ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8510/22 Справа № 175/1858/22 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією в складі:

головуючого судді-доповідача Никифоряка Л.П.

суддів Гапонова А.І., Новікової Г.В.

за участі секретаря судового засідання Гаржа О.О.

розглянувши відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в м. Дніпро справу що виникла з сімейних правовідносин за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року (головуючий у суді 1 інстанції Васильченко О.Г.),

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2022 року ОСОБА_1 подала позов в якому виклала вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь аліментів на навчання доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00грн щомісячно, на час навчання доньки, до досягнення нею 23 річного віку.

В обґрунтування позову заявник посилалась на те, що вона одна несе витрати на навчання доньки та відповідач не надає допомоги.

01 листопада 2022 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області позов залишено без розгляду. Суд першої інстанції як на підставу для залишення позову без розгляду посилався на те, що позивач повторно не з`явилася в судове засідання та не повідомила причини неявки.

В апеляційній скарзі представник позивача просила ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, через порушення норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводились до того, що представник позивача та позивач повторно не з`явились в судове засідання з поважних причин, оскільки мали місце раптові технічні перешкоди та суд не перевірив даної обставини.

На час розгляду справи відзив не надходив.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту ухвали, яка оскаржена, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, також за відсутності позивача та третьої особи, явка яких є необов`язковою, повідомлених про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Пунктом третім частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом наведеної норми суд наділений правом на залишення заяви без розгляду лише коли позивач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи та тільки в разі повторної неявки позивача, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка, та за умови, що від позивача не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності.

Підставою для залишення позовної заяви без розгляду стала неявка позивача та її представника в судові засідання призначені на 17 жовтня 2022 року та 01 листопада 2022 року.

Процедура виклику до суду і повідомлення учасників справи та порядок вручення судової повістки чи повідомлення детально регламентовано положеннями цивільного процесуального законодавства, зокрема в статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка може надсилатися на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, рекомендованим листом про вручення, судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді під розписку, а також частиною 9 цієї статті передбачено можливість повідомлення учасників справи через засоби мобільного зв`язку.

З матеріалів справи вбачається що від позивача та її представника адвоката Байши Наталії Володимирівни на адресу суду надходила заява від 14 жовтня 2020року про відкладення судового засідання призначеного на 17 жовтня 2022року в зв`язку із необхідністю надання додаткових доказів і потребою в часі для підготовки письмових пояснень на відзив відповідача. Суд заяву позивача задовольнив і оголосив перерву до 01 листопада 2022року.

В судове засідання від 01 листопада 2022року позивач та її представник до суду не з`явилися, також не надали жодних письмових заяв чи клопотань.

Водночас позивач та її представник, в апеляційній скарзі не висловлювали доводів щодо їх неповідомлення про час та місце судового розгляду судом першої інстанції та фактично не оспорювали висновків суду щодо їх повторної неявки та матеріали справи не містять письмового клопотання позивача про розгляд справи без її участі.

Суд використовуючи наявні засоби зв`язку повідомляв як позивача так і її представника, а також відповідача і третю особу про час та місце судового розгляду та останні отримували повідомлення суду.

Довід позивача про порушення її права на судовий захист через бездіяльність суду полягав у тому, що суд не пересвідчився в причинах через які позивач та її представник не явилися до суду, оскільки фактична причина неявки суду була невідома. Висновок суду згідно переконань позивача був передчасним і формальним.

Право на доступ до суду, передбачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає таке: "Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи ... незалежним і безстороннім судом ..., який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У розумінні норм процесуального права України особа визначивши свої права, реалізує їх за своїм розсудом та розпорядження своїми правами являється одним із основоположних принципів судочинства.

Однак право на доступ до суду не є абсолютним, воно може підлягати законним обмеженням, внаслідок дії закону, зокрема норм процесуального права.

Відповідно до змісту норм процесуального права на учасників судового процесу та їхніх представників покладено процесуальне зобов`язання добросовісно користуватися процесуальними правами, та проголошується, що зловживання процесуальними правами не допускається, до таких зловживань стаття 44 ЦПК України відносить також вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Розгляд справи за відсутності осіб, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, є порушенням основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України, оскільки він позбавляє таких осіб реальної можливості здійснювати право захисту своїх прав, а суд можливості повного та всебічного дослідження обставин справи на засадах змагальності.

Однак ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Разом з тим, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які вона не змогла повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконної ухвали, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб позивач брала участь в судових засіданнях, подавала заяви та клопотання.

Позивач та її представник беззаперечно мали можливість ознайомитися із змістом судових повісток чи повідомити суду про наявність обставин які би виключали можливість їх участі в судових засіданнях, та саме позивач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням нею процесуальних дій.

Довід представника позивача про порушення її права на судовий захист через бездіяльність суду, який не пересвідчився чи були у позивача поважні причини не заслуговує на увагу, оскільки ні позивач ні відповідач не повідомили жодних причин неявки до суду першої інстанції на час вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду; також не довели існування поважних причин неявки в судове засідання 01 листопада 2022року в суді апеляційної інстанції.

При цьому, апеляційний суд виходить з того, що у тому випадку коли учасник справи позбавлений можливості приймати участь в розгляді справи через наявність поважних причин, останній зобов`язаний про це повідомити суд належним чином, чого позивачем чи представником позивача зроблено не було.

ОСОБА_1 не надано доказів того, що вона в період часу 01 листопада 2022року була позбавлена можливості отримувати повістки та повідомлення суду, та була неспроможна надсилати суду свої заяви чи клопотання.

Частиною п`ятою статті 223 ЦПК України регламентовано, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За обставинами справи ні позивач ні її представник жодним чином не повідомили суд про причини їх неявки в судове засідання 01 листопада 2022 року і не надавали заяв про розгляд справи за їх відсутності.

Отже, суд дотримався вимог норм процесуального права чинних на час вчинення даної процесуальної дії, висновки суду не спростовані позивачем та відсутні інші підстави які би вказували на незаконність чи необґрунтованість ухвали, з огляду на що, у відповідності до статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2022 року.

Судді: