБА_3 розгляд справи відкладено на 14 серпня 2020 року.

14 серпня 2020 року у зв`язку з відпусткою судді розгляд справи відкладено на 18 вересня 2020 року.

18 вересня 2020 року розгляд справи відкладено на 15 жовтня 2020 року у зв`язку з відрядженням судді.

15 жовтня 2020 року у зв`язку з неявкою усіх сторін у справі її розгляд відкладено на 20 листопада 2020 року.

20 листопада 2020 року у зв`язку з відрядженням судді розгляд справи відкладено на 21 грудня 2020 року.

03 грудня 2020 року представник ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою, в якій вважає, що ОСОБА_3 умисно зволікає із розглядом справи.

21 грудня 2020 року у судовому засіданні оголошено перерву до 29 січня 2021 року.

У зв`язку зі смертю позивача ухвалою від 29 січня 2021 року провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року провадження у справі поновлено, а судове засідання призначено на 11 жовтня 2021 року.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 замінено на правонаступників: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а розгляд справи відкладено на 12 листопада 2021 року.

12 листопада 2021 року за клопотанням представника ОСОБА_3 - адвоката Януля В.С. розгляд справи відкладено на 22 грудня 2021 року.

22 грудня 2021 року представник позивачів за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Ярема С. звернулась до суду із заявою, в якій просила залишити без розгляду зустрічний позов ОСОБА_3 у зв`язку з його повторною неявкою у судове засідання.

22 грудня 2021 року за клопотанням представника ОСОБА_3 - адвоката Януля В.С. розгляд справи відкладено на 11 лютого 2022 року.

11 лютого 2022 року розгляд справи відкладено на 11 березня 2022 року

11 березня 2022 року розгляд справи відкладено на 08 квітня 2022 року.

08 квітня 2022 року у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні розгляд справи відкладено на 03 травня 2022 року.

При цьому 08 квітня 2022 року і 03 травня 2022 року представник ОСОБА_3 - адвокат Януль В.С. у поданих електронною поштою заявах просив відкласти розгляд справи у зв`язку з введенням воєнного стану, постійними загрозами обстрілів та призначити розгляд справи після закінчення воєнного стану.

Отже, встановлено, що з 09 липня 2019 року ОСОБА_3 жодного разу не з`явився в підготовче засідання та в судові засідання при розгляді справи по суті, а його представник - адвокат Януль В.С. не з`явився у шість судових засідань після закриття підготовчого провадження, а саме 27 травня 2020 року, 14 липня 2020 року, 15 жовтня 2020 року, 12 листопада 2021 року, 22 грудня 2021 року, 08 квітня 2022 року, 03 травня 2022 року. Як на підставу для відкладення розгляду справи, посилався на неявку ОСОБА_3 з огляду на його проживання у Португалії та неможливістю приїзду в Україну, особистою зайнятістю в інших судових засіданнях та у зв`язку з воєнним станом в Україні. При цьому у два останні судові засідання у справі 08 квітня 2022 року і 03 травня 2022 року не з`явився, клопотаючи про відкладення судового розгляду після закінчення воєнного стану.

Приходячи до переконання про залишення апеляційної скарги без задоволення, колегія суддів також бере до уваги висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, що висловлений у постанові від 11 березня 2021 року у справі №558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі "Осман проти Сполученого королівства" та? ?від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Тому, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня? 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15,? від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі? № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня? 2020 року у справі № 658/1141/18.

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на це колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_3 міг діяти при захисті своїх суб`єктивних цивільних прав через свого представника адвоката Януля В.С., а також те, що ОСОБА_3 та його представник були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. При цьому заяв про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника до суду подано не було.

Також при постановленні ухвали судом попередньої інстанції було роз`яснено, що залишення позовної заяви без розгляду з підстав повторного неприбуття в судове засідання не позбавляє особу повторно звернутися до суду в загальному порядку.

Тому доводи апеляційної скарги про поважність причин відсутності ОСОБА_3 у судових засіданнях внаслідок перебування його у Португалії та запровадженні воєнного стану в Україні на увагу не заслуговують і колегією суддів відхиляються.

Необґрунтованими є і решта аргументів заявника, оскільки не свідчать про помилковість ухвали суду першої інстанції.

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Януля Віктора Степановича залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 03 травня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 02.08.2022

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.О.Гордійчук

Н.М.Ковальчук