ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року

м. Черкаси

Справа № 711/7021/20
Провадження № 22-ц/821/502/22
Категорія: 305010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Новікова О.М., Сіренка Ю.В.

за участю секретаря: Захарченко А.Д.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Прайм Буд»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2021 року (ухваленого під головуванням судді Скляренко В.М. в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси, повний текст рішення складено 24 грудня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Буд» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної довготривалим неповерненням коштів,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ТОВ «Прайм Буд» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної довготривалим неповерненням коштів.

Позов обґрунтований тим, що 23 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Прайм Буд» був укладений договір на інвестування будівельних робіт у реконструкції житлових приміщень.

Згідно з умовами укладеного договору на момент підписання договору, ОСОБА_1 було внесено авансовий платіж в розмірі 99 000,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 , як інвестор, свій обов`язок виконала, однак відповідач свого зобов`язання за договором не виконав. На її численні звернення, вказує позивачка, керівництво ТОВ «Прайм Буд» запевняло, що реконструкція буде завершена згідно умов договору, але цього так і не було зроблено.

Тому, зазначає ОСОБА_1 , вона змушена була звернутись до суду із позовом до ТОВ «Прайм Буд» про розірвання договору та повернення коштів і рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2015 року у справі № 711/3808/15-ц, залишеним в силі постановою апеляційного суду Черкаської області від 02 грудня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково: договір № 48 на інвестування будівельних робіт у реконструкції житлових приміщень від 23 липня 2008 року у зв`язку із невиконанням ТОВ «Прайм Буд» умов договору розірвано; стягнуто з ТОВ «Прай Буд» на користь ОСОБА_1 99 000,00 грн. заборгованості за договором, 254 556,52 грн. інфляційних витрат, 22 027,50 грн. 3% річних та 47 496,78 грн. пені, а всього 423 080,80 грн. Однак,зазначає позивачка, вказане рішення суду відповідач не виконував на протязі тривалого проміжку часу.

09 березня 2017 року було відкрито кримінальне провадження № 0000022 в зв`язку з неправомірною перереєстрацією майна ТОВ «Прайм Буд» на іншого власника, а також 20 березня 2017 року відкрито кримінальне провадження № 0000473 за ч. 2 ст. 322 КК України.

ОСОБА_1 в своєму позові вказує, що в подальшому були ще її численні звернення до правоохоронних органів та судів різних інстанцій, однак, вказані вище кошти відповідач їй ще не повертав майже п`ять років.

Вважає, що всіма своїми діями (бездіяльністю), приниженням, зневагою, а також погрозами відповідач наніс невиправну шкоду її здоров`ю, моральній обстановці її сім`ї, оскільки позбавив їх можливості поліпшити свої житлові умови, зокрема, через те, що батько позивачки не міг проживати окремо в тиші і спокої, він помер.

Моральну суму також обґрунтовує тим, що внаслідок інфляції значно зменшилася та сума, яку відповідач не повертав їй протягом п`яти років, тому розраховує її як суму збитків від інфляції та трьох процентів річних.

З метою захисту своїх порушених немайнових прав, ОСОБА_1 звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси із відповідним позовом та просила постановити судове рішення, яким стягнути з ТОВ «Прайм Буд» на її користь завдану їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 600 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Прайм Буд» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що зібраними по справі доказами доведено факт спричинення позивачці моральних страждань внаслідок довготривалого неповернення ТОВ «Прайм Буд» коштів, що об`єктивно негативно вплинуло на моральний стан ОСОБА_1 .

Проте, враховуючи обсяг заподіяної позивачці шкоди, характеру та обсягу моральних страждань, їх тривалості, а також, приймаючи до уваги засади розумності та справедливості, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з ТОВ «Прайм Буд» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 08 лютого 2022 року, ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду першої інстанції постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права, просила скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2021 року, та постановити нове рішення, яким стягнути з ТОВ «Прайм Буд» на користь ОСОБА_1 600 000,00 грн. моральної шкоди.

Аргументи учасників справи

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги характер завданої моральної шкоди та її тривалість, а це близько 12 років, що говорить про триваючий характер завданої моральної шкоди, пов`язаної з довготривалим неповерненням відповідачем грошових коштів, а також докладених позивачкою суттєвих зусиль для відновлення своїх порушених прав.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 23 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Прайм Буд» було укладений Договір № 48 на інвестування будівельних робіт у реконструкції житлових приміщень (а.с. 18-19)

За умовами вказаного Договору ТОВ «Прайм Буд» на свій ризик, своїми силами і засобами мало виконати будівельні та монтажні роботи по реконструкції внутрішнього житлового приміщення будівлі гуртожитку, з усіма його технічними комунікаціями (електропостачання, водопостачання та водовідведення) та благоустроєм прилеглої території в межах відведеної під будівлею земельної ділянки, а саме кімнати АДРЕСА_1 загальною площею 34.3 кв.м (пп. 1.1., 1.2 Договору).

Відповідно до умов п. 1.7 договору та враховуючи Рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 12 липня 2011 року № 966 (а.с. 41-42), ТОВ «Прайм Буд» повинно закінчити будівництво Об`єкта, здати його в експлуатацію не пізніше 12 травня 2012 року.

Згідно з п. 2.1. Договору на момент підписання Договору позивачкою ОСОБА_1 внесено авансовий платіж в розмірі 99 000,00 грн.

Свої обов`язки за договором позивачка ОСОБА_1 виконала, внісши на рахунок ТзОВ «Прайм Буд» авансовий платіж в розмірі 99 000 грн. Натомість свої зобов`язання за Договором ТзОВ «Прайм Буд» не виконало.

В зв`язку з чим позивачка неодноразово зверталась, як до самого відповідача ТОВ «Прайм Буд», так і до органів прокуратури та суду щодо неправомірних дій посадових осіб ТОВ «Прайм Буд» та стягнення коштів внесених нею в якості авансового платежу, інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені. (а.с. 20-46, 57-62)

Судом встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2015 року у справі №711/3808/15-ц, договір № 48 на інвестування будівельних робіт у реконструкції житлових приміщень від 23 липня 2008 року у зв`язку із невиконанням ТОВ «Прайм Буд» умов договору розірвано; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Буд» на користь ОСОБА_1 99 000,00 грн. заборгованості за договором, 254 556,52 грн. інфляційних витрат, 22 027,50 грн. 3% річних та 47 496,78 грн. пені, а всього 423 080,80 грн.

На виконання вказаного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2015 року, судом 17 грудня 2015 року був виданий виконавчий лист № 711/3808/15-ц, на підставі якого 22 грудня 2015 року старшим державним виконавцем Придніпровського ВДВС Черкаського міського управління юстиції була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 49698109. (а.с. 47-48, 53-55, 73)

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За правилами частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частина друга стаття 16 ЦК України).

Відповідно до частин першої - третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року під морально шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних страждань, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, до п.9 даної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Також до п.5 вищевказаної постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У деліктних правовідносинах обов`язок довести наявність шкоди, її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою покладається саме на позивача.

Як вбачається із матеріалів справи, внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу спричинена моральна шкода, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 моральної шкоди.

Визначаючи конкретний розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції, враховуючи ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань позивачки ОСОБА_1 , істотність вимушених змін у її житті, і наслідків, що наступили, дійшов висновку, що заявлений позивачкою розмір моральної шкоди 600 000 гривень є явно завищеним, тому, враховуючи принцип розумності і справедливості, обґрунтовано зменшив заявлений розмір такої шкоди.

Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм правильну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Враховуючи доведеність порушення прав позивача, докази, надані ОСОБА_1 в підтвердження заявлених нею позовних вимог, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.

Визначаючи конкретний розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував в сукупності всі фактичні обставини цієї справи, характер порушення прав позивачки ОСОБА_1 , істотність вимушених негативних змін у її житті, пов`язаних із довготривалим неповерненням ТОВ «Прайм Буд» грошових коштів ОСОБА_1 , зусилля, вжиті позивачкою для відновлення прав та обґрунтовано визначив розмір моральної шкоди з урахуванням принципів достатності, розумності та справедливості.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги надані нею докази, є неаргументованими, були предметом розгляду суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, на законність судового рішення не впливають, а фактично зводяться до незгоди апелянта із висновком суду.

Вказані посилання спростовуються встановленими вище обставинами справи, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є ідентичні доводам, висловленими позивачкою в суді першої інстанції, яким судом надана належна правова оцінка.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2021 року (ухваленого під головуванням судді Скляренко В.М. в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси, повний текст рішення складено 24 грудня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Буд» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної довготривалим неповерненням коштів залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді О.М. Новіков

Ю.В. Сіренко

/повний текст постанови суду виготовлений 26 травня 2022 року/