Справа № 137/928/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2022 р. Літинський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Верещинської Я.С.

за участю: секретаря судового засідання Хижук Л.І.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці-адвоката Лавренчука А.С.

свідка: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України у Вінницькій області Управління обслуговування громадян Відділ обслуговування громадян №12 (сервісний центр) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,
ВСТАНОВИВ:
Представник заявниці-адвокат Лавренчук А.С. звернувся до суду із вказаною заявою про встановлення факту належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки № НОМЕР_1 виданої на ім`я « ОСОБА_4 ».

В обґрунтування своїх вимог представник заявниці посилався на те, що 30.05.1982 було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . При цьому, у виданому російською мовою свідоцтві зазначались прізвище подружжя як « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_5 », після укладення шлюбу спільне прізвище подружжя стало російською мовою « ОСОБА_7 ». Відповідно до запису на першій сторінці у трудовій книжці серія НОМЕР_2 від 02.07.1984, яка заповнювалася російською мовою, зазначено « ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , отчество ОСОБА_10 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилася донька згідно із свідоцтвом про народження, заповненого російською мовою, дитина - « ОСОБА_11 », батьками зазначено « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_4 ». 25.12.1996 ОСОБА_2 отримав паспорт громадянина України, у якому його прізвище українською, у правильному перекладі з російської зазначено як « ОСОБА_12 », російською ж мовою на сторінці 2 паспорта громадянина України, як « ОСОБА_7 ». При цьому на сторінці 10 паспорта міститься відмітка про реєстрацію шлюбу 30.05.1982 із громадянкою ОСОБА_5 27.07.2011 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_13 розірвано, після розірвання шлюбу ОСОБА_14 залишила прізвище « ОСОБА_12 ». 14.10.2011 уклали шлюб ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , після укладення шлюбу ОСОБА_13 змінила прізвище на « ОСОБА_16 ».

Отже, при заповненні даних про заявницю в цих документах з урахуванням перекладу з російської на українську мови була допущена помилка в її прізвищі, внаслідок чого є невідповідність між документами, що підтверджують зміну прізвища та не доводиться її трудовий та страховий стаж за період до укладення шлюбу. Зараз заявниця досягла пенсійного віку, у зв`язку з чим зверталась до органів пенсійного забезпечення, однак у зв`язку із заповненням як трудової книжки, так і актових записів на російській мові, не має змоги оформити пенсійне забезпечення, оскільки не підтверджуються періоди навчання та роботи заявниці, у зв`язку із чим недостатньо трудового та страхового стажу для призначення пенсії. Ця обставина і стала підставою для звернення до суду із заявою про встановлення факту належності документа, а саме: трудової книжки.

Враховуючи вищевикладене, оскільки іншим шляхом встановити факт належності заявниці трудової книжки неможливо, а встановлення належності документів необхідно останній для нарахування пенсії, вважає, що звернення до суду із даною заявою є єдиним способом реалізації прав заявниці на звернення за пенсійним забезпеченням.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю і просила встановити факт належності їй трудової книжки, виданої на ім`я « ОСОБА_4 », оскільки це перешкоджає їй в оформленні пенсії.

Представник заявниці-адвокат Лавренчук А.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у заяві та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області Управління обслуговування громадян Відділ обслуговування громадян №12 (сервісний центр) в судове засідання не з`явився, подавши до суду лист, відповідно до якого заінтересована особа просить справу розглянути без участі їх представника та не заперечує проти задоволення заяви.

Із показань свідка ОСОБА_2 , допитаного в судовому засіданні, встановлено, що він дійсно перебував із заявницею в шлюбі та під час його укладення ОСОБА_1 взяла його прізвище. Підтвердив, що його колишня дружина дійсно працювала бухгалтером, відповідно до записів у трудовій книжці. Пояснив, що його брат також мав проблеми із документами у зв`язку із неправильним перекладом його прізвища із російської на українську мову. На підтвердження своїх слів, надав в судовому засіданні оригінал свого паспорта.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини.
30.05.1982 між « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_5 » було укладено шлюб, про що видано свідоцтво серії НОМЕР_3 від 20.12.1983, яке заповнено російською мовою. Прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_7 » (а.с.22).

« ОСОБА_11 » народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначено « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_4 », про що видано свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданого 02.03.1985, яке заповнено російською мовою (а.с.23).

ОСОБА_2 25.12.1996 отримав паспорт громадянина України серія НОМЕР_5 , який видано Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області, у якому його прізвище українською мовою зазначено « ОСОБА_12 ». На 2 сторінці паспорта у перекладі з російської мови прізвище зазначено як « ОСОБА_7 ». На 10 сторінці паспорта міститься відмітка про реєстрацію шлюбу 30.05.1982 із гр. ОСОБА_5 (а.с.24,25).

Відповідно до запису на першій сторінці у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 02.07.1984, яка заповнювалася російською мовою зазначено « ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , отчество ОСОБА_10 , дата рождения 22 октября 1961г». До 20.06.1995 усі записи в трудовій книжці вносились російською мовою (а.с.26,29).

27.07.2011 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_13 розірвано, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_6 від 27.07.2011, прізвища у свідоцтві зазначено « ОСОБА_12 », після розірвання шлюбу ОСОБА_17 присвоєно прізвище « ОСОБА_12 » (а.с.30).

14.10.2011 між ОСОБА_15 та ОСОБА_13 укладено шлюб, згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_7 від 14.10.2011, після укладення шлюбу ОСОБА_13 змінила прізвище на « ОСОБА_16 » (а.с.31).

У Дипломі серії НОМЕР_8 , видному Хмельницьким технологічним інститутом побутового харчування на ім`я заявниці у справі, прізвище випускниці українською мовою зазначено « ОСОБА_12 », російською мовою « ОСОБА_7 » (а.с.35).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2 від 05.10.2021, у відомостях про дошлюбне прізвище чоловіка зазначено « ОСОБА_7 », після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 », дружини до реєстрації шлюбу « ОСОБА_18 », після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 » (а.с.32).

Згідно із Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану або відмову від 02.06.2022 року, Літинський відділ ДРАЦС у Вінницькому районі ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) розглянув заяву ОСОБА_1 про внесення змін до актового запису - про шлюб №21 від 30.05.1982 року, складеного на гр. ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а саме: виправити прізвище нареченого до та після державної реєстрації шлюбу з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_12 », прізвище нареченої після реєстрації шлюбу з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_12 » та відмовив у внесенні змін до актового запису (а.с.34).

Актовий запис про шлюб №21 від 30.05.1982 складений на гром: ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , актовий запис про розірвання шлюбу №20 від 27.07.2011 складений на гром: ОСОБА_2 та ОСОБА_13 , згідно відповіді Літинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №196-21.8-113 від 06.10.2022 (а.с.54-56).

Листом №0200-0214-8/6943 від 26.01.2022 Відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, повідомлено, що відповідно до рішення №67 від 06.01.2022 заявниці відмовлено у призначені пенсії за віком. До страхового стажу не зараховані періоди навчання, догляд за дитиною до 3-х років, періоди роботи відповідно до трудової книжки, оскільки у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища зазначено прізвище ОСОБА_7 , що не відповідає прізвищу ОСОБА_12 , яке зазначено у свідоцтві про розірванні шлюбу від 27.07.2011 та у свідоцтві про шлюб від 14.10.2011 (а.с.33).

В силу п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Як роз`яснюється у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення у таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться у документі, відповідно до чинного законодавства.

Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період.
Врахувавши те, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності трудової книжки заявниці, а встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці, з метою забезпечення реалізації її прав на оформлення пенсії, суд дійшов висновку, що вимоги заявниці є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

Заявниця сплатила судовий збір в сумі 496,20грн, а відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 4, 76-81, 259, 263-265, 268, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :
Заяву задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_9 ) трудової книжки № НОМЕР_1 виданої на ім`я « ОСОБА_4 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.11.2022.

Суддя : Верещинська Я. С.