Справа № 206/2167/22
Провадження № 2-з/206/59/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2022 м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Прінь І.П., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а самежитлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 який був придбаний подружжям під час шлюбу, право власності на який зареєстровано за відповідачем на підставі договору купівлі продажу від 27032018 року серія НВ № 427869.

Одночасно позивач подала заяву про забезпечення позову відповідно до якої просила заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності та дії направлені на реалізацію, відчуження спірного майна і накласти арешту на майна, а саме, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

В обгрунтуваннязаяви вказує на те, щоу разі не забезпечення позову, відповідач може безперешкодно розпорядитися спірним майном, що в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на її користь.

Вивчивши подані матеріали, суддя дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.09.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства" при вирішенні питання про забезпечення позову суди повинні оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками вказаного судового розгляду.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, зважаючи на те, що претензії позивача можуть бути обґрунтовані, а невжиття заходів із забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у справі, порушити законні права останнього в разі ухвалення рішення на його користь, суддя вважає за доцільне частково забезпечити позов ( в межах заявлених позовних вимог) шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації перереєстрації) права власності та дії направлені на реалізацію, відчуження майна, а саме, Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; накласти арешт на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 ) про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом:

-заборони ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) або будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності та дії направлені на реалізацію, відчуження майна, а саме, Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ;

- накласти арешт на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі договору купівлі продажу від 27032018 року серія НВ № 427869.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.П. Прінь