Справа №150/565/21
Провадження по справі №2/150/9/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі Вітковській О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бабичнецької сільської ради Могилів - Подільського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулася ОСОБА_1 із зазначеним позовом.

Позивач в судове засідання не зявилася, представником позивача адвокатом Середюк В.В., скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області подано заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність довірителя ОСОБА_2 , вимоги довірителя підтримує та просить їх задоволити.

Відповідачем - виконкомом Бабчинецької сільської ради Могилів - Подільського району Вінницької області подано відзив, відповідно до якого позовні вимоги визнаються та не заперечується проти їх задоволення, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області клопоче про розгляд справи у відсутність повноважного представника.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 2 частини 4 статті 274 ЦПК України встановлено, що в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи, зокрема, у спорах щодо спадкування.

У відповідності до положень п.2 ч.4 ст.274 ЦПК України дана цивільна справа не підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження, тому згідно ухвали від 12.11.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ґрунтуючись на наступних підставах.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 25 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08.05.2003 року виконкомом Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, зокрема, право на земельну частку (пай) в землях бувшого КСП «Хлібороб» с. Бабчинці Могилів Подільського району Вінницької області, загальною площею 1,65 га, розташовану на території Бабчинецької сільської ради Могилів - Подільського (колишнього Чернівецького) району Вінницької області.

Спадкоємцем за заповітом майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3 являється її син (тобто, батько позивача по справі) ОСОБА_4 , що підтверджено копією заповіту, складеного 06.04.2001 та належним чином посвідченого (а.с. 10).

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджено копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , виданого 08.08.1961, яка міститься в матеріалах копії спадкової справи №222/2006 після смерті ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданої Могилів Подільською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду про витребування доказів. У вище вказаному свідоцтві матір`ю ОСОБА_4 значиться ОСОБА_3 (а.с. 69).

ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом вступу в управління спадковим майном, однак спадкових прав не оформив і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Могилеву Подільському Могилів Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області (а.с. 9).

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийнято його донькою ОСОБА_5 (тобто, позивачем по справі) шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_4 підтверджено копією свідоцтва про народження позивача (дошлюбне прізвище якої ОСОБА_6 ) серії НОМЕР_4 , виданого 12.12.1977 Могилів Подільським міським відділом ЗАГС Вінницької області, у якому батьком останньої значиться ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_7 (а.с. 70).

Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №6, сформованого та наданого 01.12.2011 відділом ДРАЦС по місту Могилів Подільському Могилів Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, вбачається, що після реєстрації шлюбу із ОСОБА_8 20.06.2002, актовий запис №98, позивачу (дошлюбне прізвище якої ОСОБА_6 ) присвоєно прізвище ОСОБА_9 (а.с. 72).

Спадщину після смерті батька позивач прийняла шляхом подачі до державного нотаріуса Могилів Подільської державної нотаріальної контори Вінницької області заяви про прийняття спадщини у встановлений законом термін, однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у виді земельної частки (паю).

Матеріалами оглянутої спадкової справи №222/2006 до майна померлого ОСОБА_4 встановлено, що дружина померлого ОСОБА_4 (тобто, мати позивача по справі) ОСОБА_7 відповідно до власного волевиявлення відмовилася від спадщини, що залишилася після смерті чоловіка на користь доньки спадкодавця ОСОБА_1 , про що свідчить заява від 02.10.2006 (а.с. 56).

Реєстрацію шлюбу між батьками позивача, тобто, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 підтверджено копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого 13.10.1968 (а.с. 71).

Згідно довідки, виданої відділом у Чернівецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 10.06.2019 за №М-131/0.-0.38-184/150-19, відповідно до технічної документації із землеустрою по передачі земельних часток (паїв) в натурі та складанню державних актів на право власності на землю громадянам власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Хлобороб» на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області ОСОБА_11 входить в список громадян, яким надається у власність земельна частка (пай) колишнього КСП «Хлібороб», який затверджено розпорядженням Чернівецької РДА №147 від 30.09.2004 «Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі та видачі державних актів на право власності на землю громадянам власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Хлібороб» на території Бабчинецької сільської ради» (а.с. 12).

У списку громадян, яким надається у власність земельна частка (пай) колишнього КСП «Хлібороб» с. Бабчинці Чернівецького району Вінницької області додатку до розпорядження Чернівецкої райдержадміністрації від 30.09.2004 №147, ОСОБА_11 значиться під номером 464, площа земельної частки (паю) становить 1,65 га. (а.с. 16).

Як свідчить експертний висновок від 08.07.2019 за №056/1086-m зроблений Українським бюро лінгвістичних експертиз, в ономастичній традиції слов`янських мов особові імена часто мають по кілька офіційних варіантів. З практики лінгвістичних експертиз відомі численні випадки фіксації в документах однієї особи різних варіантів особових імен спільного етимологічного походження та похідних від них імен по батькові. Найчастіше такі розбіжності виникають внаслідок сплутування варіантних пар імен, що особливо ускладнюються в міжмовному перетворенні, коли у різних мовах )зокрема, українській, російській) такі пари кількісно не збігаються. З урахуванням зазначеного імена по батькові ОСОБА_12 (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_13 ; свідоцтво про народження ОСОБА_4 , запис мати ОСОБА_3 ) та ОСОБА_14 (сертифікат на право на земельну частку (пай), запис ОСОБА_11 ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок фіксації в офіційних документах імен по батькові від варіантів особового імені ГНАТ/ІГНАТІЙ і зумовлено поліваріативністю документальних особових імен спільного етимологічного походження (а.с. 74).

Згiдно п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам i організаціям» вiд 08 серпня 1995 року № 720/95 вказано, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського пiдприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому i залишаються членами зазначеного пiдприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість i розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Відповiдно до ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вiд 05.06.2003р. № 899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Згiдно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вiд 05.06.2003р. № 899- IV, що право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згiдно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 вiд 16 квітня 2004 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідних положень ЗК України).

Згiдно пункту «г» частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельнi ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини 3 статті 152 ЗК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною першою статті 1225 ЦК України.

Вiдповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно із статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці вправі звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку (правова позиція Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивiльних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Як передбачено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ №24-753/0/4-13 вiд 16.05.2013 р. у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповiдача не може розглядатися нотаріус або орган державної реєстрації прав.

В п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 вiд 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у справах даної категорії відповідачами є територіальні громади в особi відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини виключно за умови відсутності інших спадкоємців за заповітом i за законом, усунення їх вiд права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

Спірне майно перебуває на території Бабчинецької сільської ради Могилів Подільського (колишнього Чернівецького) району Вінницької області, що є уповноваженим органом щодо даного майна, в тому числі при визнанні його відумерлою спадщиною. Відтак, Бабчинецька сільська рада Могилів Подільського району Вінницької області є відповідачем по справі.

У листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 зазначено, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Крім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» звернуто увагу судів на те, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Матеріалами справи підтверджено наявність спадкової справи №222/2006 після смерті ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , копію якої надано Могилів Подільською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с. 55 91). Як вбачається із повідомлення Могилів Подільської державної нотаріальної контори від 03.12.2021 за №288/01-16, реєстрація в Спадковому реєстрі спадкових справ до майна померлої ОСОБА_3 відсутня (а.с. 52).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст.1 ст.328 ЦК України).

Відповідно до пункту «г» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, №2768-ІІІ громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

У пункті «а» статті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначається, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що згідно з частиною першою статей 81, 82 ЗК України право власності на земельну ділянку набувають громадяни України та юридичні особи, створені громадянами або юридичними особами України.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину.

Відповідно до ст., ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін . Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування.

Відповідачем визнаються позовні вимоги в повному обсязі на умовах, викладених в позовній заяві.

Враховуючи в сукупності всі обставини справи, беручи до уваги докази, які одержані у встановленому законом порядку, суд з метою захисту майнових прав ОСОБА_1 приходить до висновку про задоволення її позовних вимог.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

На підставі ст.81 Земельного кодексу України, ст., ст.1217, 1218, 1225, 1268 ч.5, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст., ст.10, 11, 81, 197, 198, 200, 206 ч.4, 263 - 265, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 1,65 у мовних кадастрових одиницях із земель колишнього КСП "Хлібороб", яка знаходиться в землях Бабчинецької сільської ради Могилів Подільського (колишнього Чернівецького) району Вінницької області, яка належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яку він успадкував після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК