Справа № 727/7328/13-ц
Провадження № 6/727/99/22
У Х В А Л А
12 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Літвінової О.Г.
при секретарі Вальків А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, -
Заявник звернувся до суду з заявою про заміну стягувача його правонаступником посилаючись на те, що 18.12.2013 року Шевченківський районний суд м. Чернівці ухвалив рішення по справі №727/7328/13-ц про стягнення з боржника (відповідача), яким є ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № СК-461-000214/8-2008.
04.07.2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № СК-461-000214/8-2008.
Тому, просили замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», щодо виконання рішення у справі №727/7328/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № СК-461-000214/8-2008.
Від представника боржника ОСОБА_1 адвоката Чайки С.В. надійшла заява, у якій він просить відмовити у задоволенні заяви.
Від заявника надійшла заява в якій він просить провести судове засідання без участі представника.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява ТОВ «Вердикт Капітал» не підлягає до задоволення з наведених нижче підстав.
04.07.2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором №СК-461-000214/8-2008 від 14.08.2008 року.
Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ст.55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.03.2021 року у справі №910/2954/17.
Як вбачається з матеріалів справи, 30.12.2013 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.12.2013 року на підставі заяви представника АТ «Родовід Банк» видано виконавчий лист, який було направлено на виконання до державної виконавчої служби
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.08.2017 року у справі №727/7814/17, скаргу ПАТ «Родовід Банк» до державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на бездіяльність державного виконавця задоволено, поновлено строк на подання скарги, визнано протиправною бездіяльність державного виконавця та скасовано постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу від 22.03.2017 року.
Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час видачі виконавчого листа, виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року.
Отже, виконавчий лист №727/7328/13-ц, виданий Шевченківським районним судом м. Чернівці, підлягав пред`явленню стягувачем до примусового виконання протягом одного року з дня набрання рішенням законної сили.
Згідно з п.1 ч.1, ч.2 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
У справі, що розглядається, виконавчий лист пред`явлено стягувачем до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, тобто строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перервався і, розпочавшись з початку, закінчився - 22 березня 2018 року.
Оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився, тому подання заяви про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви, тому що такі дії порушують принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.
Крім того, укладаючи договір відступлення прав вимоги у працівників заявника не було жодних перешкод в отриманні інформації про стан виконання рішення суду. У випадку встановлення, що строк пред`явлення виконавчого листа вже минув, заявник міг відмовитись від укладення договору в частині цього кредиту.
Відповідно до ч. 1 статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, зміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також з інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.
Заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютними і обмежене часовими рамками певних стадій судового процесу.
Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям.
Зміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа (три роки) означатиме, що стягував після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін, шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що безпосередньо впливає на права і інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого часу. Такі протиправні дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.
Аналогічна позиція викладена в постанови Верховного суду від 11 березня 2021 року у справі №910/2954/17.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.55, 442 ЦПК України, ст.ст.1, 11, 15, 22, 23 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -
В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо в Чернівецький апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.Г.Літвінова