Справа № 677/633/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Гладій Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Владюк Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в залі суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі по тексту - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , у якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1403738 у розмірі 32660 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400 грн. - сума заборгованості за відсотками; 17260 грн. - сума заборгованості за пенею; а також понесені судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 жовтня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (надалі по тексту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1403738.

08 квітня 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №08042020, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 08 квітня 2020 року до Договору факторингу №08042020 від 08 квітня 2020 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32660 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400 грн. - сума заборгованості за відсотками; 17260 грн. - сума заборгованості за пенею.

Відповідачу було надіслано повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних, разом із вимогою про погашення загальної суми боргу.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Всупереч умовах кредитного договору, відповідач лише частково виконала свої зобов`язання. Після відступлення ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» позивачу права грошової вимоги до відповідача, відповідач не повністю погасила кредитну заборгованість, всього внесла 1800 грн., зробивши платежі: 23 квітня 2020 року на суму 1000 грн., 04 травня 2020 300 грн., 01 червня 2020 року 500 грн.

Свого обов`язки відповідач не виконала та має перед позивачем зазначену вище непогашену заборгованість за кредитним договором № 1403738, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати.

Відзив на позов відповідач суду не подав.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій вимоги позову не визнав.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2019 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 1403738 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримала у кредит кошти в розмірі 10000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття її побутових витрат клієнта строком на 30 днів, з датою повернення Позики та сплати нарахованих процентів (надалі Договір).

Зі змісту договору встановлено, що сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: знижена процентна ставка становить 0,54% від суми позики за кожен день користування позикою (197,10 % річних) у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2 цього договору; стандартна процента ставка становить 1,80 % від суми позики за кожний день користування позикою (657,00 % річних). Стандартна процентна ставка застосовується згідно з пунктами 1.7, 3.4, 3.6.2 цього договору. Загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 116,20% від суми позики (у процентному виразі) або 11 620 грн. ( у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою 16,20% від суми позики ( у процентному виразі) або 1620 грн. (у грошовому виразі).

Відповідно до п. 2.4 Договору клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути позику та сплатити проценти за користування, штрафи та пені (у разі наявності).

Відповідно до п. 4.4 та 4.5 Договору у випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф в розмірі 120 грн за кожен день прострочення, починаючи з 4 (четвертого) дня прострочення виконання зобов`язань за договором. Штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені), нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної клієнтом за цим договором, і становить: 5000 грн.

Згідно п. 1.5. Договору позика надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом.

Відповідачем, шляхом накладення електронного цифрового підпису, 20 жовтня 2019 року підписані паспорт споживчого кредиту та графік платежів до договору №1403738 від 20 жовтня 2019 року, відповідно до яких кошти в розмірі 11620 грн (сума позики та нарахованих процентів), отримані нею на умовах споживчого кредиту № 1403738 від 20.10.2019 року вона одноразово мала сплатити 19 листопада 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Отже, сума наданого кредиту, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі.

Статтею 13 Закону України «Про Споживче Кредитування» передбачено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Оскільки договір про надання кредиту підписаний ОСОБА_1 шляхом застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора, тому він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

08 квітня 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №08042020, відповідно до якого кредитор (ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») передав у повному обсязі, а новий кредитор (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») прийняв у повному обсязі право грошової вимоги, що належить кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №1403738 від 20 жовтня 2019 року, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до цього договору (а.с.13).

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Отже, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1403738 від 20 жовтня 2019 року.

З метою досудового врегулювання спору, у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 22 квітня 2020 року за № 003939934, та позивачем 22 квітня 2020 за № 003939934-1 на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1403738 від 20 жовтня 2019 року, порядок погашення заборгованості по договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних «Боржники» ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» разом з вимогою про погашення загальної суми боргу (а.с. 14, 15).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримала у ТОВ «Авентус Україна» кредитні кошти, які вчасно не повернула, а тому неї на користь правонаступника кредитора ТОВ «Авентус Україна» - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належить стягнути заборгованість, що виникла внаслідок неналежного виконання нею умов договору.

Так, за умовами графіку платежів до договору, відповідач повинна повернути та сплатити 19 листопада 2019 року: суму позики в розмірі 10000 грн. та нараховані проценти в розмірі 1620 грн. за період з 20 жовтня 2019 року по 19 листопада 2019 року, а разом 11 620 грн.

Як вбачається з розрахунку (картки обліку) на день закінчення договору (строк кредитування 30 днів) 19 листопада 2019 року, позивач нарахував основний борг та відсотки в загальній сумі 15400 грн. (а.с.16). Таким чином, розрахунок по процентам (картка обліку), який був наданий позивачем до позову не відповідає умовам кредитного договору, підписаного сторонами.

Доведеною є заборгованість в розмірі 11620 грн., з яких 10000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 1620 грн. сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом за період з 20 жовтня 2019 року по 19 листопада 2019 року.

Крім того, зі змісту поданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачем періодично вносилися кошти на погашення заборгованості в загальній сумі 3300 гривень, а саме 30 грудня 2019 року на суму 1500 грн., 16 січня 2020 року на суму 500 грн., 31 січня 2020 року на суму 800 грн., 17 лютого 2020 року на суму 200 грн., 01 квітня 2020 року на суму 300 грн.

Пунктом 3.5 Кредитного договору сторонами погоджено черговість погашення заборгованості за кредитним договором, так згідно положень вищевказаного пункту кредитного договору в першу чергу - прострочена до повернення сума позики та прострочені проценти за користуванням Позикою; у другу чергу сума Позики та проценти за користування Позикою; у третю чергу неустойка та інші платежі відповідно до Договору.

З огляду на вказані положення договору, суму заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом за період з 20 жовтня 2019 року по 19 листопада 2019 року відповідачем фактично повернуто, а тому з відповідача ОСОБА_1 на користь правонаступника кредитора ТОВ «Авентус Україна» - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за неповернутою сумою тіла кредиту в розмірі 8320 гривень.

Що стосується заборгованості по сплаті процентів за період з 20 листопада 2019 року по 08 квітня 2020 рік, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог позивач не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими. Правові підстави для стягнення відсотків, нарахованих ТОВ «Авентус Україна» після 19 листопада 2019 року відсутні. Зазначений висновок зроблений з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06 лютого 2019 року в справі №175/4753/15-ц.

Щодо вимог позивача про стягнення пені.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 4.4 Договору № 1403738 від 20 жовтня 2019 року передбачено, що у випадку прострочення повернення суми позики, Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству штраф у розмірі 120 грн. за кожен день прострочення, починаючи з 4 (четвертого) дня прострочення виконання зобов`язань за договором.

Згідно пункту 4.5 Договору сторони обумовили, що сума неустойки (штрафів та пені), нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань, не може перевищувати 50% суми, одержаної клієнтом за цим Договором. Враховуючи, що відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 10000 грн., а тому сума неустойки не може перевищувати 5000 грн., що також передбачено паспортом споживчого кредиту.

Разом з тим, ані підписаним сторонами договором ані паспортом споживчого кредиту не передбачено стягнення з клієнта пені за порушення умов договору.

Згідно з п. 15.2 Правил надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (а.с.11-12), товариство здійснює реєстрацію договорів позики шляхом ведення журналу обліку укладених і виконаних договорів та карток обліку укладених та виконаних договорів, які містять інформацію, необхідну для ведення бухгалтерського обліку відповідних фінансово-господарських операцій. Товариство веде такий облік в електронному вигляді з обов`язковою можливістю роздрукування інформації на будь-який момент, а також забезпечує можливість відновлення втраченої інформації в разі виникнення будь-яких обставин непереборної сили.

Відповідно до абзаців 8 та 9 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відтак, картка обліку інформації за укладеним договором є обліковим документом ТОВ «АВЕНТУС Україна», який вказана фінансова установа використовувала для ведення бухгалтерського обліку відповідних фінансово-господарських операцій по кредитному договору, укладеному з позичальником ОСОБА_1 .

З картки обліку інформації за укладеним договором, наданої позивачем, вбачається, що заборгованість за кредитним договором №1403738 від 20 жовтня 2019 року у розмірі 32660 грн та складається основного боргу, 0,00 грн. процентів за зниженою ставкою, 20960 грн процентів за стандартною ставкою, 5000 штрафу; пеня за період з 20.10.2019 року по 08.04.2020 року за договором № 1403738 не нараховувалася, зокрема, у графі «Всього», що відповідає колонці «Пеня», зазначено «0, 00». 0,00 грн пені (а. с. 16).

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 17260 грн. заявлені позивачем необґрунтовано та задоволенню не підлягають.

При цьому, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства щодо розгляду судом справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог, відсутні підстави ототожнення заявленої до стягнення суми пені із погодженим сторонами у якості відповідальності штрафом, нарахування певного розміру саме якого також визначено за відомостями картки обліку за вказаним кредитним договором, так як пеня та штраф є різними та самостійними видами неустойки, а тому оскільки позивач вимогу про стягнення штрафів не заявляв, позов в частині стягнення заборгованості по пені підлягає залишенню без задоволення.

За таких обставин, зважаючи на те, що позичальник ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за кредитним договором №1403738 від 20 жовтня 2019 року, проте ТОВ «Авентус Україна» продовжувало нараховувати проценти поза межами дії кредитного договору, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступника кредитора ТОВ «Авентус Україна» заборгованість за кредитним договором №1403738 від 20 жовтня 2019 року у розмірі 8320 грн. заборгованості за тілом кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено на 25,47 % (8320 грн. х100 %: 32660 грн.), а тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню судовий збір в сумі 578 грн. 17 коп. (2270 грн. х 25,47 % : 100).

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 141, 264-265, 279 ЦПК України, ст. 525, 526, 530, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №1403738 від 20 жовтня 2019 року в розмірі 8320 (вісім тисяч триста двадцять) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 578 грн. 17 коп.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Гладій