14.11.2022 227/5256/21
14 листопада 2022 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Любчик В.М.,
секретаря судового засідання Сафронової К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження та заочного розгляду в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 09 червня 2021 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09 червня 2021 року. На момент купівлі вищевказаної квартири в ній був зареєстрований відповідач по справі, ОСОБА_2 , який в квартирі фактично не мешкає з 2015 року і не був її власником, при цьому з реєстраційного обліку самостійно не знявся. Позивачка, як власниця квартири, у якій зареєстровано відповідача, сплачує усі комунальні платежі, в тому числі і за ОСОБА_2 , оскільки оплата за вивезення твердих побутових відходів нараховується відповідно до кількості зареєстрованих у квартирі осіб. Окрім цього, остання має намір подарувати вказану нерухомість своїй дочці. Проте, аби мати змогу укласти договір дарування необхідно підготувати належним чином документи на квартиру, у тому числі зняти з реєстрації усіх, хто в ній зареєстрований. Зазначене перешкоджає позивачці реалізувати свої права як власника квартири.
На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивачка ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву позивача, яка не заперечувала проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома.
Вислухавши думку позивача, пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності подружжя належить позивачу по справі ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 09 червня 2021 року (а.с.8-11), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 260714852, дата формування 09.06.2021 року (а.с.12-13).
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10 грудня 2015 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області № 16-23/19 від 05 січня 2022 року (а.с.21).
До матеріалів справи додано акт голови ОСМД Атлант про не проживання від 06 грудня 2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2015 року не проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Можливе місце перебування останнього м. Калуга Російської Федерації. Акт підписаний жильцями будинку (а.с.15).
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні 14 листопада 2022 року, пояснила, що вона проживає у будинку АДРЕСА_3 . Відповідач по справі у спірній квартирі вже не мешкає близько трьох-чотирьох років, виїхав і більше вона його не бачила.
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні 14 листопада 2022 року, пояснила, що відповідач по справі ОСОБА_2 з 2020 року не проживає у спірній квартирі, більш того близько чотирьох років назад виїхав з України і на теперішній час мешкає в Російській Федерації.
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні 14 листопада 2022 року, пояснив, що він вже близько одного року проживає у спірній квартирі, відповідач весь цей час там не з`являвся, місце знаходження останнього йому не відомо.
Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплено положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей.
Згідно із положенням статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Виходячи із порівняльного аналізу статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 64, 150, 156 ЖК УРСР, слід дійти висновку, що положення статей 381, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру від будь-яких осіб, у тому числі і тих, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 64, 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6- 709цс16).
Питання про те, хто належить до членів сім`ї власника (наймача) жилого приміщення, регулюється частиною другою статті 64 ЖК УРСР. До категорії членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, визначаючи коло членів сім`ї наймача, вказана норма житлового законодавства України поділяє їх на дві групи: одні з них «належать» до членів сім`ї наймача, інші - «можуть бути визнані» такими.
Таким чином, судом встановлено, що позивачка є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_2 , відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вказаній квартирі, не є членом сім`ї позивачки та з 2015 року без поважних причин в ній не проживає. Іншої домовленості між відповідачем та позивачкою щодо користування житлом судом не встановлено.
З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є усі правові підстави для визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Керуючись ст. ст. 319, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 259, 264-265, 268, 280-286 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст заочного рішення виготовлено 14 листопада 2022 року.
Головуючий суддя В.М. Любчик