Справа № 490/853/22
Провадження № 2/487/1640/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2022 Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Афоніна С.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Бухалевіч Степана Вікторовича, третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Бухалевіч С.В., третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса №27572 виданого 05.05.2021 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 7603,35 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 02.02.2022 судді Центрального районного суду м. Миколаєва справа передана до Заводського районного суду м. Миколаєва за підсудністю, посилаючись на те, що приватним виконавцем відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса та виконавчі дії проводяться за місцем проживання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 17.08.2022 позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та надано строк для усунення недоліків терміном десяти днів з дня отримання нею копії ухвали, а саме: позивачу необхідно надати докази на підтвердження того, що приватним виконавцем з виконання виконавчого напису нотаріуса виконавчі дії щодо боржника ОСОБА_1 проводяться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за вказаною адресою позивач проживає, зареєстрована, знаходиться її майно або місце роботи тощо, для визначення підсудності справи. 03.11.2022 представником позивача, на виконання ухвали про залишення позову без руху, надано до суду заява з посиланням на те, що відповідно до довідки №6 від 02.11.2022 ОСББ «Рассвет» ОСОБА_2 з червня 2020 року по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Вивчивши надані представником позивача докази, приходжу до наступного;

Так, з наданих матеріалів позову вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Бухалевіч С.В. перебуває виконавче провадження №65653851 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №27572 виданого 05.05.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованості у розмірі 7603,35 грн.

Згідно ч.ч.1,2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Разом з тим, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

При цьому підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Положення про підсудність справ врегульовано у главі 2 розділу I ЦПК України.

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За загальним правилом ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилами, які врегульовані ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Позови про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть бути пред`явлені як за місцезнаходженням відповідача, так і за місцем виконання виконавчого напису.

Місце виконання рішення визначене ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин 1, 2 цієї статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Верховний Суд у постанові від 20 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 (провадження № 61-21991св19) зазначає, що «виходячи зі змісту статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями».

Так, із матеріалі справи вбачається, що позивач в позові зазначає місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник позивача надав суду довідку ОСББ «Рассвет», що ОСОБА_2 з червня 2020 року по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до виконавчого напису нотаріуса, що міститься в матеріалах справи, місце реєстрації боржника ОСОБА_1 вказано за адресою: АДРЕСА_1 та за вказаною адресою приватним виконавцем відкрите виконавче провадження.

Згідно відомостей з Витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва, ОСОБА_3 в м. Миколаєві не зареєстрована.

Виходячи з приписів статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання підлягає обов`язковій реєстрації, тобто Закон пов`язує місце проживання особи насамперед із зареєстрованим місцем проживання.

Місця проживання боржника, яке незареєстроване у встановленому законом порядку, має бути повідомлено самим боржником (що відповідає принципу вільного вибору місця проживання, встановленому Законом) або підтверджено належним чином з урахуванням принципу офіційного з`ясування обставин, оскільки просте зазначення будь-якої адреси без перевірки відповідних обставин не робить цю адресу саме адресою місця проживання особи у розумінні Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

На виконання ухвали про залишення позову без руху, доказів того, що виконавчі дії провадяться приватним виконавцем за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не надано, крім того, відсутні відомості, що ОСОБА_1 повідомила приватному виконавцю своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 та саме за вказаною адресою проводяться виконавчі дії, як за місцем її проживання.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що позов подано до суду в порушенням вимог частині 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" та частині 12 статті 28 ЦПК України, оскільки позивачем не підтверджено, що місцем виконання виконавчого напису є територія Заводського району м. Миколаєва, у зв`язку з чим справа відповідно до ч.12 ст. 28 ЦПК України територіально підсудна Заводському районному суду м. Миколаєва.

Враховуючи наведене, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Бухалевіч С.В., третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ч. 3 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Бухалевіч Степана Вікторовича, третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня отримання відповідної ухвали суду.

Суддя: С. М. Афоніна