Справа № 395/155/20 Провадження № 2/395/3/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2022 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Володимира Орендовського,

при секретарі судового засідання Людмилі Печоріній,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без права самостійної вимоги Комунальне підприємство «Новомиргородські муніципальні інженерні мережі» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без права самостійної вимоги Комунальне підприємство «Новомиргородські муніципальні інженерні мережі» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2019 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 157653439 від 26.09.2019 року. В ніч з 22.12.2019 року на 23.12.2019 року квартира позивача була залита з квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно акту обстеження встановлено, що «...підтоплення квартири АДРЕСА_3 виникло в ніч з 22.12.2019 року на 23.12.2019 року в результаті розриву газового шланга, що використовувався не за своїм призначенням, та був змонтований мешканцями квартир АДРЕСА_4 самостійно після встановленого ними насосу для підвищення тиску води в системі водопостачання кв. № 29. Вентиль вводу водопостачання в період відсутності власників квартири АДРЕСА_4 в суміщеному санвузлі з ванною кімнатою не був перекритий...». З метою підтвердження вимог щодо встановлення розміру матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири позивач звернулася до ФОП ОСОБА_3 , який є експертом на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 , з метою проведення технічного обстеження на предмет підтоплення квартири в АДРЕСА_5 . Згідно локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 від 27.12.2019 року вірогідний розмір матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, з урахуванням вартості матеріалів, складає 24 362 грн. Таким чином, в зв`язку з вищевикладеним позивачу була завдана матеріальна шкода в розмірі 24 362 грн.,пов`язана з проведенням ремонтно-будівельних робіт щодо усунення наслідків залиття квартири, а також моральна шкода в розмірі 15 000 грн. В зв`язку із залиттям, квартира позивача зазнала значних пошкоджень, в квартирі набухла штукатурка, повністю повідпадали шпалери, меблі та техніка прийшла в непридатність, розкисли підлога та стеля. Затоплення було настільки суттєвим, що крім квартири позивача були затоплені також ще дві квартири (в меншій мірі). В квартирі позивача був зроблений сучасний ремонт, але на теперішній час кухня, спальня та вітальня непридатні для проживання та потребують ремонту, що виражається у необхідності розбирання плінтусів, розбиранні покриттів підлог з лінолеуму, розбиранні багетів, розбиранні стель з гіпсокартону, зніманні та заміні шпалер, вирівнюванні шпаклівки, облицюванні стель, фарбуванні стелі, улаштуванні покриття з лінолеуму, улаштуванні плінтусів, обклеюванні стін шпалерами. Крім того, в зв`язку з розм`якшенням меблів позивачу необхідно здійснити їх заміну, техніка, якою позивач користувалася (комп`ютер) вийшла з ладу. Враховуючи вищевикладене та те, що внаслідок залиття квартири позивача та пошкодження майна позивач зазнала душевних страждань, змінився звичайний ритм її життя, позивач змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя у не відремонтованій квартирі.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 24362 грн.,у рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд задовольнити їх.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково, оскільки не згодна з вартістю відновлювального ремонту після залиття квартири позивача, який зазначено у позовній заяві.Відповідач

Представник третьої особи КП «Новомиргородські муніципальні інженерні мережі» повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються повному розмірі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.6 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Згідно ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 177 ЖК України встановлено, що громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 117 (а.с.11) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 157653439 від 26.09.2019 року (а.с.12-13).

Згідно Акту обстеження від 24 грудня 2019 року встановлено, що підтоплення квартири АДРЕСА_3 виникло в ніч з 22.12.2019 року на 23.12.2019 року в результаті розриву газового шланга, що використовувався не за своїм призначенням, та був змонтований мешканцями квартир АДРЕСА_4 самостійно після встановленого ними насосу для підвищення тиску води в системі водопостачання кв. № 29. Вентиль вводу водопостачання в період відсутності власників квартири АДРЕСА_4 в суміщеному санвузлі з ванною кімнатою не був перекритий (а.с.14).

Відповідно до експертного висновку № 2330/2331/20-27 від 30.03.2022 року вартість будівельних робіт (відновлювального ремонту) після затоплення в ніч з 22.12.2019 року на 23.12.2019 року квартири АДРЕСА_1 , що належить позивачці ОСОБА_1 складає 27 550,00 грн. (а.с.128-133).

Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути суму матеріальної шкоди у розмірі 24 362 грн., оскільки така сума є обґрунтованою та підтверджується належними і допустимими доказами, при цьому суд не виходить за межи позовних вимог (принцип диспозитивності).

Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (додаток 4), яким комісійно описується, що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, встановлюються причини залиття, надаються висновки і рекомендації комісії про те, що необхідно зробити і хто заподіяв шкоду. Даний акт підписується членами комісії, затверджується начальником житлово-експлуатаційної організації та надається для ознайомлення мешканцям квартир.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, цивільне законодавство покладає на відповідача обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а на позивача обов`язок доведення наявності шкоди та її розмір.

Правова позиція у подібних правовідносинах висловлена в Постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 263/7910/17 та від 11 грудня 2018 року 759/5781/16-ц та в Постанові верховного Суду від 23 листопада 2018 року у справі № 753/ 20314/15-ц.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, заподіяна майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, що її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина вказаної особи.

Крім того, судом встановлено, що позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в моральних переживаннях, так як спричинені незручності через підтоплення квартири, оскільки житло зазнало значних пошкоджень та потребує ремонту.

Згідно з ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

При з`ясуванні фактів, з якими закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.

Виходячи з викладеного вище, приймаючи до уваги відповідне обґрунтування моральної шкоди з боку позивача, обставин її завдання з вини відповідача у зв`язку з затопленням квартири, моральних переживань позивача, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує положення ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України, згідно яких, крім судового збору, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, також належать: витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з наданням доказу.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката, одночасно з іншими витратами, несуть сторони, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., які було сплачено за послуги адвоката,що підтверджується договором про надання правової допомоги № б/н від 10.01.2020 р. та квитанцією № б/н від 10.01.2020 року (а.с.39-40).

Вирішуючи питання щодо судового збору, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 1121,07 грн. (840,80 грн. + 280,27 грн.), що відповідає вимогам ст.141 ч.1 ЦПК Українита підтверджується квитанціями АТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1 від 29.01.2020 року (а.с.1) та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від N06014054М від 19.05.2022 року (а.с.164).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без права самостійної вимоги Комунальне підприємство «Новомиргородські муніципальні інженерні мережі» про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 24 362 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят дві) гривні 00 копійок на відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди, 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок на витрати правової допомоги, судовий збір у розмірі 1121 (одна тисяча сто двадцять одна) гривня 07 копійок, а всього стягнути 35 483 (тридцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят три) гривні 07 копійок.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення буде виготовлений30 травня 2022 року.

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області Володимир Орендовський