Справа № 214/822/17
2/214/167/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 травня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, об`єднану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває об`єднана цивільна справа за вищевказаною позовною заявою. За час перебування справи на розгляді суду позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, надавав доповнення до позовної заяви. Згідно уточненої позовної заяві, в останній редакції від 17.12.2021 року позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів грошові кошти з урахуванням компенсації за порушення строків виконання грошових зобов`язань відповідно рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу по справі 210/834/15-ц, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог вказано наступне. Так, між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено ряд депозитних договорів. У зв`язку з відмовою банку у видачі депозитних вкладів, відповідно до умов укладених договорів, позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із відповідною позовною заявою про захист прав споживачів. 23.03.2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з банку 4114,31 Євро, що становить 105848 грн. 19 коп., 8119,98 доларів США, що становить 194928 грн. 69 коп., у задоволенні решти вимог відмовлено. Вказане рішення не оскаржувалось, набрало законної сили та на його виконання було видано виконавчий лист. Разом з тим, на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 року №612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення від 17.09.2015 року №171 «Про затвердження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18.09.2015 року до 17.12.2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській О.С. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.12.2015 року №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 року №230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.11.2017 року №5175 продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» на два роки до 17.12.2019 року включно. До моменту подання до суду уточненої позовної заяви в редакції від 17.12.2021 року рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.03.2016 року по цивільній справі №210/834/15-ц не виконано, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачів компенсацію за невиконання грошового зобов`язання у вигляді індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивач до судового засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачі до судового засідання також не з`явились, кожен окремо про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, на попередні редакції позовних заяв надавали пояснення по справі, однак на останню редакцію уточненої позовної заяви відзивів не надано.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Так, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.03.2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь позивача 4114,31 Євро, що становить 105848 грн. 19 коп., 8119,98 доларів США, що становить 194928 грн. 69 коп., у задоволенні іншої частини позову відмовлено. Рішення суду набрало законної сили (Т.3 а.с.5-7).

На виконання вищевказаного рішення було видано виконавчий лист (Т.3 а.с.8).

Державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Борисюком Р.А. 04.04.2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58786914 з примусового виконання виконавчого листа №210/834/15-ц, виданого 19.03.2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 боргу у сумі 300792 грн. 55 коп. (Т.2 а.с.99).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, згідно наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що з метою виконання рішення суду від 23.03.2016 року позивач звернувся до виконавчої служби із відповідною заявою про примусове виконання. Державним виконавцем прийнято до виконання виконавчий лист №210/834/15-ц про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2019 року. При цьому, станом на день ухвалення даного рішення, позивачем не надано доказів на підтвердження невиконання рішення суду у повному обсязі або його часткового виконання із зазначенням сплачених сум та сум, що лишились до сплати. Виходячи з вищевказаного, суд позбавлений можливості встановити факт невиконання відповідачами грошового зобов`язання у повному обсязі або частково, що в свою чергу позбавляє суд можливості обрахувати суми інфляційних втрат за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Позивач, розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, надав наявні в нього докази на обґрунтування позовних вимог. При цьому, суд не може збирати докази з власної ініціативи та позивач не заявляв клопотань про витребування доказів у разі не можливості надати такі до суду.

Згідно ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Таким чином, беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності цивільного процесу, враховуючи, що позивачем не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог та порушення відповідачами його прав, суд уважає позовні вимоги не обґрунтованими та не доведеними належними, достатніми та допустимими доказами, а відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні та у їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 81, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.