Постанова

Іменем України

02 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 503/2245/17

провадження № 61-6590св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Загнітківська сільська рада Кодимського району Одеської області,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 березня 2021 року у складі колегії суддів:

Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г., Сєвєрової Є. С.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра позивачки ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,76 га кадастровий номер :01:003:0255, на земельну ділянку площею 1,3988 га кадастровий номер :01:005:0324, які знаходяться на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, та на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Посилаючись на перешкоди у нотаріальному оформленні спадщини,

ОСОБА_3 просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну ділянку площею 1,76 га кадастровий номер :01:003:0255, на земельну ділянку площею 1,3988 га кадастровий номер :01:005:0324, які знаходяться на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, на житловий будинок, що знаходиться в

АДРЕСА_1 .

Загнітківська сільська рада Кодимського району Одеської області подала до суду заяви за якими відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 25 січня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 1,3988 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, яка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії

НВІ № 665552 від 21 грудня 2016 року ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 1,76 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, яка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії

НВІ № 665553 від 21 грудня 2016 року ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 83,0 кв.м., який належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та був успадкований ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Не погоджуючись з рішенням Кодимського районного суду Одеської області від

25 січня 2018 року, особа, що не брала участі у справі ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 липня 2019 року поновлено

ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення суду. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 25 січня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 березня 2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 25 січня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно закрито.

Закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 25 січня 2018 року, апеляційний суд виходив із того, що рішенням місцевого суду права, свободи, інтереси та (або) обов?язки ОСОБА_2 не порушено.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

19 квітня 2021 року ОСОБА_2 через засобипоштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 березня 2021 року та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення Кодимського районного суду Одеської області від 25 січня 2018 року прямо впливає на права, свободи, інтереси та (або) обов?язки ОСОБА_2 , оскільки вона є дочкою

ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті якого відкрилась спадщина, спадкоємцями якої були вона як дочка та ОСОБА_4 як дружина. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від

20 квітня 2017 року їй надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , на виконання судового рішення нею подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_3 достовірно знала про те, що вона претендує на спадщину свого батька, однак звернулась до суду у листопаді 2017 року про визнання права власності на спадкове майно сестри

ОСОБА_4 . Заявник зазначає, що суд не правильно встановив обсяг спадкового майна та, ухваливши рішення, позбавив її права на спадщину після смерті батька.

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Кодимського районного суду Одеської області.

26 травня 2021 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 02 травня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи

У цій справі спір виник щодо спадкування майна після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , де ОСОБА_3 заявила про належність їй, як рідної сестри спадкодавця, спадкового майна за законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом.

Спадкову справу № 35/2016 до майна спадкодавця ОСОБА_5 заведено у 2016 році державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області за заявою дружини спадкодавця ОСОБА_4 .

Державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області у спадковій справі № 35/2016 видано:

- свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 грудня 2016 року серія

НВІ №665552 ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_5 на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 1,3988 га, кадастровий номер :01:005:0324, розташованої на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області (свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №1363);

- свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 грудня 2016 року серія НВІ №665553 ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_5 на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 1,3988 га, кадастровий номер :01:003:0255, розташованої на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області (свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №1364).

- житловий будинок загальною площею 83,0 кв.м житловою площею 36,3 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, розташований по

АДРЕСА_1 , згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 квітня 2008 року, був успадкований

ОСОБА_5 після смерті своєї матері ОСОБА_6 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Спадкову справу № 345/2017 до майна спадкодавця ОСОБА_4 заведено у 2017 році державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області за заявою ОСОБА_7 .

Державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області у спадковій справі № 345/2017 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 не видано.

ОСОБА_2 , яка не брала участі у справі, оскаржує судове рішення, посилаючись на вирішення судом питання про її права на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 , як її батька.

04 травня 2017 року ОСОБА_2 у спадковій справі № 35/2016 до майна ОСОБА_5 подано заяву про прийняття спадщини з посиланням на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 05 травня 2017 року в справі № 503/603/17 про визначення їй додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Одним з елементів права на справедливий судовий розгляд є право на розгляд справи незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 17 ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Як відомо з матеріалів справи, рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 25 січня 2018 року визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 1,3988 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, яка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВІ № 665552 від 21 грудня 2016 року ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 1,76 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, яка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії

НВІ № 665553 від 21 грудня 2016 року ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 83,0 кв.м., який належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та був успадкований ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з рішенням Кодимського районного суду Одеської області від

25 січня 2018 року, особа, що не брала участі у справі ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 мотивувала тим, що вона є дочкою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказувала, що після смерті батька відкрилась спадщина, спадкоємцями якої були вона як дочка та ОСОБА_4 як дружина. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 20 квітня 2017 року її надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 . На виконання судового рішення нею подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_8 достовірно знала про те, що вона претендує на спадщину свого батька, однак звернулась до суду у листопаді 2017 року про визнання права власності на спадкове майно сестри ОСОБА_4 . Заявниця зазначала, що суд не правильно встановив обсяг спадкового майна та, ухваливши рішення, позбавив її права на спадщину після смерті батька.

За змістом статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Встановлено, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_2 та чоловіком ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом.

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (частина перша стаття 1261 ЦК України).

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги за законом.

Спадкову справу № 35/2016 до майна спадкодавця ОСОБА_5 заведено у 2016 році державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області за заявою дружини спадкодавця ОСОБА_4 , якій було видано свідоцтва про право на спадщину за законом.

За правилами частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 20 квітня 2017 року визначено ОСОБА_2 додатковий строк - шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_5 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно за законом.

Спадкову справу № 345/2017 до майна спадкодавця ОСОБА_4 заведено у 2017 році державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області за заявою ОСОБА_3 , яка є рідною сестрою ОСОБА_4 , проте свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 не видано.

Частина перша статті 352 ЦПК України визначає коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого у пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Схожого за змістом висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 504/2457/15-ц (провадження

№ 14-726цс19).

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Разом із тим, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Аналіз змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 свідчить про те, що заявник наводить аргументи за яких є доведеним факт порушення її прав та інтересів, оскільки отримавши додатковий строк для прийняття спадщини після свого батька, ОСОБА_2 отримала право на спадкування спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 та яке успадкувала ОСОБА_4 , що є предметом розгляду у цій справі, де ОСОБА_2 не є стороною.

Тобто, рішення Кодимського районного суду Одеської області від 25 січня

2018 року впливає на права та інтереси ОСОБА_2 , яка не є стороною у справі, оскільки земельна ділянка площею 1,76 га кадастровий номер :01:003:0255, земельна ділянка площею 1,3988 га кадастровий номер :01:005:0324, які знаходяться на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, та житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 є спадковим майном, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 та яке було прийнято у спадщину ОСОБА_5 , на яке ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги за законом, має право.

Апеляційний суд наведеного не врахував, та дійшов переданого висновку про відсутність порушеного права ОСОБА_2 рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 25 січня 2018 року, внаслідок чого помилково закрив апеляційне провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про наявність порушення апеляційним судом норм процесуального права, у зв?язку із чим ухвала Одеського апеляційного суду від 22 березня 2021 року підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, з підстав, передбачених статтею 411 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з підпунктом першим частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржену ухвалу апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 березня 2021 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов