ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1092/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/8797/20 Категорія: на ухвалу Позарецька С. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Черкаси :

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів: Новікова О.М., Вінеіченка Б.Б,, Карпенко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 червня 2022 року про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

в с т а н о в и в :

Судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 січня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Черкаський міський район електричних мереж заборгованість за використану електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ), що утворилась станом на 01.03.2020 у сумі: 878,59 грн. та судовий збір.

24 червня 2022 року боржник подав заяву про скасування вказаного судового наказу.

Заява мотивована тим, що судовий наказ не був направлений боржнику належним чином. Його місце проживання зареєстровано за адресою : АДРЕСА_2 . Тоді як 12.02.2021 суд направив судовий наказ за адресою АДРЕСА_1 .

Також не погоджується по суті вимог стягувача, стверджуючи, в заяві не вказано, за який період та за яких обставин утворилась заборгованість (можливо сплив термін позовної давності) за адресою АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ).

Розрахунок боргу, доданий заявником, не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить номера та дати, імені та підпису відповідальної особи, не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

У заяві ПАТ «Черкасиобленерго» зазначено місце проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 2), що не відповідає дійсності та є порушенням п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України.

До того ж, ПАТ «Черкасиобленерго» у заяві про видачу судового наказу зазначено своїм представником суб`єкт господарювання - Черкаський міський район електричних мереж () (а.с. 2), що є порушенням п. 3 ч. 2 ст. 163 ЦПК України.

Просив скасувати судовий наказ №711/8797/21 від 11.01.2021, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкасиобленерго» заборгованості за використану електричну енергію в сумі 878 грн. 59 коп. та судового збору в сумі 210 грн. 10 коп. Крім того, просив стягнути з ПАТ «Черкасиобленерго» на свою користь судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 124,10 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 червня 2022 року повернуто без розгляду заяву ОСОБА_1 .

Таке рішення суд першої інстанції мотивував тим, що судовий наказ після його ухвалення направлявся судом на дві поштові адреси: АДРЕСА_4 . Поштові конверти повернулись з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, 09.06.2021 та 02.07.2021 ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та зробив копії необхідних документів, тобто дізнався про наявний судовий наказ. 14.06.2022 вперше подав заяву про скасування судового наказу, яка була повернута судом ухвалою від 16.06.2022. Вдруге боржник подав аналогічну заяву 24 червня 2022 року, тобто після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 ЦПК України.

Заявник не навів доводи та мотиви, а також посилання на докази, які свідчать про поважність причин пропуску строку та необхідність поновлення строку для подання цієї заяви, тому суд повернув вказану заяву на підставі частини другої ст. 170 ЦПК України.

Ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 червня 2022 року оскаржена ОСОБА_1 в апеляційному порядку як незаконна та необґрунтована.

Зміст апеляційної скарги повторює доводи заяви про скасування судового наказу.

Додатково апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутні докази належного вручення судового наказу засобами поштового зв`язку. Зокрема відсутні докази вкладання до абонентської поштової скриньки за адресою АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_1 повідомлення про надходження рекомендованого листа з повідомленням про вручення. Відсутні будь-які докази вручення ОСОБА_1 чи будь-кому із повнолітніх членів його сім`ї рекомендованого листа з повідомленням про вручення, відсутні будь-які докази відмови ОСОБА_1 отримати рекомендований лист.

Просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 червня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким скасувати судовий наказ Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 січня 2021 року. Також просить стягнути з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені ним за подання заяви про скасування судового наказу в розмірі 124,10 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу Черкаська міська філія ПАТ «Черкасиобленерго» (змінена з 01.01.2021 назва Черкаського міського району електричний мереж ПАТ «Черкасиобленерго»), погоджуючись з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 червня 2022 року без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 січня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Черкаський міський район електричних мереж заборгованість за використану електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ), що утворилась станом на 01.03.2020 у сумі: 878,59 грн. та судовий збір в сумі 210,20 грн.

Судовий наказ разом з заявою стягувача та долученими до неї документами направлялися 15.01.2021 за вихідним № 711/8797/20/559/2021 на поштову адресу боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) (а.с. 14) та 15.01.2021 за вихідним № 711/8797/20/562/2021 на поштову адресу боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) (а.с. 15) рекомендованими листами з повідомленням, які повернулися на адресу суду неотриманим з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення ШКІ 607 та 948 (а.с. 16-31).

18.05.2021 Черкаська міська філія Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» звернулася до суду з заявою щодо виправлень у судовому наказі від 11.01.2021 по справі № 711/8797/20.

09.06.2021 ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та зробив копії необхідних документів, про що свідчить його розписка (а.с. 43).

10.06.2021 ОСОБА_1 подав письмове клопотання про відмову у задоволенні заяви щодо виправлення судового наказу, у якій безпосередньо зазначав про існування судового наказу (а.с. 44).

Ухвалою суду від 10.06.2021 заяву задоволено. Постановлено вказати у судовому наказі № 711/8797/20, виданому 11.01.2021р. Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Черкаський міський район електричних мереж заборгованості за використану електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ) в сумі 878 грн. 59 коп. та судового збору в сумі 210 грн. 20коп., вказавши дату народження боржника ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 51-53). До того ж, у вказаній ухвалі зазначено, що боржник ОСОБА_1 у судовому засіданні, заперечував щодо задоволення заяви, але не заперечував щодо внесення у виконавчий документ (судовий наказ) відомостей про його дату народження, яка відповідає дійсності.

02.07.2021 ОСОБА_1 знову ознайомився з матеріалами справи та зробив фотокопії, що засвідчено його власним підписом (а.с. 56).

Постановою Черкаського апеляційного суду від 02.11.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.06.2021 - без змін (а.с. 108-111).

Відповідно до його розписки судовий наказ від 11.01.2021 вручено ОСОБА_1 09.06.2022 (а.с. 129).

Заяву про скасування судового наказу подано 24 червня 2022 року.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального а бо спрощеного), окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

За частиною 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, крім іншого, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п. 3 ч. 1 цієї статті).

Отже, з огляду на наведені правові норми, в порядку наказного провадження судом вирішується лише конкретно визначений законом перелік вимог, судовий наказ не може бути виданий судом по вимогах, які прямо не зазначені в законі, судовий наказ видається без судового розгляду, без виклику боржника та стягувача у судове засідання, без заслуховування їх пояснень. При цьому змагання сторін у межах гласного вирішення справи, у ході якого сторони наводять доводи, покликані підтвердити їх правоту, спростувати аргументи протилежної сторони, відсутні. Наказ суду ґрунтується на поданих заявником документах, на повідомлених ним доводах, покликаних переконати суд у тому, що підстави для звернення до суду з позовом відсутні у зв`язку з безспірністю вимог.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є виконавчим документом.

З матеріалів справи вбачається, що 11.01.2021 видано судовий наказ, на підставі якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Черкаський міський район електричних мереж заборгованість за використану електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 (особ. рахунок НОМЕР_1 ), що утворилась станом на 01.03.2020, у сумі 878грн. 59 коп. Крім того, вирішено стягнути з боржника на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Черкаський міський район електричних мереж судовий збір у сумі 210 грн. 20 коп. (а.с. 13).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 169 ЦПК України, після видачі судового наказу, суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 272 ЦПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є:1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, поштові направлення з копією судового наказу направлені на адреси боржника АДРЕСА_4 повернулись не врученими з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Так як, суд направляв судове рішення на адресу, за якою зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , і судове направлення повернулось з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», вважається, що день проставлення відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» (адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ), а саме 24.02.2021 (а.с. 16) є днем вручення судового рішення ОСОБА_1 .

При цьому, добросовісне виконання працівниками АТ «Укрпошта» своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази протилежного.

Крім того, ОСОБА_1 знайомився з матеріалами справи та виготовляв фотокопії документів, крім того заперечував проти внесення виправлень в судовий наказ, який наразі оспорює. Тому це є підтвердженням про обізнаність апелянта про судовий наказ.

Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 170 ЦПК боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Таким чином, строк для подачі заяви для скасування судового наказу сплив у 2021 році.

Заяву про скасування судового наказу подано 24 червня 2022 року, тобто поза межами строку, що визначений у ч.ч. 1, 2 ст. 170 ЦПК України.

В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги про те, що боржником дотримані вимоги щодо строку оскарження судового наказу.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що боржник пропустив процесуальний строк для звернення з заявою про скасування судового наказу, є правильним.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно надано оцінку доводам боржника та встановлено, що він пропустив строк для подачі заяви про скасування судового наказу. Вмотивованого клопотання про поновлення пропущеного строку надано не було. У зв`язку чим вірним є висновок про повернення заяви про скасування судового наказу.

Вимога про проведення розподілу судових витрат та застосування аналогії права та стягнення із ПАТ «Черкасиобленерго» судових витрат боржника у зв`язку із зверненням з заявою про скасування судового наказу є безпідставною, оскільки в наказному провадженні не передбачено відшкодування судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України «Наказне провадження», який окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, які понесені боржником.

З аналізу наведених норм процесуального права слідує, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів ч.ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України.

Розгляд справи в наказному провадженні передбачає безспірне вирішення справи, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді