Справа № 333/5657/21
Провадження № 2/333/707/22
25 липня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, цивільну справу № 333/5657/21 за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Малишевої Олени Юріївни до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
16.08.2021 року позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Малишевої О.Ю. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить усунути їй перешкоди у здійсненні права користування власністю шляхом визнання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
Квартира за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за позивачем ОСОБА_1 .
В квартирі за вище вказаною адресою, крім позивача, зареєстровані мати позивача ОСОБА_4 та відповідачі по справі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які добровільно не знялися з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 .
Реєстрація відповідачів в квартирі чинить перешкоди в праві користування своїм майном. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Ухвалою судді від 17.08.2021 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано час для усунення виявлених в ній недоліків.
28.08.2021 року представник позивача адвокат Малишева О.Ю. звернулася до суду з заявою про усунення недоліків позовної заяви, додавши до неї копії позовної заяви.
Ухвалою судді від 28.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Відповідачі у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подали, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
Ухвалою суду від 25.11.2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою судом про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, були повідомлені судом своєчасно та належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надали. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з`явилися в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, причини неявки суду не відомі.
Заяв, клопотань про відкладення слухання справи суду не надано.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.
За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування від 31.01.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваловою Л.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 143 (а.с. 12-13).
Позивач ОСОБА_1 з 18.10.2016 року зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області 15.03.2005 року (а.с. 10) та довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради за № 04-28/3-9464 від 30.07.2021 року про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 21).
Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с. 25).
Факт реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується інформацією наданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради (а.с. 35).
При цьому, факт не проживання відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 за адресою реєстрації підтверджується актами про не проживання особи у житловому приміщенні від 09.08.2021 року, підписаними членами комісії: ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 та ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , відповідно до яких відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в оглянутій квартирі не проживають, особистих речей та інших ознак, що вказують на фактичне проживання осіб за вказаною адресою не виявлено та не спростовані відповідачами в ході розгляду справи.
Як вбачається з письмової заяви свідка ОСОБА_4 , остання у зв`язку з військовими діями у країні залишила територію України. Позивач по справі є її донька. Відповідачі по справі не є членами їхньої родини, останні не проживають у спірній квартирі з 2017 року, комунальні послуги не сплачують. Жодних перешкод для них не чинилося, вони добровільно залишили квартиру, забравши всі свої речі.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачі в спірній квартирі не проживають та тривалий час не беруть участі в утриманні квартири.
Реєстрація відповідачів за вказаною адресою, перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпорядження квартирою.
Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 1 першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, яким означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджуватися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди.
Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а за ч. 1 ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, та це право в силу ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України є непорушним.
Положенням ст. 391 Цивільного кодексу України, передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України і ст. 150 ЖК України, які передбачають, що власник використовує житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язання, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Статтею 9 Житлового кодексу України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченим законом.
Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 та 5 ч. 3, ч. 4 ст. 71 цього Кодексу.
Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» поняття реєстрації визначено як внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюються протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванні житловим приміщенням.
Відповідачі не знімаються з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою у добровільному порядку.
Таким чином, аналізуючи у сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідачі з 2017 року на теперішній час не мешкають у спірній квартирі, не є її власниками, не несуть обов`язків, що випливають з договору найму жилого приміщення, але залишаються зареєстрованими у спірній квартирі, що спричиняє позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, то з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір з кожного у розмірі 454 грн. 00 коп. (908 грн. 00 коп. : 2).
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-284, 354 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Малишевої Олени Юріївни до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у здійсненні права користування власністю, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , судові витрати у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , судові витрати у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 25.07.2022 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя В.Б. Кулик