Провадження № 2/344/2888/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря судового засідання Герлан Н. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Іваночко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про зняття арешту з майна,-

ПОСТАНОВИВ:

в позові вказано, що позивач придбав земельну ділянку за нотаріально посвідченим договором, яка не була обтяжена вимогами кредиторів, не здійснив державну реєстрацію прав, а в наступному накладено арешт на майно попереднього власника, в тому числі і на ділянку, яка перебувала у власності позивача. Попередній арешт земельної ділянки було скасовано, але відповідачем накладено його повторно. Тому позивач просив суд скасувати арешт спірної земельної ділянки та заборонити відповідачу вчиняти дії щодо арешту земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача надав перед судом пояснення про те, що в 2008 році придбано спірну земельну ділянку; договір посвідчено нотаріально; однак державну реєстрацію договору не здійснено; в наступному на майно продавця накладено арешт, але позивач набув ділянку у свою власність; попередній арешт вже було скасовано і начальником державної виконавчої служби було завірено позивача, що більше арешт не буде накладено, однак арешт на ділянку накладено повторно; судовим рішенням встановлено, що земельна ділянка належить на праві власності позивачу, але ця обставина ігнорується відповідачем; позивач не є учасником виконавчого провадження, арешт накладено повторно, вже після судового розгляду, а тому подано позов до відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача надав перед судом пояснення про те, що було відкрито виконавче провадження за виконавчим збором, яке підлягало виділу з іншого провадження; єдиною можливою дією для державного виконавця було накладення арешту на майно боржника, який все ще зареєстрований власником спірного майна; отримано довідку про місце проживання боржника; арешт знято в одному провадженні та накладено в іншому.

Судом встановлено наступні обставини.

25/05/2022 ухвалено рішення Івано-Франківського міського суду, за змістом якого встановлено обставину належності на праві власності позивачу спірної ділянки з часу її придбання за відповідним договором.

Перед судом не доведено обставину обтяження спірної земельної ділянки до часу її придбання позивачем.

В ч. 1 ст. 316 ЦК України вказано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В ст. 317 ЦК України вказано, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

В ст. 319 ЦК України вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Таким чином відсутні правові підстави для арешту власності позивача за вимогами до третіх осіб, за борги яких позивач не відповідає.

Разом з цим позивачем не доведено правові підстави для заборони відповідачу на необмежений час в майбутньому, за необмеженими підставами вчиняти дії, які гарантовано йому вчиняти за змістом закону, що регулює діяльність виконавчої служби.

Так само не може бути вирішено спору, який між сторонами ще не виник або з інших правових підстав чи за інших спірних обставин.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково;

зняти арешт з належної ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0559 з кадастровим номером :23:001:0293 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва в садівничому товаристві «За мир» у м. Івано-Франківськ, накладений головним державним виконавцем Іваночко В.Ю. за постановою від 11/07/2022 у виконавчому провадженні №62085265;

в іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Бородовський С.О.