Справа № 703/2299/22
14 листопада 2022 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Биченка І.Я.,
за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , про усунення перешкод шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.
Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .
В цьому будинку зареєстрований, але з травня 2021 року не проживає ОСОБА_2 .
Оскільки відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації у належному позивачу будинку, вважає, що його належить визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням в судовому порядку.
В судове засідання позивач не з`явилась, в направленій до суду заяві представник позивача просив розглядати справу без його участі та участі позивача, позов задоволити та не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання також не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій розгляд справи просить проводити без її участі, проти задоволення позову не заперечувала.
За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлена про розгляд справи суд вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України та провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 жовтня 1966 року ОСОБА_4 належить 1/2 частина будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 .
Згідно вказаного свідоцтва номер будинку АДРЕСА_2 змінено на номер 111.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано. Після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».
Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 18 травня 1978 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 та змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».
Згідно витягу №4859 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб у будинку АДРЕСА_1 з 12 лютого 2016 року зареєстрований ОСОБА_2 .
Відповідно до довідки №129923 квартального комітету №16 від 09 серпня 2022 року, актів обстеження житлового будинку від 21 червня 2021 року, 21 лютого 2022 року та 09 серпня 2022 року в будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , однак за вказаною адресою з травня 2021 року не проживає.
Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.
Аналогічні норми містяться і в ст. 319 ЦК України, відповідно до частини 1 якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 1 ст.156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Позивач стверджує, що право користування жилим приміщенням у відповідача виникло як у члена сім`ї власника житла.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.
Враховуючи викладене, зважаючи той факт, що відповідач понад один рік не користується житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 , який належить на праві власності позивачу, обов`язки по утриманню житла не здійснює, відтак суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 992 грн.40 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст. 5, 7,12, 81, 89, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , про усунення перешкод шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Шосткінським РВ УМВС України в Сумській області 20 січня 2000 року;

третя особа: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: І.Я. Биченко