Справа № 752/2487/21
Провадження № 2/761/1494/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Соломон О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Корал Тревел» про захист прав споживача та стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И В:

22.01.2021 року до Голосіївського районного суду м.Києва надійшла зазначена позовна заява.

16.07.2021 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла зазначена позовна заява за підсудністю.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідачів на рахунок позивача в рахунок відшкодування завданих збитків 29 150,00 грн.

Вимоги позову обгрунтовані тим, що у січні 2020 року позивач уклала із ФОП ОСОБА_2 договір №17012020 про туристичне обслуговування за умовами якого позивач придбала тур в Туреччину. Як зазначає позивач, вона тур оплатила в повному обсязі, сплативши 27 875,20 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що при продажу туру Туроператором ТОВ «Корал Тревел» та Турагентом ФОП ОСОБА_2 були порушені норми Закону України «Про туризм». Так позивач зазначає, що після укладення договору та його повної сплати, але до початку подорожі 24.01.2020 року у Туреччині стався землетрус магнітудою 6,8 балів з епіцентром у провінції Елязиг, масованими руйнуваннями та жертвами. В місці першої запланованої подорожі також відчувалися поштовхи. Як тільки позивач дізналася про це, 25.01.2020 року (початок тура - 27.01.2020 року) повідомила ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору на підставі ст.20 Закону України «Про туризм» - у зв`язку зі зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору.

Повторний землетрус відбувся 28.01.2020 року.

Як вказує позивач, під час укладення договору їй не було надано інформацію про стан навколишнього природного середовища, як це передбачено в ст.19-1 Закону України «Про туризм»; відбулось погіршення умов туристичної подорожі (ст.20 Закону) та позивач понесла збитки, на підставі положень статей 24, 30, 33 Закону України «Про туризм» має право на отримання всієї суми сплачених коштів.

26.01.2020 року позивач написала заяву про розірвання договору та компенсацію витрат.

Після тривалих переговорів ФОП ОСОБА_2 повернула позивачу 3 138,00 грн. та 2 884,00 грн., всього 6 022,00 грн.

Так як за подорож позивач сплатила 992 Євро, вона просить стягнути збитки за курсом 34,60 грн. за Євро.

Крім того, на підставі положень ч.2 ст.625 ЦК України, позивач просить стягнути 3% річних в сумі 849,00 грн.

25.11.2021 року до суду надійшов відзив ТОВ «Корал Тревел» на заявлені вимоги в якому представник просить відмовити в задоволенні заявлених вимог на тій підставі, що позивач не надає доказів на підтвердження обставин, які стали підставою для написання заяви про відмову від отримання послуг. Міністерство закордонних справ України не розміщувало попередження про заборону або рекомендації утриматись від подорожі до провінції Кайсері курорту Ерджиес Турецької республіки.

В день початку туру (27.01.2020 року) від ФОП ОСОБА_2 надійшло повідомлення електронною поштою про те що туристка ОСОБА_1 26.01.2020 року написала заяву про відмову від туру і просить повернути кошти. Інша туристка - вирішила скористатись замовленими туристичними послугами. За умови одномісного розміщення в готелі загальна вартість туру склала 19 066,86 грн. Тому позивачці підлягало поверненню 6 022,14 грн., як різниця між вартістю туру для двох та вартістю туру для однієї особи. Вказана сума була повернута позивачу. Вартість авіаквитка на чартерний рейс поверненню не підлягає.

Також представник зазначає, що за договором підписаним між сторонами, туристичні послуги мали надаватись двом особам - позивачу та ОСОБА_3 . Тур сплачений в загальній сумі 25 094,05 грн. трьома платежами.

Рейс туристів 27.01.2020 року було виконано за розкладом. Всі туристи скористались замовленими послугами в повному розмірі.

У відповіді на відзив позивач наполягає на задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених у позові.

Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили.

В судове засідання позивач та третя особа не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Представник відповідача звернулася до суду із заявою про слухання справи в її відсутність та просила відмовити в задоволенні заявлених вимог.

На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Закон України «Про туризм» визначає загальні правові, організаційні та соціально-економічні засади реалізації державної політики України в галузі туризму та спрямований на забезпечення закріплених Конституцією України прав громадян на відпочинок, свободу пересування, охорону здоров`я, на безпечне для життя і здоров`я довкілля, задоволення духовних потреб та інших прав при здійсненні туристичних подорожей. Він встановлює засади раціонального використання туристичних ресурсів та регулює відносини, пов`язані з організацією і здійсненням туризму на території України.

Частина 1 та 2 статті 20 Закону України «Про туризм» передбачає, що за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.

До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України).

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 ст.527 ЦК України).

У відповідності до положень статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

У відповідності до положень статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638 ЦК України).

Частина 1 статті 901 ЦК України визначає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 2 статті 903 ЦК України визначає, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 статті 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Як встановлено судом, 17.01.2019 року ФОП ОСОБА_2 (далі - Турагент), що діє від імені та за дорученням Туроператора ТОВ «Корал Тревел» та ОСОБА_1 (далі - Турист) був укладений Договір №17012020 на туристичне обслуговування.

За умовами договору, Турагент за встановлену в договорі плату зобов`язується забезпечити надання Туристу комплекс туристичних послуг, а Турист зобов`язується на умовах даного договору прийняти і оплатити їх.

Згідно з умовами Договору, Турист замовила туристичні послуги - поїздка до Туреччини в період з 27.01.2020 року по 06.02.2020 року.

Загальна вартість послуг, визначених договором становить 1 984 Євро, що станом на 17.01.2020 року склало еквівалент 55 750,00 грн.

Позивач не надала суду докази сплати вартості туру.

В той же час, з копій квитанцій, які були надані суду представником відповідача вбачається, що за тур сплачено 25 089,00 грн. (12 000,00 грн. + 10 400,00 грн. + 2 689,00 грн.).

Частиною 7 статті 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі:

1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків;

2) не передбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги;

3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів;

4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту;

5) домовленості сторін.

Як ви значено п.2.4.2 Договору, заява Туриста про відмову від туристичних послуг або внесення змін до умов Туру подається Турагенту у письмовій формі і приймається до виконання з дня отримання такої заяви.

26.01.2020 року ОСОБА_1 подала ФОП ОСОБА_2 заяву у відповідності до п.2.4.2 Договору, про прийняття відмови від договору та повернути сплачені кошти. Відмова, як зазначено в заяві, обгрунтована сейсмічно небезпечним станом у районі відпочинку, що на момент придбання туру було невідомо.

Позивач не надала суду доказів що в частині Турецької республіки до якої мала подорожувати позивач був сейсмічно небезпечний стан.

Згідно з положеннями п.2.1.3 Договору, Турагент зобов`язаний надати Туристу повну і достовірну інформацію, передбачену чинним законодавством України та зокрема ст.20 Закону України «Про туризм».

Позивач, як вбачається підписала договір. До суду з позовними вимогами про визнання його недійсним не зверталась.

В той же час, п.7.5 Договору передбачено, що підписанням даного договору Турист підтверджує, що йому була надана необхідна і повна інформація щодо умов туристичного обслуговування передбачена ст.20 Закону України «Про туризм».

Крім того, позивач, при зверненні до суду зазначала, що їй перед укладенням договору не була надана інформація, зокрема, про стан навколишнього природного середовища, як це передбачено положеннями статті 19-1 Закону України «Про туризм».

Однак позивач не надала доказів на підтвердження зазначених обставин та не зазначила яким чином неотримання зазначеної інформації могло вплинути на підписання договору.

Як передбачено п.4.9 Договору, Турагент не несе відповідальності перед Туристом за оплачені послуги, якщо Турист ними не скористався повністю або частково. Будь-які компенсації у цих випадках Туристу не виплачуються.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що кожна із сторін договору може вимагати внесення змін або розірвання договору у зв`язку з істотними змінами обставин, перелік яких передбачено п.п.5.2.1- 5.2.5.

Однак положеннями даного пункту не передбачено таку обставину як землетрус в країні до якої подорожує Турист , як істотну зміну обставин.

Сторони домовились та визначили в п.5.4 Договору, Турист може відмовитися від послуг за даним договором у будь-який час після його підписання, повідомивши Турагента про свою відмову в письмовій формі. Датою анулювання договору вважається дата одержання Туроператором відповідного письмового повідомлення Туриста.

В той же час, як визначено п.5.5 Договору, у випадку відмови Туриста від послуг, Турист відшкодовує Турагенту фактично понесені останнім витрати по бронюванню і оформлення туру відповідно до укладених Туорператором угод із партнерами (готелями, авіакомпаніями і т. ін.).

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, позивачу було повернуто 6 022,14 грн.

Таким чином, оцінивши в сукупності надані суду докази, враховуючи, що суду не надано доказів на підтвердження обставин на які посилається позивач, умови договору не передбачають повернення у даному випадку всієї суми сплаченої за тур, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог.

Керуючисьст.ст. 4, 12, 13, 77-82, 141, 213, 263, 264, 265ЦПК України, суд,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Корал Тревел» про захист прав споживача та стягнення збитків - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 30 листопада 2022 року

Суддя: Н.Г. Притула