Справа № 369/9511/20
Провадження №2/369/437/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Житар А.А.,

з участю:

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відовідача ОСОБА_1 про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьов Іван Сергійович про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьов Іван Сергійович про визнання заповіту недійсним.

Через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про закриття провадження у справі, оскільки позивач у справі ОСОБА_4 помер і протягом року з часу його смерті фактів того, що спадкоємці із заявою про вступ до справи до суду не звернулись, просимо провадження у справі закрити, у зв`язку з смертю позивача ОСОБА_4 .

Заява обгрунтована тим, що правовідносини, які виникли між сторонами допускають правонаступництво, ухвалою від 03.02.2022 р. суд зупинив провадження у справі до залучення у справі правонаступника позивача, який помер.

Ухвалою від 23.05.2022 суд поновив провадження у справі та призначив її розгляд у підготовчому засіданні на 11.07.2022 із викликом учасників справи.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Наразі в матеріалах справи є докази, що підтверджують правонаступника після смерті ОСОБА_4 , про що постановлена ухвала суду від 18.10.2022 року.

Проте, жодної зацікавленності правонаступник ОСОБА_4 щодо справи, яка слухається не виявляє.

З оґляду на викладене, незважаючи на те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво після смерті позивача ОСОБА_4 , після закінчення встановленого законодавцем строку для прийняття спадщини після його смерті правонаступник ОСОБА_4 протягом року не виявив бажання прийняти участь у справі.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 та треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьов Іван Сергійович не з`явились. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не відомі.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 заяву підтримала, просила задовольнити.

Суд, вислухавши думку віповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заяву про закриття провадження по справі не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 статті 255 ЦПК України визначено підстави закриття провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, на відміну від раніше чинної конституційної норми про те, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Проте поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами, у зв`язку з цим, не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання. Вказана позиція відображена у постанові ВС у справі №404/251/17 від 03.05.2018 та у постанові ВС у справі № 638/3792/20 від 20.09.2021.

Зі змісту заяви вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі фактично за відсутності предмету спору, при цьому нею не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у заяві.

Враховуючи викладене, те, що обставини на які посилається відповідач в своєму клопотанні не знайшли свого підтвердження, тому у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження по справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 263-265 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відовідача ОСОБА_1 про закриття провадження по справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 13 грудня 2022 року.

Суддя Т.В. Дубас