Провадження по справі 2/305/44/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2022. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Білоцерківець Юлій Сергійович, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся в Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивує тим, що виконавчий напис нотаріуса здійснено у зв`язку з тим, що нібито позивач є боржником за кредитним договором №00601259 від 09.10.2013, укладеним між АТ "Брокбізнесбанк", правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс». 01 серпня 2019 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович вчинив виконавчий напис №3156, яким звернено стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 18742,43 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12133,39 гривень, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 6609,04 гривень. Стягнення здійснено за період з 01 серпня 2018 року по 13 червня 2019 року. Постановою приватного ивиконавця, ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження №59845421. Вважає, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням діючого законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. 09.10.2013 між ОСОБА_1 та АТ "Брокбізнесбанк" укладено договір №00601259 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку. Кредитного договору за таким номером не укладалося. До матеріалів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, додано Додаткову угоду №1108-36-ЗПКФ про відкриття карткового рахунку в межах зарплатних проектів строк дії якого сплив 08.10.2015. Тобто, згідно змісту виконавчого напису він здійснений не за кредитним договором, а за договором про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформлення платіжної картки, згідно якого ОСОБА_1 відкрив поточний рахунок для отримання заробітної плати, але аж ніяк не кредит. На платіжній картці був встановлений кредитний ліміт, однак строк дії даної картки сплив, ще у 2015 році, а кредитний ліміт не використовувався. Виконавчий напис здійснено у 2019 році, тобто поза межами трирічної позовної давності, що є спірним питанням і явно свідчить, що у даному випадку існує спірність щодо заборгованості. у виконавчому написі вказано, що стягнення здійснено за період з 01.08.2018 по 13.06.2019. До складу суми стягнення також входить сума відсотків за цей період у розмірі 18742,43 гривень. Звертає увагу суду на те, що наразхування відсотків поза межами дії кредитного договору суперечить вимогам ЦК України і позивач не згідний з сумою відсотків. Також зазначає, що у справі відсутні докази, що ОСОБА_1 отримав вимогу стягувача, щодо усунення порушень зобов`язання, що позбавило його можливості задовольнити або оскаржити цю вимогу кредитора, а про наявність як самої вимоги так і виконавчого напису дізнався від державного виконавця після відкриття виконавчого провадження. Вказане дає підстави вважати виконавчий напис №3156 таким, що вчинений з порушеннями без належного на те юридичного підгрунтя і в справі ніяк не існує безспірності, яка мала існувати для вчинення такого напису нотаріусом. На підставі викладеного, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 серпня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, Колейчиком Володимиром Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за №3156. Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області області від 06 листопада 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд до Рахівського районного суду Закарпатської області, для розгляду за підсудністю.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Бліщ О.Б. від 08.01.2020, справу прийнято до свого провадження. Відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено справу до підготовчого судового засідання на 09 годину 00 хвилин 11 лютого 2020 року. Залучено до участі у справі приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, юридична адреса: 07401, м. Бровари, вул. Грушевського, 15 оф. 6 та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгу Леонідівну, юридична адреса: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6 оф. 19 як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 29.01.2020 задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Білоцерківця Юлія Сергійовича про забезпечення позову. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні №59845421 за постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни з виконання виконавчого напису нотаріуса № 3156, виданого 01.08.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем до набуття законної сили рішення у справі про визнання виконавчого напису №3156 таким, що не підлягає виконанню.

На підставі розпорядження Рахівського районного суду Закарпатської області №58 від 09 листопада 2020 року призначено повторний авторозподіл справи за №308/12680/19.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Рахівського районного суду, Закарпатської області Марусяк М.О. для прийняття до провадження.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 12.11.2020, справу прийнято до свого провадження. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено справу до підготовчого судового засідання на 09 годину 30 хвилин 03 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 11.05.2021 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Білоцерківця Юлія Сергійовича про витребування доказів. Витребувано з Київського обласного державного нотаріального архіву (, місцезнаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Жовтнева, буд.34) належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи, заведеної у зв`язку із вчиненням виконавчого напису №3156, яким здійснено стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 18742,43 гривень. Оголошено перерву у підготовчому засіданні на 11 годину 00 хвилин 15 липня 2021 року.

08.06.2021 до суду надійшла відповідь від Київського обласного державного нотаріального архіву про неможливість виконання ухвали суду про витребування доказів від 11.05.2021, оскільки документи приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області, Колейчика В.В. на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву не передавалися.

Ухвалою суду від 04.11.2021 підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився. 16.05.2022 надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс», в судові засідання жодного разу не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак відзиву на день судового розгляду справи не надав.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений судом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, в судове засідання, жодного разу не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання йому повістки та шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, у судове засідання, жодного разу не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом надсилання їй повістки та шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомила.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами,взявши до уваги письмові пояснення представника відповідача, суд, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.10.2013, між АТ «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір №00601259 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку.

Крім того, 09.10.2013, між АТ «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1108-36-ЗПКФ про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до Договору №00601259 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку від 09.10.2013, яку відповідач розцінює, як кредитний договір.

Через неналежне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Сіті фінанс» звернулося до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області, Колейчика Володимира Вікторовича із заявою про вчинення виконавчого напису.

01 серпня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, Колейчик Володимиром Вікторовичем було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №3156, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Сіті фінанс», який є правонаступником АТ «Брокбізнесбанк», стягнуто заборгованість за кредитним договором №00601259 від 09.10.2013 в сумі 18742,43 грн, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12133,39 гривень, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитоми 6609,04 гивень. У цьому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 01.08.2018 по 13.06.2019.

Вказаний виконавчий напис став підставою для відкриття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва, Юхименко Ольгою Леонідівною виконавчого провадження за №59845421.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу наведених норм, суд прийшов до наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною першою статті 1050 ЦК України констатовано, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отож, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Правилами ст.204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Матеріали справи не містять доказів того, що додаткова угода №1108-36-ЗПКФ про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до Договору №00601259 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку від 09.10.2013, укладена між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 , в судовому порядку визнано недійсною, тому така є правомірною.

Згідно з умовами вказаного кредитного договору, позичальник ОСОБА_1 зобов`язався у період з 09.10.2013 по 08.10.2015 сплачувати проценти за користування кредитною лінією у розмірі 32% річних. Водночас умовами цього договору не передбачено подальше нарахування відсотків після закінчення строку його дії.

Проте у спірному виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Сіті фінанс»проводиться за період з 01 серпня 2018 року по 13 червня 2019 року в сумі 18742,43 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12133,39 гривень, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 6609,04 гривень, тобто після закінчення строку дії кредитного договору 05.10.2015.

Приписами ч.4 ст 263 ЦПК України регламентовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитуваннячи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, а тому не є правомірним нарахування процентів на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України до повного погашення заборгованості за кредитом.

На переконання суду спірний виконавчий напис був учинений із порушеннями вимог закону, оскільки подані Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Сіті фінанс»документи про наявний борг позивача за період з 01 серпня 2018 року по 13 червня 2019 року не підтверджували безспірність заборгованості, зокрема щодо нарахування банком відсотків після закінчення строку дії кредитного договору - 05.10.2015.

При розгляді цивільної справи суд керується положеннями статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись положеннями статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегіть встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до положень частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В силу приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що позивач довів належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами свої вимоги, які знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді. Відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано.

За таких обставин, оскільки оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

29.01.2020, Рахівським районним судом Закарпатської області постановлено ухвалу про забезпечення позову.

У частині 7 ст.158 ЦПК України зазначено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 1152,660 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 серпня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, Колейчиком Володимиром Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за №3156.

Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс» на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1152,60 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривні 60 копійок.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс», , міцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд.37, офіс 41.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

- приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області, Колейчик Володимир Вікторович, місцезнаходження: 07401, м. Бровари, вул. Грушевського, 15, офіс 6;

- приватний виконавець виконавчого округу міста Києва, Юхименко Ольга Леонідівна, міцезнаходження: 020594, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд.6, офіс 19.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 27 травня 2022 року.

Головуюча: М.О. Марусяк