Справа № 203/4638/19
Провадження № 2-др/203/23/2022
25.11.2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Єдаменко С.В.,
при секретарі Медведєвій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Ужва Тетяна Миколаївна, про визнання бездіяльності протиправною, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та зобов`язання вчинити дії, -
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та зобов`язання вчинити дії було задоволено, визнано протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області щодо не нарахування ОСОБА_3 страхових виплат за період з 01 серпня 2014 року по 07 липня 2018 року, зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області здійснити нарахування ОСОБА_3 страхових виплат за період з 01 серпня 2014 року по 07 липня 2018 року, визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 на страхові виплати, належні ОСОБА_3 за період з 01 серпня 2014 року по 07 липня 2018 року та стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 684 грн. 00 коп.

01 листопада 2022 року представником позивача подано заяву про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 6 000 грн.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, своїх представників не направили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду заяви не надавали, тому суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності всіх учасників справи та на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Вирішення питання про розподіл судових витрат в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України судом розглядається після ухвалення рішення у справі.

Як встановлено в судовому засіданні, 01 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та зобов`язання вчинити дії ухвалено рішення, яким позов задоволено, визнано протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області щодо не нарахування ОСОБА_3 страхових виплат за період з 01 серпня 2014 року по 07 липня 2018 року, зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області здійснити нарахування ОСОБА_3 страхових виплат за період з 01 серпня 2014 року по 07 липня 2018 року, визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 на страхові виплати, належні ОСОБА_3 за період з 01 серпня 2014 року по 07 липня 2018 року та стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 684 грн. 00 коп.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 8 ст.141ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.141).

Під час розгляду справи, стороною позивача у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України було зроблено усну заяву про надання доказів щодо понесених витрат на правову допомогу та заяви про стягнення цих судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Рішення суду по справі було ухвалено 01 листопада 2022 року, а повний текст рішення було складено 11 листопада 2022 року, та 01 листопада 2022 року представником позивача було подано заяву про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на правову допомогу з відповідними доказами.

Згідно ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача під час підготовки позову до суду та під час розгляду цивільної справи в судах представляла адвокат Данилова Анна Геннадіївна, що діяла згідно договорів про надання правової допомоги № 15/03-Ц від 25 березня 2019 року та № 03/06 від 03 червня2020 року та виданого на їх підставі ордеру, які були надані до позовної заяви разом із актом приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 31 жовтня 2019 року, меморіальним ордером від 18 вересня 2019 року про сплату за надані послуги за договором коштів в сумі 3 000 грн., додатковою угодою № 1 до договору № 03/06 від 03 червня 2020 року, актом приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 03 червня 2020 року та квитанцією про отримання адвокатом коштів в сумі 2 500 грн.

Згідно актів приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 31 жовтня 2019 року та від 03 червня 2020 року на загальну суму 6 000 грн., позивачу були надані наступні послуги: зустріч з клієнтом, правовий аналіз наданих клієнтом документів 250 грн. (30 хвилин); складання адвокатських запитів 1 500 грн. (3 години); підготовка заяви 500 грн. (30 хвилин); складання та подача позовної заяви до суду 1 500 грн. (3 години); складання апеляційної скарги на рішення суду 2 500 грн.

В зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача підтверджених належними доказами фактично понесених витрат на правову допомогу в сумі 6 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133, 134, 137, 141, 223, 258, 259, 263-268, 270 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Ужва Тетяна Миколаївна, про визнання бездіяльності протиправною, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (код , адреса: 49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 93) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено29.11.2022 р.

Суддя С.В. Єдаменко