Провадження № 2-о/317/26/2022
Справа № 317/746/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.,

при секретарі Герман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження на окупованій території, зацікавлена особа: Запорізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, народженої на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Запорізької області. Зазначає, що оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території, отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення державної реєстрації народження відповідно до ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Просить суд встановити факт народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Мелітополь. Мати - ОСОБА_3 , 1998 року народження громадянка України, батько ОСОБА_1 , 1998 р.н., громадянин України.

Зацікавлена особа - Запорізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі свого представника у судове засідання не з`явився, однак надав заяву в якій просив справу розглянути без їхньої участі, проти задоволення заяви не зпеперчує.

Виходячи з наведеного, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, тому суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Згідно п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до п. 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Як встановлено в судовому засіданні, заявник є громадянином України, що встановлено відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

Заявником надана копія медичного свідоцтва про народження № 302 від 15.05.2022 форми № 103/о виданої КНП «Мелітопольський міський пологовий будинок» відповідно до якого встановлено, що громадянка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дівчинку. мати дитини в зареєстрованому шлюбі не перебуває.

Відповідно до ч.3 ст.317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно ч.1 ст. 318 ЦПК України в заяві про встановлення факту народження має бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5, передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9.

Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Для розгляду відповідної справи у суді орган державної реєстрації актів цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації народження (додаток 1), у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини ОСОБА_1 не надав до суду жодного доказу, який би підтверджував неможливість реєстрації дитини органом відділу державної реєстрації актів цивільного стану на території України, оскільки медичне свідоцтво про народження № 302 від 15.05.2022 форми № 103/о виданої КНП «Мелітопольський міський пологовий будинок», копія якого долучена до матеріалів заяви є належним документом за яким органом державної реєстрації актів цивільного стану на території України може бути зареєстрований факт народження дитини.

Окрім того, суд звертає увагу, що за приписами ч.3 ст.317 ЦПК України в рішенні про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема мають бути вказані встановлені судом дані про батьків дитини.

Відповідно до змісту заяви, ОСОБА_1 просить встановити факт народження дитини, та зазначити його в якості батька.

Так, згідно ст.133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини. А у випадку народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч.1 ст.135 СК України).

З матеріалів заяви встановлено, що мати дитини - ОСОБА_3 на момент народження дитини у шлюбі не перебувала, інших доказів того, що заявник ОСОБА_1 дійсно є батьком дитини до матеріалів заяви не додано.

Разом з цим право на звернення до суду відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України мають батьки, родичі, їхні представники або інші законні представники дитини.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на викладене, а також враховуючи вищезазначені обставини, суд позбавлений можливості встановити факт народження дитини та ухвалити рішення у справі про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.258, 263, 265, 315, 317, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження на окупованій території, зацікавлена особа: Запорізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В. Мінгазов