Провадження номер 2-п/756/5/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року м.Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Оліфиренко Д.М.,

за участю представника заявника - Мазуренка І.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року та про відновлення втраченого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду зі заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року у справі №756/14842/14-цу справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року стягнуто з неї на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором від 19 квітня 2013 року в сумі 14950,25 грн., заборгованість зі сплати комісії в сумі 11655 грн. та судові витрати у розмірі 266,50 грн.

Заявник зазначала, що про справу їй стало відомо після ознайомлення зі судовим рішенням у приміщенні суду лише 06 серпня 2021 року, через накладений арешт на майно в межах виконавчого провадження. Посилається, що жодних кредитних договорів не укладала, коштів не отримувала, за місцем реєстрації судового сповіщення не отримувала, просить задовольнити заяву та скасувати заочне рішення.

Водночас, згідно довідки Оболонського районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року справа № 2/756/5667/14 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості знищена у зв`язку із закінченням строку її зберігання відповідно до вимог Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду із зазначенням строків зберігання, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №1087 від 07 грудня 2017 року.

ОСОБА_1 звернулась 25 серпня 2021 року зі заявою про відновлення втраченого судового провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 серпня 2021 року заяви передано для розгляду головуючому судді Андрейчуку Т.В.

Ухвалами судді від 08 вересня 2021 року та 09 вересня 2021 року відкрито провадження за заявами ОСОБА_1 та об`єднано в одне провадження.

В судовому засіданні 11 жовтня 2021 року та 16 листопада 2021 року запропоновано усім учасникам судового процесу подати усі наявні у них документи, відповідно до яких можна вирішити питання про відновлення втраченого провадження, якщо такі є.

Згідно із розпорядженням керівника апарату Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2022 року № 34, у зв`язку з мобілізацією судді Андрейчука Т.В., призначено повторний автоматизований розподіл справи № 756/14842/14-ц.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 травня 2022 року справу передано судді Шролик І.С.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 25 травня 2022 року прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду на 07 липня 2022 року. Також ухвалою суду зобов`язано Оболонський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2-д) надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 756/14842/14-ц (2/756/5667/14), що виданий Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" боргу у сумі 26 605,25 грн. та зобов`язано уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію "Дельта Банк" надати копію матеріалів кредитної справи ОСОБА_1 та копію позовної заяви, на підставі яких прийнято заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" боргу у сумі 26605,25 грн.

Через відсутність виконання ухвали суду в частині витребування доказів, розгляд справи відкладено до 03 серпня 2022 року для повторного скерування запиту щодо отримання копій матеріалів цивільної справи.

Представник заявника - адвокат Мазуренко І.О. в судовому засіданні повідомив, що у заявника відсутні будь-які документи щодо кредитного договору. Просив суд відновити втрачене провадження та підтримав заяву про перегляд заочного рішення.

Представник ПАТ "Дельта Банк" в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням. Витребувані матеріали кредитної справи на адресу суду не надано.

Від Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла відповідь про неможливість виконання ухвали суду про надання матеріалів виконавчого провадження у зв`язку із їх знищенням, за сплином строку зберігання у 2018 році.

Суд, заслухавши представника заявниці, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором від 19 квітня 2013 року заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) в сумі 14950,25 грн., заборгованість зі сплати комісії в сумі 11655 грн. та судові витрати у розмірі 266,50 грн.(а.с.22-23).

Цивільна справа №756/14842/14-ц знищена у зв`язку зі закінченням строку її зберігання відповідно до вимог Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду із зазначенням строків зберігання, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №1087 від 07 грудня 2017 року (а.с.10).

За приписами ст. ст. 488-490 ЦПК України відновленню підлягає втрачене повністю або частково судове провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито. Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду. Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За приписами ч. 1 ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно із ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження. У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Судом з метою вирішення питання щодо відновлення втраченого судового провадження досліджено такі документи: копію заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року, відповідь ДВС про знищення виконавчого провадження.

У ході розгляду справи будь-яких інших документів сторонами справи суду надано не було, зокрема, не надано копії позовної заяви, копії кредитного договору, доказів, що досліджувалися судом, зокрема розрахунку заборгованості за кредитом, доказів на підтвердження того, чи змінював кредитор строк виконання основного зобов`язання, інших довідок, відомостей, що стосуються справи, документів, надісланих (виданих) судом учасникам судового процесу та іншим особам до знищення справи, копій документів, на підставі яких можливо було б відновити втрачене судове провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України (у редакції, чинній на час ухвалення Оболонським районним судом м. Києва заочного рішення від 09 грудня 2014 року) заочне рішення за заявою відповідача підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи наведену законодавчу норму, суд вважає, що заочне рішення може бути скасоване судом лише за наявності сукупності усіх обставин, зазначених у 1 ст. 232 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду спарви), а саме: відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, а також докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для з`ясування наявності підстав для скасування заочного рішення суду необхідно перевірити чи надсилалися відповідачці повістки про виклик та чи були вони отримані адресатами, чи подавала відповідач клопотання про відкладення розгляду справи з доказами на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання.

Ці обставини перевірити не можливо, позаяк документи на їх підтвердження, що містились у справі знищені, а учасники справи їх копій не надали.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зібраних матеріалів цивільної справи недостатньо для відновлення втраченого судового провадження, у зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність відмовити у відновленні втраченого судового провадження у справі № 756/14842/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На виконання положень ч. 3 ст. 494 ЦПК України суд роз`яснює учасникам справи право на звернення до суду зі заявою про відновлення втраченого судового провадження за наявності необхідних документів.

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Отже, для з`ясування чи не пропущено відповідачами строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, суду потрібно перевірити чи отримували відповідачі копію заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року.

Однак цю обставину перевірити не можливо, оскільки документи на підтвердження надсилання судом відповідачам копії заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва та отримання/неотримання їх адресатами, що містились у справі знищені, а учасники справи їх копій не надали.

У своїй заяві ОСОБА_1 вказала на те що про ухвалення Оболонським районним судом м. Києва заочного рішення від 09 грудня 2014 року вона дізнались через арешт її майна в межах виконавчого провадження, отримавши інформаційну довідку з реєстру речових прав на нерухоме майно.

Нормою ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено обов`язок учасника довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас матеріали справи не містять жодних доказів того, що заявникам у період з дня ухвалення судового рішення ( з грудня 2014 року) до звернення до суду у серпні 2021 року їй дійсно не було відомо про ухвалення Оболонським районним судом м. Києва заочного рішення.

Вказані обставини суд не може встановити самостійно з підстав неможливості відновлення втраченого судового провадження та відсутності матеріалів виконавчого провадження через їх знищення.

Зважаючи на те, що твердження заявниці про те, що вона звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення в межах строку, встановленого ст. 284 ЦПК України, жодним доказом не підтверджені, суд не може взяти до уваги посилання на те, що строк для звернення з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року слід обраховувати з 09 серпня 2021 року, а також на те, що заявникам не було відомо про існування заочного рішення суду.

Вирішуючи питання про перегляд заочного рішення, суд враховує принцип правової визначеності, який застосовується Європейським судом з прав людини при вирішенні звернень відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та підлягає застосуванню судами України відповідно до статті 9 Конституції України та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді "Верховенство права", схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Разом з тим, вирішуючи питання про скасування судового рішення через значний проміжок часу, суди мають враховувати, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд не може перевірити твердження заявниці ОСОБА_1 про не укладання нею кредитного договору з ПАТ «Дельта Банк». Зусиллями суду відновити матеріали цивільної справи не виявилося можливим. Ні заявницею, ні її представником не надано доказів звернення до банку про надання відомостей щодо матеріалів кредитної справи та або відомостей про кредитні зобов`язання.

Посилання представника заявниці, що наявність заочного рішення обмежує право ОСОБА_1 щодо користування та розпорядження власністю, через накладення арешту на належне їй нерухоме майно в порядку примусового виконання рішення суду, жодних доказів на підтвердження даних обставин суду не надано, а матеріали виконавчого провадження знищено за закінчення терміну зберігання.

Отже, на підставі викладеного суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення. Заявниця не позбавлена права за наявності підстав для відновлення втраченого провадження знов звернутися до суду для вирішення спірного питання.

Керуючись ст. ст. 81, 284, 353, 488-494 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 03 серпня 2022 року.

Суддя І.С. Шролик