справа № 204/897/22
провадження № 6/179/10/22
У Х В А Л А

16 травня 2022 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Т.А.,

при секретарі судового засідання Ахтієвій Р.С.,

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича, заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою,

ВСТАНОВИВ :

04 травня 2022 року на адресу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича, заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, у якому просить визначити частку спільного майна боржника ОСОБА_1 в нежитловій будівлі загальною площею, 576,49 кв.м., що знаходиться в с. Тарасівка, Магдалинівського району Дніпропетровської області та у земельній ділянці, що знаходиться на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, яке належить на праві приватної власності дружині боржника ОСОБА_3 ..

Вимоги подання мотивовано тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є.П. знаходиться виконавче провадження №67694003 з виконання виконавчого напису № 2157 від 07.09.2021 р. вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 1 768 452 грн. 17.11.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позики грошових коштів у розмірі 1 263 180 грн, що еквівалентно на момент укладення договору сумі 44 400,00 доларів США. Договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зацченко І.А. за реєстром № 1457. 07.09.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. вчинено виконавчий напис № 2157 про стягнення на користь ОСОБА_2 з боржника ОСОБА_1 заборгованості за Договором позики від 17.11.2020 р. № 1457 у розмірі 1 768 452 грн. 29.11.2021 року постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження № 67694003. Приватним виконавцем направлено запит до Державної податкової служби України про надання інформації щодо зареєстрованих банківських рахунків за боржником. Листом від 19.01.2022 р. ДПС України повідомлено, що за боржником зареєстровано рахунки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «Універсал Банк», ДОДАТ «Райффайзенбанкаваль» м. Дніпро, однак кошти на рахунках відсутні. 29.11.2021 року приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника. За боржником зареєстровано автомобіль «PORSHE», 01.12.2021 року виконавцем накладено арешт на автомобіль, та винесено постанову про оголошення в розшук автомобіля боржника. Станом на дату звернення до суду з поданням автомобіль не знайдено. 02.09.2017 року між боржником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб. За дружиною боржника ОСОБА_3 зареєстровано право власності на нежитлові будівлі загальною площею, 576,49 кв.м., що знаходиться в с. Тарасівка, Магдалинівського району Дніпропетровської області та земельну ділянку, що знаходиться на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Відповідно до положень ст.. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. За дружиною боржника зареєстровано право власності на майно, яке придбано під час шлюбу. За таких обставин, вказані нежитлові будівлі та земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя та належить кожному з них по Ѕ частині. Відповідно до частини 2 статті 443 ЦПК України, суд у десятиденний строк розглядає питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

В судове засідання приватний виконавець та стягувач не з?явилися причини неявки суду не повідомили.

Боржник будучи належним чином повідомлений в судове засіданняі не з?явився. Представник боржника адвокат Караканова Т.В. надала досу відзив щодо подання приватного виконавця, в якому вказала, що 07.09.2021 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. вчинено виконавчий напис, про стягнення на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 заборгованості яка виникла за Договором позики, яка згідно з виписки з рахунку становить 1 768 452 грн. 17.11.2020 року та складається з 1 263 180 грн основного боргу, 505 272,00 грн відсотки. Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.11.2020 р. по 01.09.2021 р. Розмір плати, сплачений стягувачем у розмірі 5000 грн підлягає стягненню з боржника. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області відкрито виконавче провадження № 67694003. Приватним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Відповідно до відповіді Міністерства внутрішніх справ України за боржником зареєстровано транспортний засіб марки «PORSHE», модель «CAYENNE». Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області оголошено в розшук майно боржника «PORSHE», 01.12.2021 року виконавцем накладено арешт на автомобіль, та винесено постанову про оголошення в розшук автомобіля боржника. Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника фізичної особи вбачається, що ОСОБА_1 само зайнята особа, яка самостійно нараховує (сплачує) дохід від здійснення підприємницької або незалежної професійної діяльності. В межах розгляду справи вбачається, що боржник має майно на яке може бути звернуто стягнення, зокрема це автомобіль марки «PORSHE», модель «CAYENNE», оскільки постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області оголошено в розшук рухоме майно боржника. Крім того 02.03.2022 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська винесено ухвалу якою зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 67694003 з примусового виконання виконавчого напису № 2157 вчиненого 07.09.2021 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 заборгованості яка виникла за Договором позики. Тому просить суд у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича відмовити.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

Суд, вивчивши подання приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що подання підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ст.32 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Порядок та підстави звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, передбачені ст. 366 ЦК України. Кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі ст. 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Питання звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, регулюється ст. 371 ЦК України, згідно з якою кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Отже, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу з боржника, який не має іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику або третій особі прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11 квітня 2018 року по справі № 464/2227/17.

Із матеріалів справи вбачається, що 02.09.2017 року між боржником та третьою особою був зареєстрований шлюб, відомостей про його розірвання не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно зареєстровано право власності на нежитлові будівлі загальною площею, 576,49 кв.м., що знаходиться в с. Тарасівка, Магдалинівського району Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу № 815, виданого 08.11.2019 та земельну ділянку, що знаходиться на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу № 813, виданого 08.11.2019 року за дружиною боржника , третьою особою ОСОБА_3 .

Отже, нежитлові будівлі та земельна ділянка дійсно набута у власність третьою особою дружиною боржника під час її перебування у зареєстрованому шлюбі із боржником.

Частиною другою статті 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Крім того, відповідно до статей 60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, норми ст.ст. 60, 70 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 по справі №327/504/17).

За таких обставин суд виходить із того, що частки у спільному сумісному майні подружжя є рівними.

При вирішенні питання суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільно-процесуального законодавства. При розгляді подання державного виконавця в порядку ст. 443ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду. Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій зазначається конкретне майно, що підлягає саме виділу. Власники, які вважають, що у зв`язку зі зверненням стягнення на майно боржника у випадках, коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, порушені їх майнові права у виконавчому провадженні, у зв`язку з накладенням арешту на майно, мають право звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення його з-під арешту.

А тому, за таких умов суд приходить до переконання, що державним виконавцем надані належні і достатні докази, які свідчать про належність спірного майна на праві спільної сумісної власності боржнику, а тому клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись ст. 443 ЦПК України, ст. 60, 70 СК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича, заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою- задовольнити.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_1 у спільному майні, а саме: нежитлові будівлі загальною площею 576,49 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , як Ѕ частку, що належить на праві приватної власності дружині боржника ОСОБА_4 , а також визначити частку майна боржника ОСОБА_1 у спільному майні, а саме: земельної ділянки, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с/рада Почино Софіївська, кадастровий номер: :05:002:0279, як Ѕ частку, що належить на праві приватної власності дружині боржника ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Ковальчук