ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
іменем України

11 листопада 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7820/21
Головуючий у першій інстанції Карапута Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/131/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Карапути Л.В. від 02 листопада 2021 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, дата складання повного тексту рішення 05 листопада 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості у розмірі 14 000 грн. Вимоги заявленого позову ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 22.02.2021 між відповідачем та АО РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ було укладено письмовий договір про надання правничої допомоги. За даним договором, ОСОБА_2 повинен сплатити 14 000 грн. за надану правову допомогу, виключно в разі задоволення позову про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., АСВП-64558273, таким, що не підлягає виконанню. За умовами укладеного договору, виплата коштів АО РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ здійснюється в строк 3 дні після закінчення ВП №64558273. Позивач вказує, що згідно виписки АСВП, станом на 30.06.2021 року, дане ВП №64558273, завершено. Позивач зазначає, що адвокатське об`єднання виконало в повному обсязі свій обов`язок перед відповідачем щодо надання адвокатських послуг. Проте, як стверджує позивач, кошти за договором, станом на 05.07.2021 року, первісним кредитром отримано не було. 05.07.2021 року АО РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ було відступлено право вимоги за спірним договором ОСОБА_1 , в тому числі, і щодо стягнення 14 000 грн. За даних обставин, позивач вказує, що в порушення вимог статей: 526, 527; ч.1 статті 530 ЦК України та умов укладеної між сторонами угоди, відповідач виплату зазначеного гонорару не здійснив. За даних обставин, враховуючи, що адвокатське об`єднання відступило ОСОБА_1 право вимоги за договором про надану правову допомогу від 22.02.2021 року, що підтверджується договором цесії, ОСОБА_1 маж право вимагати від відповідача виконання умов договору, а саме, сплати коштів в сумі 14 000 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 4 000 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат на правову допомогу.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 02.11.2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 02.11.2021 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого ОСОБА_1 позову. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 02.11.2021 року підлягає скасуванню, оскільки воно є незаконним і необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи, при цьому, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, не застосував норми матеріального права щодо презумпції правомірності правочину, обов`язку виконання договору (оплати), свободи договору, визначені положеннями статей: 204, 626, 627, 629, 632, 901, 903 ЦК України. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що написання в договорі цесії дати договору про надання правничої допомоги 29.01.21 замість 22.02.21 є опискою, яка в подальшому виправлена сторонами договору цесії, і вказана обставина не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог позову. Апелянт не погоджується із висновком суду першої інстанції відносно того, що питання про відшкодування судових витрат по договору про надання правничої допомоги вирішено Деснянським районним судом м.Чернігова при ухваленні рішення від 23.04.2021 року у справі № 750/2618/21, оскільки спірним договором по справі, що розглядається, є інший договір №2 від 22.02.2021 року з іншими предметом, ціною договору та порядком виплати. Посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 11.09.2018 року у справі № 909/968/16, апелянт ОСОБА_1 стверджує, що отримавши за договором цесії право вимоги за договором про надану правову допомогу від 22.02.2021 року, він має право вимоги до відповідача ОСОБА_2 щодо виконання умов договору, а саме, сплати коштів. Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на свою користь понесені в суді першої інстанції витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 02.11.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 22.02.2021 року між АО РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правничої допомоги №2 (а.с.7). Предметом даного договору, згідно його п.1.1., сторони визначили надання адвокатським об`єднанням Гавриленку О.В. правничої допомоги щодо представництва прав та законних інтересів ОСОБА_2 у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного судочинства, захисту в справах про адміністративне правопорушення, в судах першої інстанції, апеляційної, касаційної, а також в інших державних органах, органах міністерства юстиції, державної міграційної служби, органах соціального захисту, військових частинах, перед фізичними та юридичними особами, з приводу подання позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. (Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., АСВП-64558273 далі - Справа), а також надання інших видів правничої допомоги ОСОБА_2 на умовах і в порядку, що визначені договором. При цьому, ОСОБА_2 зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати.

Згідно пункту 3.1. даного договору, гонорар адвоката складає фіксовану суму 14 000 грн., яка виплачується клієнтом виключно в разі задоволення позову про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., АСВП-64558273, таким, що не підлягає виконанню.

Пунктом 3.2. даного договору визначено, що виплата коштів адвокату здійснюється в строк 3 дні з дня закінчення ВП 64558273.

Згідно пункту 4.1. вказаного договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, та діє до повного виконання зобов`язань.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 23.04.2021 року, яке набрало законної сили 25.05.2021 року (а.с.11-20), позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕЛЛФІН про захист прав споживача шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Судом визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 28.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за №15632, за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕЛЛФІН заборгованість в сумі 161 827 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕЛЛФІН на користь ОСОБА_2 908 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 2 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Згідно копії витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження від 07.07.2021 року, ВП №64558273 відносно ОСОБА_2 , стягувач - ТОВ ВЕЛЛФІН, дата відкриття: 18.02.2021 року, завершено (а.с.21). Вказана обставина також підтверджується копією постанови державного виконавця від 26.05.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 64558273 (а.с.30).

06.07.2021 року між АО РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ, від імені якого діяв старший партнер ОСОБА_3 (цедент) та ОСОБА_1 (цесіонарій) було укладено договір відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого цедент відступає, а цесіонарій набуває право вимоги, належне цеденту, і стає кредитором за договором про надання правової допомоги від 29.01.2021 року між цедентом ( ОСОБА_3 ) і боржником ОСОБА_2 (а.с.22).

Згідно п.п.2, 2.1. даного договору, за цим договором цесіонарій набуває право вимагати від боржника за договором про надання правової допомоги належного виконання обов`язків. До нового кредитора переходить зазначене вище право вимоги цедента в обсязі та на умовах, що існували на момент вчинення даного договору, а саме, стягнення 14 000 грн. за договором про надання правової допомоги №2 від 22.02.2021 року, за яким боржником виплачується гонорар у розмірі 14 000 грн. протягом 3 днів з дня закінчення ВП 64558273.

Сторонами договору відступлення права вимоги (цесії) від 06.07.2021 року - цедентом та цесіонарієм виправлено описку в договорі цесії від 06.07.2021 року, а саме, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - не читати. Вірити виправленому - ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 (а.с.69,69, зворот).

06.07.2021 року АО РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ та ОСОБА_1 направили ОСОБА_2 претензію-повідомлення, в якій зазначено про обов`язок ОСОБА_2 з 05.07.2021 року сплатити дійсному кредитору - ОСОБА_1 14 000 грн. за договором про надання правничої допомоги №2 від 22.02.2021 року (а.с.23, 24, зворот).

Відповідної інформації щодо виконання ОСОБА_2 умов пунктів 3.1, 3.2. договору про надання правничої допомоги №2 від 22.02.2021 року щодо виплати гонорару адвоката в розмірі 14 000 грн., матеріали даної цивільної справи не містять.

Як вбачається із оскаржуваного рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.11.2021 року, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, суд першої інстанції зазначив, що оскільки питання про відшкодування судових витрат по договору про надання правничої допомоги від 22.02.2021 року вирішено Деснянським районним судом м.Чернігова при прийнятті рішення від 23.04.2021 року у справі №750/2618/21, то відсутні підстави для стягнення таких витрат по договору відступлення права вимоги (цесії).

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваного рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 02.11.2021 року про відмову у задоволенні вимог заявленого ОСОБА_1 позову не узгоджується із фактичними обставинами справи та положеннями норм права, які регулюють спірні правовідносини.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Приписами статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За приписами п.4 ч.1 статті 1, ч.3, ч.5 статті 27 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 ч.1 статті 1 України Про адвокатуру та адвокатську діяльність встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Відповідно до п.1, п.2 ч.1 статті 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Статтею 204 ЦК України передбачено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 статті 626 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі № 355/385/17, провадження №61-30435сво18, зазначено: … Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

При цьому, необхідно зазначити, що матеріали даної цивільної справи не містять в собі фактичних даних на спростування встановленої законом презумпції правомірності договору про надання правничої допомоги №2 від 22.02.2021 року. Згідно пункту 3.1. даного договору, гонорар адвоката складає фіксовану суму 14 000 грн., яка виплачується клієнтом виключно в разі задоволення позову про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., АСВП-64558273, таким, що не підлягає виконанню. Пунктом 3.2. даного договору визначено, що виплата коштів адвокату здійснюється в строк 3 дні з дня закінчення ВП 64558273. Згідно пункту 4.1. вказаного договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, та діє до повного виконання зобов`язань.

Таким чином, укладеним договором про надання правничої допомоги №2 від 22.02.2021 року між Адвокатським об`єднанням РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ та ОСОБА_2 було встановлено та погоджено розмір гонорару успіху та порядок його виплати.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 28.07.2022 року у справі №903/781/21: …Чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, проте Верховний Суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування гонорару успіху як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як гонорар успіху, що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського Суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 року у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з гонораром успіху. Європейський Суд з прав людини указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату, як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокату.

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновку суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні вимог заявленого ОСОБА_1 позову. Оскільки, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання правничої допомоги від 22.02.2021 року в сумі 14 000 грн., які згідно умов договору ОСОБА_2 мав сплатити виключно в разі задоволення його позову у справі №750/2618/21, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку відносно того, що питання про відшкодування судових витрат по договору про надання правничої допомоги від 22.02.2021 року вирішено Деснянським районним судом м.Чернігова при прийнятті рішення від 23.04.2021 року у справі №750/2618/21, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення таких витрат по договору відступлення права вимоги (цесії).

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, пунктом 1 частини першої даної статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2021 року між АО РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ, від імені якого діяв старший партнер ОСОБА_3 (цедент) та ОСОБА_1 (цесіонарій) було укладено договір відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого цедент відступає, а цесіонарій набуває право вимоги, належне цеденту, і стає кредитором за договором про надання правової допомоги від 29.01.2021 року між цедентом ( ОСОБА_3 ) і боржником ОСОБА_2 (а.с.22).

Згідно п.п.2, 2.1. даного договору, за цим договором цесіонарій набуває право вимагати від боржника за договором про надання правової допомоги належного виконання обов`язків. До нового кредитора переходить зазначене вище право вимоги цедента в обсязі та на умовах, що існували на момент вчинення даного договору, а саме, стягнення 14 000 грн. за договором про надання правової допомоги №2 від 22.02.2021 року, за яким боржником виплачується гонорар у розмірі 14 000 грн. протягом 3 днів з дня закінчення ВП 64558273.

Сторонами договору відступлення права вимоги (цесії) від 06.07.2021 року - цедентом та цесіонарієм виправлено описку в договорі цесії від 06.07.2021 року, а саме, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - не читати. Вірити виправленому - ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 (а.с.69,69, зворот).

06.07.2021 року АО РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ та ОСОБА_1 направили ОСОБА_2 претензію-повідомлення, в якій зазначено про обов`язок ОСОБА_2 з 05.07.2021 року сплатити дійсному кредитору - ОСОБА_1 14 000 грн. за договором про надання правничої допомоги №2 від 22.02.2021 року (а.с.23, 24, зворот).

Відповідної інформації щодо виконання ОСОБА_2 умов пунктів 3.1, 3.2. договору про надання правничої допомоги №2 від 22.02.2021 року щодо виплати гонорару адвоката в розмірі 14 000 грн., матеріали даної цивільної справи не містять.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що є обгрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 , як нового кредитора за договором про надання правової допомоги №2 від 22.02.2021 року, до боржника за даним договором ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в сумі 14 000 грн.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 02.11.2021 року, скасувати. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в розмірі 14 000 грн., задовольнити. При цьому, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн. за договором про надання правової допомоги №2 від 22.02.2021 року.

В позовній заяві та в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 4 000 грн. в рахунок відшкодування понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина друга статті 141 ЦПК України).

У частині четвертій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підставі наведеного, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічні критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.28), за надання професійної правничої допомоги у суді першої інстанції ОСОБА_1 сплачено адвокату Кушнеренку Є.Ю., згідно договору про надання правової допомоги від 06.07.2021 року №58 (а.с.29), 4 000 грн. Матеріали справи містять в собі акт прийняття-передачі від 06.07.2021 року наданих послуг судових витрат (суми гонорару за надану правову допомогу за договором про надання правової допомоги від 06.07.2021 року). У вказаному документі міститься детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кушнеренком Є.Ю., необхідних для надання правничої допомоги у даній цивільній справі. Відповідно до вказаного детального опису робіт (наданих послуг), адвокат Кушнеренко Є.Ю. надавав позивачу у даній справі правничу допомогу, розмір якої становить 4 000 грн.

Повноваження адвоката Кушнеренка Є.Ю. у суді першої інстанції підтверджено ордером на надання правничої (правової) допомоги серії СВ №1015486 від 07.07.2021 року (а.с.25), свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.26), договором про надання правової допомоги від 06.07.2021 року №58 (а.с.29).

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №58 від 06.07.2021 року, адвокатом Кушнеренком Є.Ю. прийнято від ОСОБА_1 4 000 грн. (а.с.28), згідно договору про надання правової допомоги від 06.07.2021 року №58 (а.с.29).

При визначенні розміру відшкодування на користь позивача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, апеляційний суд приймає до уваги відсутність заперечень відповідача щодо співмірності розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу. Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що до переліку наданих позивачу адвокатом Кушнеренком Є.Ю. послуг входить участь в судовому засіданні - 1 000 грн. При цьому, як вбачається з матеріалів даної цивільної справи (а.с.53), розгляд даної справи в суді першої інстанції відбувся за відсутності учасників справи. Позивачем було подано суду першої інстанції заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.52).

На підставі наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що документально підтверджені витрати позивача на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 3 000 грн.: (4 000 грн. - 1 000 грн.), є співмірними, у розумінні приписів ч.4 статті 137 ЦПК України, та обґрунтованими. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 000 (три тисячі) грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Керуючись статтями: 137, 141, 367, 368, 369, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 02 листопада 2021 року, скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 000 (три тисячі) грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 11.11.2022 року.

Головуючий: Судді: