Справа № 296/1747/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.

за участі секретаря судового засідання Репіковій З.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_3 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир про визнання рішення неправомірним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир про зняття його з квартирного обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадян;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомир відновити черговість квартирного обліку з 1996 року та включити позивача у список громадян, які потребують поліпшення житлових умов, зі збереженням порядкового номеру, який був станом на 12.02.1996р.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 вказав, що він є ветераном військової служби та 07.08.1998 року згідно наказу командувача військ північного оперативного командування № НОМЕР_1 був звільнений з лав Збройних сил України з посади інструктора роти типового забезпечення в запас.

В ході проходження військової служби позивач не був забезпечений житлом. Згідно довідки військової частини № НОМЕР_2 Міністерства оборони України №340 від 13.11.1995 р. підтверджено, що позивач здав відомчу площу квартирним органам Міністерства Оборони СРСР 03.09.1992р. Позивач також не був забезпечений житлом в період з 10.01.1992р. по 25.11.1996р. Вбачається, що ОСОБА_3 станом на 21.03.2002р. відсутній у числі осіб, на чиє ім`я зареєстровані будинки або їх частини у м. Житомирі.

13.01.2022 ОСОБА_3 дізнався, що станом на 01.01.2022р. він не перебуває на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов в КЕВ м. Житомира. З огляду на вищезазначене, ОСОБА_4 просить позов задовольнити та включити у список громадян, які потребують поліпшення житлових умов, зі збереженням порядкового номеру, який був станом на 12.02.1996 р.

Від представника відповідача надійшов відзив з якого вбачається, що згідно Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 03.02.1995 р. № 20, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1995р. за № 43/579 рішення щодо прийняття на квартирний облік та щодо зняття з квартирного обліку військовослужбовців приймаються створеною для забезпечення квартирного обліку житловою комісією військової частини де вони проходять військову службу. В свою чергу, в квартирно - експлуатаційних органах (КЕВ, КЕЧ) ведеться узагальнений облік військовослужбовців, що перебувають у відповідних чергах на отримання житла на підставі списків, що надає житлова комісія військових частин. У квартирно-експлуатаційному відділі м. Житомир відсутня будь-яка інформація щодо зняття ОСОБА_3 з квартирного обліку оскільки відповідних рішень КЕВ приймати неуповноважені.

Відповідно до відповіді на відзив, представник позивача зазначає, що саме відповідач несе відповідальність за правильність даних квартирного обліку як правонаступник Коростенського КЕВ.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити. Вказала, що ОСОБА_3 було поставлено на облік 10.01.1992 р. військовою частиною, що підтверджується лише довідкою від 12.02.1996р.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Вказав, що довідка яка була видана позивачу про перебування на обліку надається на підставі узагальнених даних, які зберігаються в КЕВ м. Житомир.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звільнений у запас з посади інструктора їдальної роти типового забезпечення згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 223 від. 28.10.1998р. та витягу з наказу командувача військ північного оперативного командування № НОМЕР_1 від 07.08.1998р. (а.с.10-11).

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що ОСОБА_3 перебував на квартирному обліку при в/ч НОМЕР_2 з 12.02.1996р. складом сім`ї 3 особи. За час проходження військової служби житлом по лінії МО не забезпечувався, що підтверджується довідкою Квартирно-експлуатаційної частини від 26.02.2002р. № 301 (а.с. 15)

Позивач дійсно не забезпечувався жилою площею з 10.01.1992 р. по 25.11.1996 р., що підтверджується довідкою Житомирської квартирно-експлуатаційної частини від 11.04.2002р. № 551.

Відповідно до довідки Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації м. Житомира від 21.03.2002р. № 526 ОСОБА_3 відсутній у числі осіб, на ім`я яких зареєстровані будинки або їх частини у м. Житомирі (а.с. 14)

Згідно відповіді ТВО начальника КЕВ м. Житомир працівника ЗСУ ОСОБА_5 від 13.01.2022р. № 109 на адвокатський запит, ОСОБА_3 станом на 01.01.2022р. на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов в Квартирно-експлуатаційному відділ м. Житомир не перебуває (а.с. 17).

Вирішуючи питання на предмет задоволення позову, суд враховує наступне.

Приписами ст.47 Конституції України визначено, зокрема, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі по тексту Закон) , який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, згідно з ч.1 ст.12 Закону (в редакції від 08.10.1997, що діяла на час звільнення позивача з військової служби) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу України ( 5464-10 ).

До одержання постійного жилого приміщення військовослужбовцям, зазначеним у цьому пункті, надаються службові жилі приміщення. У разі відсутності такого житла військова частина зобов`язана тимчасово орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовця та його сім`ї або за бажанням військовослужбовця виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) ним жилого приміщення на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Офіцери, прапорщики, мічмани і військовослужбовці надстрокової служби при звільненні з військової служби в запас чи у відставку за вислугою років, а також у зв`язку із скороченням чисельності або штату військовослужбовців забезпечуються жилою площею у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Приписами ч.2 ст.40 Житлового кодексу УРСР визначено вичерпний перелік підстав, коли громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов.

Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР (п.3 ч.2 ст. 40 Житлового кодексу УРСР).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність з чинним законодавством затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (надалі Інструкція).

Так, частиною 1 Розділу 2 Інструкції визначено, що для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі - військова частина) утворюються житлові комісії (далі - житлова комісія військової частини).

До житлових комісій військових частин також належать житлові комісії квартирно-експлуатаційних органів та військових комісаріатів, які утворюються для ведення у встановленому порядку обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, або виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення особами з числа звільнених із військової служби в запас або відставку.

Згідно частини 7 Розділу 2 Інструкції житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо:

- взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею);

- взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;

- надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення;

- зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;

- внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;

- перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва.

Відповідно Наказу Міністерства оборони України від 03.02.1995 р. № 20 « Про внесення змін та доповнень до «Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України» п. 37, військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

Відповідно до Положення про квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира від 30.06.2021р. № 254 основними завданнями КЕВ м. Житомир є:

- забезпечення військових частин фондами військового містечка та земельними ділянками;

- утримання і експлуатація фондів військових містечок, які перебувають в користуванні військових частин та забезпечення цих фондів комунальними послугами та енергоносіями;

- відновлення казармено-житлового фонду, комунальних споруд інженерних мереж;

- забезпечения військових частин квартирним майном;

- ведення обліку військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби в запас або відставку та членів їх сімей які потребують поліпшення житлових умов;

- організація забезпечення військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби в запас або відставку та членів їх сімей житловими приміщеннями та виплати компенсації за належне для отримання житлові приміщення.

З вищенаведеного вбачається, що виключно Житлова комісія військової частини може приймати рішення про взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

З огляду на вище наведене, позивачем на підтвердження вимог заявлених в позовній заяві не надано суду рішення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир про зняття останнього з квартирного обліку. Жоден із наданих суду доказів не містить підтвердження факту прийняття КЕВ м. Житомирі оскаржуваного рішення.

Ухвалою суду від 19.04.2022р. відповідача було зобов`язано надати суду завірену копію рішення, що було підставою для зняття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартирного обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов.

Однак, згідно відзиву та пояснень представника відповідача в судовому засіданні такого рішення КЕВ м. Житомира не приймало за відсутністю повноважень, на обліку в КЕВ м. Житомир позивач не перебував.

Одже, позивач, у порушення наведених приписів процесуального законодавства, не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність заявлених ним позовних вимог, клопотань про витребування додаткових доказів перед судом не заявлено.

Враховуючи зазначене, в задоволенні позовної вимоги про визнати протиправним рішення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир про зняття ОСОБА_3 з квартирного обліку слід відмовити за безпідставністю.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир відновити черговість квартирного обліку з 1996 року та включити позивача у список громадян, які потребують поліпшення житлових умов, зі збереженням порядкового номеру, який був станом на 12.02.1996 року, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до Положення про квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира від 30.06.2021р. № 254 відновлення черговості квартирного обліку не входить до переліку основних завдань КЕВ м. Житомир.

Разом з тим, оскільки вказана вимога є похідною від вимоги про визнання протиправним рішення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир про зняття позивача з квартирного обліку, яка задоволенню не підлягає, вимога про зобов`язання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир відновити черговість квартирного обліку з 1996 року та включити позивача у список громадян, які потребують поліпшення житлових умов, зі збереженням порядкового номеру, який був станом на 12.02.1996 року, також не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя В. П. Маслак