Справа № 296/744/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участі секретаря судового засідання Репіковій З.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу №296/744/19 за позовом Приватного підприємства «Творчо-виробничий центр «Олеся» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Сєтака Віктора Ярославовича, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира 29 січня 2019 року надійшли матеріали вказаної позовної заяви, де представник позивача просить:

- визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, посвідчений 10 грудня 2018 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтком В.Я. за номером 12738;

- визнати протиправним та скасувати рішення держаного реєстратора приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтка В.Я. про держану реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44520087 від 10 грудня 2018 року (номер запису про право власності 29361297);

- скасувати запис від 10 грудня 2018 року про право власності ОСОБА_2 на 204/1000 частки земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :03:012:0027, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01, номер запису про право власності 29361297 (а.с.1-4).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 10 грудня 2018 року ОСОБА_1 без згоди законного землекористувача, ПП «ТВЦ «Олеся», подарувала ОСОБА_2 204/1000 частки земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :03:012:0027, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що входить до складу земельної ділянки площею 0,4000 га по АДРЕСА_2 . Користувачем земельної ділянки площею 0,4000 га по АДРЕСА_2 є ПП «ТВЦ «Олеся» на підставі державного акту на право користування землею Б №022692, виданого на підставі рішення Житомирської міської ради від 26 лютого 1993 року, яке є чинним. Земельна ділянка площею 0,1 га по АДРЕСА_1 протиправно була передана у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в зв`язку з чим, договір дарування 204/1000 її частки ОСОБА_2 є недійсним.

Крім того, в ОСОБА_1 у момент придбання квартири АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 26 вересня 2002 року, не виникло жодних прав на земельну ділянку, оскільки вона придбала у власність не житловий будинок, а квартиру в ньому.

Ухвалою судді від 15 лютого 2019 року позов ПП «ТВЦ «Олеся» прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.51).

Позивач 19 березня 2019 року надав суду письмове клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №296/390/19 за позовом ПП «ТВЦ «Олеся» до державного реєстратора Житомирського міського управління юстиції Житомирської області Гладишевої Софії Дмитрівни, Житомирської міської ради, Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування записів про право власності (а.с.52).

Від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Сєтака В.Я. 04 квітня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що на момент посвідчення спірного правочину право власності на належну ОСОБА_1 частину земельної ділянки було належним чином зареєстровано в Державному реєстрі речових прав та перевірено ним у відповідності із законодавством України. Сторонами були подані всі документи, необхідні для посвідчення спірного договору дарування. Причин для відмови у вчиненні нотаріальної дії відповідно до чинного законодавства України ним виявлено не було. Доказів та обставин недійсності договору дарування земельної ділянки позивач не надає і не наводить.

Крім того, рішення про державну реєстрацію права власності за №44520087 від 10 грудня 2018 року прийняте ним, у зв`язку з вчиненням нотаріальної дії, а саме: посвідчення договору дарування земельної ділянки, та з дотриманням вимог чинного законодавства України. Позивачем не наведено жодної підстави для визнання вказаного рішення протиправним, відсутні посилання на неправомірні дії нотаріуса, як державного реєстратора (а.с.68-70).

Ухвалою суду від 04 квітня 2019 року було зупинене провадження у справі №296/744/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №296/390/19 (а.с.79).

Ухвалою судді від 20 січня 2022 року провадження у справі №296/744/19 поновлено та призначено підготовче судове засідання (а.с.96).

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Сєтак В.Я. надав 06 червня 2022 року заяву про розгляд справи за його відсутності, де при розгляді справи покладається на розсуд суду (а.с.139).

07 червня 2022 року представник позивача надіслав суду заяву про розгляд підготовчого судового засідання за його відсутності, в якій повідомив, що не заперечує проти закриття підготовчого провадження у справі та призначення її до розгляду по суті (а.с.143).

Ухвалою від 07 червня 2022 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.149-150).

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Сєтак В.Я. надав 15 серпня 2022 року та 19 жовтня 2022 року заяви про розгляд справи за його відсутності, де при розгляді справи покладається на розсуд суду (а.с.167, 189).

22 листопада 2022 року представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, де позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

У цивільній справі №296/6647/16-ц рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 13 липня 2017 року та постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року встановлено, що згідно державного акту на право користування землею серії Б №022692, виданого на підставі рішення Житомирської міської ради від 26 лютого 1993 року, ПП «ТВЦ «Олеся» у м. Житомирі надана з правом користування земельна ділянка площею 0,4000 га для будівництва культурно-адміністративного центру з прибудованим дев`ятиповерховим житловим будинком на розі вулиць Київська-Театральна, 5-а, 5-б та будинку по

АДРЕСА_4 розміщений на земельній ділянці, яка включена до державного акту на право користування землею, що виданий ПП «ТВЦ «Олеся», яке має право на мирне володіння майном земельною ділянкою, що надана підприємству на законних підставах в постійне користування.

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 вересня 2002 року, укладеного між останньою та ОСОБА_4 , належить квартира АДРЕСА_3 .

Як вбачається з копії договору дарування земельної ділянки від 10 грудня 2018 року, ОСОБА_1 без згоди законного землекористувача - ПП «ТВЦ «Олеся», подарувала ОСОБА_2 204/1000 частки земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :03:012:0027, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.191-192).

Крім того, рішенням Корольовського районного суду м. Житомира №296/390/19 2/296/621/21 від 05 квітня 2021 року, яке набрало законної сили 31 травня 2021 року, встановлено, що відповідно до п.64 додатку 1 до рішення Житомирської міської ради №91 від 09 лютого 2016 року «Список громадян, яким надаються земельні ділянки у власність та будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», ОСОБА_1 надано земельну ділянку у спільну часткову власність площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 28 листопада 2019 року у справі №906/538/16 за позовом ПП «ТВЦ «Олеся», яке набуло законної сили, п.64 додатку 1 до рішення Житомирської міської ради №91 від 09 лютого 2016 року визнано протиправним та скасовано як такий, що не відповідає вимогам законодавства та порушує законні права постійного землекористувача земельною ділянкою, щодо якої прийнято рішення - ПП «ТВЦ «Олеся».

Внаслідок викладених обставин, судовим рішенням №296/390/19 2/296/621/21 від 05 квітня 2021 року, в тому числі, припинено право власності ОСОБА_2 на 204/1000 частки земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :03:012:0027, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01, номер запису про право власності 29361297 та закрито розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна 01 (а.с.108-114).

Згідно положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із п.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Нормами п.3 ч.1 ст.346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.

У відповідності до ч.1, 3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України , зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що внаслідок визнання протиправним та скасування п.64 додатку 1 до рішення Житомирської міської ради №91 від 09 лютого 2016 року, права власності ОСОБА_1 на 204/1000 частки земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :03:012:0027, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 припинені.

За встановлених обставин вбачається, що договір дарування земельної ділянки від 10 грудня 2018 року порушує законні права ПП «ТВЦ «Олеся» як постійного землекористувача земельною ділянкою площею 0,1 га, кадастровий номер :03:012:0027, розташованої за вказаною адресою, яка входить до складу земельної ділянки площею 0,4000 га по АДРЕСА_2 .

З огляду на викладене, суд вбачає наявність підстав для визнання вказаного договору недійсним та визнання протиправним і скасування рішення держаного реєстратора приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтка В.Я. про держану реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44520087 від 10 грудня 2018 року (номер запису про право власності 29361297), на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 10 грудня 2018 року внесено запис №29361297 про право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 204/1000 частки спірної земельної ділянки.

Позовну вимогу про скасування запису від 10 грудня 2018 року про право власності ОСОБА_2 на 204/1000 частки земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :03:012:0027 суд вважає безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню, оскільки судовим рішенням №296/390/19 2/296/621/21 від 05 квітня 2021 року таке право власності припинене, а розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна 01 закрито.

За змістом ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року за № 14, роз`яснено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Слід зазначити, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст.48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

При цьому, суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача, оскільки згідно сталої практики Верховного Суду, звернення до суду з позовом до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, суд вбачає визначені законом підстави для відмови в задоволенні позову до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Сєтака В.Я., який є неналежним відповідачем, оскільки відповідачами за вимогами про оскарження державної реєстрації права власності є особи, за якими відповідне право було зареєстроване. Окрім того, в позовній заяві ніяким чином не обгрунтовано порушення прав позивача приватним нотаріусом, вчинення останнім дій які б суперечили Закону України "Про нотаріат".

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.4, 12, 13, 76 - 89, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Приватного підприємства «Творчо-виробничий центр «Олеся» () задовольнити частково.

Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, посвідчений 10 грудня 2018 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтком Віктором Ярославовичем за номером 12738.

Визнати протиправним та скасувати рішення держаного реєстратора приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака Віктора Ярославовича про держану реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44520087 від 10 грудня 2018 року (номер запису про право власності 29361297).

В решті вимог позовної заяви відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Приватного підприємства «Творчо-виробничий центр «Олеся» сплачений судовий збір у розмірі 3 842 (три тисячі вісімсот вісімсот сорок два) грн. 00 коп., по 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять один) грн. 00 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя В. П. Маслак