УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Шаренко С.Л.,

при секретарі Реуцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому удовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа державний реєстратор Зміївської міської ради Калініна Людмила Миколаївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторія Сергіївна про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, -

встановив:

31.07.2018 представник позивача, звернувся до суду з позовом до відповідачів, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа державний реєстратор Зміївської міської ради Калініна Людмила Миколаївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторія Сергіївна про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2018, справу розподіллено в провадження судді Чередник В.Є.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.09.2018 позовну заяву прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.10.2019 у справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду у судове засідання.

19.02.2020, представник позивача надав до суду (суддя Чередник В.Є.) заяву, про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 справу розподіллено в провадження судді Шаренко С.Л. Розгляд справи розпочато з початку.

21.10.2020 в судове засідання представник позивача не з`явився, причину не явки суду не повідомив.

01.12.2020 в судове засідання представник позивача повторно не з`явився, надав до суду заяву, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. (а.с. 137).

24.12.2020 представник позивача в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив.

17.02.2020 представник відповідача в четверте не з`явився в судове засідання, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 165).

26.03.2021 представник позивача в п`яте не з`явився в судове засідання , причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. (а.с. 204).

26.05.2021 представник позивача в шосте не з`явився в судове засідання, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно т належним чином, заяв про розгляд справи без участі представника позивача до суду не надав.

13.07.2021 представник позивача в сьоме в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив.

06.09.2021 представник позивача в восьме в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив.

21.10.2021 представник позивача в дев`ятий раз в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розгляд справи відкласти, у зв`язку з зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

13.12.2021 представник позивача в десятий раз в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

09.02.2022 представник позивача в одинадцятий раз в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

24.03.2022 та 21.06.2022 представник позивача в судові засідання також не з`явився, причину не явки суд не повідомив.

29.08.2022 представник позивача в судове засідання вкотре не з`явився, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

10.10.2022 представник позивача в судове засідання знову не з`явився, надав до суду заяву з проханням розгляд справи відкласти, у зв`язку з зайнятістю представника позивача в іншому судовому засіданні.

Представник відповідачів адвокат Устименко І.А. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням залишити позовні вимоги Інспекції без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою представника позивача у судове засідання.

Третя особа приватний нотаріус ХМНО Луценко В.С. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю.

Третя особа державний реєстратор Зміївської МР Калініна Л.М. в судове засідання не з`явилась, причину не явки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно, відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених статтями 43, 44 ЦПК України.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під «добросовісністю» необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» ЄСПЛ роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Частиною другою статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Системний аналіз вищевказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.

Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 16 березня 2020 року у справі № 390/1076/18-ц, від 19 вересня 2018 року у справі 760/1143/16-ц, від 27 червня 2018 року у справі № 201/15122/15-ц.

З матеріалів справи вбачається, що позивач повідомлений та обізнаний про дату, час і місце проведення судового засідання, до суду з моменту розподілу позовної заяви в провадження судді Шаренко С.Л. не з`являється, неявка у судове засідання є повторною, на підтвердження поважності причин неявки до суду будь-яких документів не надає, заяви про розгляд справи за відсутності позивача до суду не надходило.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позову Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Харківської міської ради на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.08.2018 задоволено заяву Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про забезпечення позову та вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на нежитлову будівлю літ. «Д-1» загальною площею 31,5 кв.м. яка розташована по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Оскільки позовні вимоги Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради залишені без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 158, 223, п. 3 ч. 1 257, 258, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа державний реєстратор Зміївської міської ради Калініна Людмила Миколаївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторія Сергіївна про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності - залишити без розгляду.

Роз`яснити представнику Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.08.2018, шляхом скасування заборони відчуження на нежитлову будівлю літ. «Д-1» загальною площею 31,5 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.Л. Шаренко