Справа № 357/1658/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

26 травня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду № 5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований, але не проживає відповідач ОСОБА_2 , який ніколи не проживав в зазначеному будинку, не утримував і не утримує житло. Вказує, що в добровільному порядку даний спір вирішити не можливо, а реєстрація відповідача в будинку обмежує права позивача як власника, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні житлом, спричиняє додаткові витрати, а тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 21.04.2022 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленям учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, подала суду заяву де просить справу розглядати без її участі, позов підтримала.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, також, суд викликав відповідача до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач не подав суду відзив, клопотань чи заперечень, та відповідно до положень ст.ст. 128,130 ЦПК України, вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи.

На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідка, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку будинку АДРЕСА_1 . Наведене стверджується копією свідоцтва про право власності /1-1229/ від 03.08.2004 та копією свідоцтва про право власності на спадщину за законом /1-1231/ від 03.08.2004, витягом про реєстрацію права власності на майно № 4373944 від 06.08.2004 року (а.с.8,10,12).

Як вбачається з довідки Маловільшанської сільської ради №322 від 28.12.2021 року, згідно Реєстру територіальної громади за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано дві особи: власник ОСОБА_1 , та відповідач по справі ОСОБА_2 , який не пекребуває в родинних відносинах з позивачем (а.с.6).

Відповідно до акту встановлення фактичного проживання зареєстрованих осіб в житловлму будинку №308 від 15.12.2021 року, складеного в присутності позивача та сусідів, за підписом депутата Маловільшанської сільської ради Падалка А.А., слідує що відповідач у справі ОСОБА_2 ,1986 р.н., в будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований, але фактично не проживає. (а.с.7).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач не є членом сім`ї власника будинку, відповідач ніколи не вселявся в будинок і ніколи не проживав. Наразі позивачу не відоме фактичне місце проживання відповідача. Позивач зазначає, що особистих речей та майна відповідача в будинку не має, і факт його реєстрації створює перешкоди у користуванні та розпорядженні житлом позивачу, спричиняє додаткові витрати.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , яка приходиться дочкою ОСОБА_1 , суду показала, що що відповідач ОСОБА_2 - це бувший співмешканець онуки позивача - ОСОБА_4 7-8 років тому, на прохання своєї онуки позивач зареєструвала в своєму будинку відповідача, оскільки реєстрація йому була потрібна для влаштування на роботу. Відповідач ніколи не проживав в будинку позивача, декілька раз приїздив в гості. Наразі позивачу не відоме місце проживання відповідача, близько трьох років ОСОБА_4 має іншу сім`ю, не підтримує відносин з відповідачем. 2 роки тому, свідок просила відповідача знятися з реєстрації в будинку позивача, але все закінчилося, лише, обіцянками. Через реєстрацію відповідача в будинку, позивач не може оформити субсидію, несе зайві витрати. ОСОБА_2 ніколи не надавав кошти на утримання майна.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

За ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до приписівст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї власника будинку, не проживає в даному помешканні без поважних причин, що дає підстави зробити висновок про втрату інтересу відповідачем до вказаного житла. Доказів того, що відповідачу чинилися перешкоди в користуванні спірним житловим приміщенням, чи мала місце домовленість між сторонами щодо користування будинком, - суду не надано, а тому, суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житлом.

Згідно ст. 141 ЦПК України на корисить позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню з відповідача судові витрати.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.317, 319, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 10,12,19,141, 258, 263, 264,280-284,354 ЦПК України суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН не відомий), таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН не відомий) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), судові витрати в розмірі 992 грн.40 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_1 1930 р.н., ІПН НОМЕР_1 , / адреса реєстрації: АДРЕСА_2 /

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН не відомий, / адреса реєстрації: АДРЕСА_2 /

Повний текст рішення виготовлено 26.05.2022 року.

СуддяО. Я. Ярмола