Провадження № 2/127/4167/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

з участю відповідача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Семенюка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про перерозподіл часток та збільшення частки співвласників в праві спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И В:

10.11.2020 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про перерозподіл часток та збільшення частки співвласників в праві спільної часткової власності.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про перерозподіл часток та збільшення частки співвласників в праві спільної часткової власності. По справі призначено підготовче засідання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2021 закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Згідно матеріалів справи, 13.01.2022 до судового засідання позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Брилянт І.О. не з`явилися, подали заяви про відкладення розгляду справи; 03.02.2022 до судового засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи; 02.03.2022 до судового засідання позивач та його представник не з`явилися, надійшла заява від представника позивача про відкладення розгляду справи; 04.04.2022 позивач ОСОБА_2 та його представник не з`явилися до суду по невідомій суду причині.

05.05.2022 позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, відповідно до якої просив відкласти розгляд справи, оскільки здійснює постійний догляд за батьком, а інші члени родини знаходяться в інших областях України, а тому він не має можливості з`явитися до судового засідання. Представник позивача адвокат Брилянт І.О. також не з`явилася до судового засідання, хоча повідомлялася судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення судового засідання, яке призначено на 05.05.2022 адвокат суду не подавала.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2022 визнано неявку позивача ОСОБА_2 до судового засідання, яке призначено на 05.05.2022 без поважних причин. Визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_2 до судового засідання, яке відбудеться 24.05.2022 о 14.15 год. Роз`яснено стороні позивача ОСОБА_2 про недопущення зловживання процесуальними правами та обов`язками, відповідно до ст. 144 ЦПК України.

До судового засідання 24.05.2022 позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Брилянт І.О. не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які наявні в матеріалах справи.

Ухвалу суду від 05.05.2022 позивач ОСОБА_2 не виконав без поважних причин.

Будь-які заяви про відкладення розгляду справи від позивача та його представника до суду не надходили.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 3 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З урахуванням вказаного вище суд вважає, що позивач вчиняє дії (неодноразова неявка в судові засідання), які вказують на затягування розгляду справи. Такі дії суд вважає недобросовісними, такими, що суперечать завданню цивільного судочинства, направлені на затягування розгляду справи та розцінюються судом як зловживання останнім процесуальними правами.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез"явлення не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому суд зауважує, що причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 2 ст. 210 ЦПК України) направлено на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами і правами інших осіб, а позивач по справі при цьому в судове засідання не з`являється і не використовує передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, діюче цивільне процесуальне законодавство не пов`язує обов`язок суду залишити заяву без розгляду з поважністю повторної неявки позивача в судове засідання, яке в даному випадку до уваги не береться.

Таким чином неявка в судові засідання позивача, якого було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, дає підстави суду стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилося у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті виниклого спору.

Отже, беручи до уваги підстави для залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача до суду, що встановлені чинним ЦПК України, який не пов`язує причини повторної неявки з їх поважністю, а також розумність строків розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про перерозподіл часток та збільшення частки співвласників в праві спільної часткової власності - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 27.05.2022 року.

Суддя: