У Х В А Л А

Справа № 126/969/20

Провадження № 4-с/126/7/2022

"23" грудня 2022 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду Вінницької області Хмель Р.В., вивчивши скаргу представника стягувача ОСОБА_1 , адвоката Корнійчук Сергія Анатолійовича за участі боржника Бершадської міської ради, заінтересованої особи Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання незаконним та скасування рішення Бершадської міської ради від 31.10.2022 за №951 в порядку судового контролю за виконанням судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2022 адвокат Корнійчук С.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Бершадського районного суду Вінницької області з скаргою, в якій просить визнати незаконним та скасувати рішення Бершадської міської ради від 31.10.2022 року №951 в порядку судового контролю за виконання судового рішення.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями скаргу передано на розгляд судді Хмель Р.В.

Перевіривши матеріали поданої скарги та долучених до неї документів, судом встановлено, що скарга не відповідає вимогам ЦПК України з огляду на таке.

У поданій скарзі адвокат Корнійчук С.А. просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Бершадської міської ради від 31.10.2022 року за №951 в порядку судового контролю за виконання судового рішення.

Таким чином, скарга подана на дії Бершадської міської ради у порядку контролю виконання судового рішення, однак відповідно до ЦПК України, в порядку статей 447-449 ЦПК України визначено звернення до суду із скаргою, якщо рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено права чи свободи сторін виконавчого провадження.

Відповідно до ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Конституційний Суд України у рішенні від 12 червня 2007 року № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття «обмеження основоположних прав і свобод» від прийнятого у законотворчій практиці поняття «фіксація меж самої сутності прав і свобод» шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини). При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Таким чином, зазначені вимоги до заяв, передбачені ЦПК України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом свої порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Отже, з врахуванням вище викладеного судом встановлено, що адвокатом Корнійчуком С.А. подано скаргу не у відповідності до вимог ЦПК України, оскільки кодексом не передбачено подання скарг на дії Бершадської міської ради, тому суд приходить до висновку про повернення скарги.

Керуючись ст.ст.19, 447, 185 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу представника стягувача ОСОБА_1 , адвоката Корнійчук Сергія Анатолійовича за участі боржника Бершадської міської ради, заінтересованої особи Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання незаконним та скасування рішення Бершадської міської ради від 31.10.2022 за №951 в порядку судового контролю за виконанням судового рішення, повернути.

Роз`яснити заявнику що у разі повернення скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

Суддя Р. В. Хмель