Справа №949/1437/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дубровицького районного суду Рівненської області з позовною заявою, та після уточнення позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 25000,00 грн. - моральної шкоди; 1500,00 грн. - суму франшизи; 1000,00 (одну тисячу) грн. за послуги експерта, а всього 27500,00 грн., а також стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на свою користь 1000,00 грн. - за послуги експерта та 4800,00 грн. - у якості страхового відшкодування, а всього 5800,00 грн. Крім того, просить стягнути з відповідачів на свою користь понесені ним судові витрати зі сплати судового збору

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 27 червня 2021 року ОСОБА_2 (надалі відповідач-1) на перехресті вулиць Миру та Шкільної в м. Дубровиця Рівненської області, керуючи мотоциклом, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати її, не дотримався дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з велосипедом, яким керував позивач, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої, велосипеду марки «Веnneti», що належить позивачу на праві приватної власності, завдано технічних пошкоджень, і його ремонт є недоцільним, оскільки вартість ремонту більша за вартість нового велосипеда. Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача-1, що підтверджується постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 липня 2021 року, яка набрала законної сили. Загальна сума майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, становить 6300,00 грн. Також позивач вказує, що цивільно-правова відповідальність водія відповідача-1, на момент ДТП була застрахована в ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" (надалі відповідач-2). Відповідно до умов страхового полісу, страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130000,00 грн., франшиза - 1500,00 грн., а тому позивач вважає, що відповідач-2 повинен відшкодувати задану майнову шкоду з врахуванням суми франшизи.

Також позивачу було завдано моральну шкоду, яку обгрунтовує тим, що він проживає разом з батьками, з якими веде спільне господарство. Проте через отримані травми внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: забій грудної клітки, зсадна на правій нозі, розсічення лівого ліктя з накладенням швів, він не міг виконувати свої домашні обов`язки приблизно три тижні. Його батько є пенсіонером, який нещодавно був виписаний з лікарні, а тому теж не міг виконати домашню роботу. Тому всю домашню роботу проводила мати позивача, яка також є пенсіонером, через що позивач зазнав моральних страждань. Крім того, з огляду на отримані травми, у позивача були порушені його життєві зв`язки, оскільки він був позбавлений можливості на певний час продовжувати активне громадське та ділове життя. Йому необхідно було докласти зусиль для відновлення стану свого здоров`я, оскільки він перебував у стані стресу, переживаючи, щоб хоча б зовнішні наслідки дорожньо-транспортної пригоди пройшли. Постійно боявся повторення дорожньо-транспортної пригоди. Також позивач вказує, що велосипед для нього не тільки основний засіб пересування, а й хобі, яким він до дорожньо-транспортної пригоди подорожував, що доставляло йому радість, надавало можливість вести активний та здоровий спосіб життя та яке було його улюбленим заняттям.

Від відповідача-1 до початку розгляду справи надійшли письмові пояснення, у яких він вказує, що позовні вимоги визнає частково у розмірі 1500,00 грн. суми франшизи та 1500,00 грн. моральної шкоди, а в решті позовних вимог просить відмовити за безпідставністю. Вказує, що враховуючи переживання, яких позивач зазнав у зв`язку із пошкодженням майна та глибину його душевних страждань, а також вимоги розумності, виваженості та справедливості, вважає, що достатній розмір моральної шкоди, необхідний для відновлення його психо-емоційного стану становить 1500,00 гривень.

Від представника відповідача-2 до початку розгляду справи надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з ПрАТ «УТСК» на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 4730,00 грн., у задоволенні решти позовних вимог просить відмовити. У відзиві вказує, що 07 червня 2021 року між відповідачем-1 та ПрАТ «УТСК» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого, відповідачем-2 застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача-1, пов`язану з експлуатацією мотоцикла Теккеn, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 27 червня 2021 року у м. Дубровиця сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого мотоцикла, в результаті якої, було пошкоджено велосипед, під керуванням позивача. Правовідносини, які виникли між відповідачем-2 і позивачем регулюються нормами спеціалізованого Закону, яким є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 05 жовтня 2021 року за замовленням позивача, було складено звіт про оцінку, яким визначено, що вартість матеріального збитку завдана позивачу, як власнику велосипеда Вепеtti становить 6 230,00 грн. Страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до полісу № ЕР 204379130 розмір франшизи становить 1500,00 грн., а тому розмір страхового відшкодування, з урахуванням суми франшизи, становить 4730,00 грн. Стосовно вимоги позивача про стягнення з ПрАТ «УТСК» витрат по оплаті послуг з оцінки майна у розмірі 1000,00 грн. вказує, що позовні вимоги у цій частині є незаконними та не підлягають задоволенню. Всупереч пункту 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач не звертався до страховика, ані з повідомленням про ДТП, ані із заявою про виплату страхового відшкодування. Відтак, у страховика не виник обов`язок, щодо направлення уповноваженої особи до місцезнаходження пошкодженого майна (велосипеда), оскільки страховик не знав ані про настання ДТП, ані про місцезнаходження пошкодженого майна (велосипеда) та не володів інформацією про власника пошкодженого майна (велосипеда). Таким чином ПрАТ «УТСК» не мало об`єктивної можливості виконати вимоги закону щодо строку направлення свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, з причин неповідомлення позивачем страховика про ДТП, тому відсутні правові підстави для стягнення з ПрАТ «УТСК» витрат позивача по оплаті послуг з оцінки майна у розмірі 1000,00 грн. Стосовно стягнення з ПрАТ «УТСК» судового збору у розмірі 454,00 грн., то вказана вимога позивача не ґрунтується на процесуальному законі, оскільки судовий збір стягується пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а не порівну з кожного з Відповідачів по справі.

Від позивача до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Від відповідача-1 до початку розгляду справи надійшла заява, у якій він просив розглянути справу без його участі.

Від представника відповідача-2 до початку розгляду справи надійшло клопотання, у якому просить розглянути справу без його участі та врахувати його доводи подані у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 27 червня 2021 року о 20 год. 40 хв. по вулиці Миру, в м. Дубровиця Рівненської області відповідач-1, керуючи мотоциклом марки "Tekken", з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати її, не дотримався дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з велосипедом марки "Benneti" під керуванням позивача, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водії тілесні ушкодження.

Постановою Дубровицького районного суду від 29 липня 2021 року відповідача-1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення (а.с.30).

Згідно звіту №00066/2021, проведеного 05 жовтня 2021 року фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 , ринкова вартість, а також матеріальний збиток, завданий власнику велосипеда Benetti 29, номер рами НОМЕР_2 на дату (27 червня 2021 року) складає 6230,00 грн. (а.с.9-28).

Відповідно до товарного чека №00066/2021 від 05 жовтня 2021 року за огляд, фотографування велосипеда "Benetti 29", номер рами НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 та виконання звіту №00066/2021, позивач оплатив ФОП ОСОБА_3 2000,00 грн. (а.с.6), що підтверджується оригіналом квитанції ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.31).

Цивільно-правова відповідальність водія мотоцикла "Tekken MН250GY-15" реєстраційний номер НОМЕР_1 , на час ДТП була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 204379130 від 07 червня 2021 року в ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія", строк дії якого з 07 червня 2021 року по 06 червня 2022 року включно. Відповідно до умов договору страхування, страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130000,00 грн., розмір франшизи 1500,00 грн. (а.с.53).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс 18) було зроблено наступні правові висновки:

п.69 у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

п.72 відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

п.73 покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у п.5 ч.1 ст. 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Відповідно до підпункту 33.1.4, пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до підпункту 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Матеріалами справи встановлено, що позивач звернувся з позовом, після уточнення позовних вимог до Відповідача-2, 11 лютого 2022 року, тобто впродовж одного року з моменту вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на наведені вище норми закону, позивач має право на відшкодування завданої йому ДТП майнової шкоди саме страховиком відповідачем-2 в межах страхового ліміту.

Відповідно до ч.3 ст 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вже було зазначено вище, позивач у позовній заяві вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому завдано матеріальної шкоди в розмірі 6300,00 грн. Проте, вказана сума матеріальної шкоди, не відповідає встановленим обставинам справи, оскільки, відповідно до звіту №00066/2021 від 05 жовтня 2021 року, матеріальний збиток, завданий власнику велосипеда Benetti 29, номер рами НОМЕР_2 на дату (27 червня 2021 року) складає 6230,00 грн.

Згідно з ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особою, відповідальною за завданні збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Тобто в даному випадку франшиза до суми страхового відшкодування не входить та має бути відшкодована особо, яка є винною у дорожньо-транспортній пригоді.

Отже, враховуючи, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідач-2, який керував мотоциклом "Tekken MН250GY-15" реєстраційний номер НОМЕР_1 , на час ДТП була застрахована, відповідно до зазначеного вище полісу № ЕР 204379130, де розмір франшизи становить 1500,00 грн. позовні вимоги позивача до відповідача-2 в частині стягнення майнової шкоди, підлягають частковому задоволенню в розмірі 4 730,00 грн. з розрахунку ( 6230,00 грн. -1500,00 грн. = 4730,00 грн.). При цьому суму франшизи 1500,00 грн. слід стягнути з відповідача-1, оскільки позивач поніс матеріальні збитки, а розмір франшизи не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача-2 вказав, що страхова компанія не повинна нести витрати послуг з оцінки майна.

Статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено дії страховика та МТСБУ після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати)» зокрема:

Відповідно до пункту 34.2. протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до пункту 34.3. якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

В ході розгляду справи встановлено, що відповідач-1 не повідомляв відповідача-2 про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 27 червня 2021 року та не звертався до страхової компанії ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" із заявою про виплату страхового відшкодування.

Отже, оскільки відповідач-2, не міг знати про дорожньо-транспортну пригоду та направити уповноважену особу до місцезнаходження пошкодженого майна (велосипеда) для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків та не володів інформацією про власника пошкодженого майна (велосипеда), а обов`язок відшкодувати витрати на проведення експертизи (дослідження) у страховика настає лише коли його представник протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну не направить свого представника (аварійного комісара або експерта) та з`явився у визначений строк на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, тому потерпілий не мав право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди, відтак відсутні правові підстави для стягнення з відповідача-2 витрат позивача по оплаті послуг з оцінки майна у розмірі 1000,00 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача-1 25000,00 грн. моральної шкоди, то такі вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив судам, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Відповідно до роз`яснення в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р., розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, зокрема, характер та тривалість страждань, завданих позивачу внаслідок пошкодження транспортного засобу, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що наступили.

Як встановлено судом, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачу була завдана моральна шкода, яка полягала у тому, що позивач проживає разом з батьками з якими веде спільне господарство. Проте через отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди травми: забій грудної клітки, зсадна на правій нозі, розсічення лівого ліктя з накладенням швів, не міг виконувати свої домашні обов`язки приблизно три тижні, а тому всю домашню роботу проводила мати позивача, що завдало позивачу моральних страждань. Крім того, з огляду на отримані травми у позивача були порушення його життєві зв`язки, оскільки він був позбавлений можливості на певний час продовжувати активне громадське та ділове життя. Йому необхідно було докласти зусиль для відновлення стану свого здоров`я, оскільки він перебував у стані стресу, переживаючи, щоб хоча б зовнішні наслідки дорожньо-транспортної пригоди пройшли. Він постійно боявся повторення дорожньо-транспортної пригоди. Також позивач вказує, що велосипед для нього - це не тільки основний засіб пересування, а й хобі, яким він до дорожньо-транспортної пригоди подорожував, що доставляло йому радість, надавало можливість вести активний та здоровий спосіб життя.

Факт отримання позивачем травм, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №18044 від 13 серпня 2021 року з якої вбачається, що у позивача встановлено діагноз забійна рана ліктевого суглобу. Забій грудної клітки. Забійна зсадна правої ступні. (а.с.8).

З досліджених судом письмових пояснень вбачається, що відповідач-1 визнає заподіяну ним позивачу моральну шкоду частково в розмірі 1500,00 грн.

З урахуванням вищевикладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи, що дії відповідача носили неумисний характер, а відшкодування моральної шкоди потерпілому не має призводити до безпідставного збагачення, суд вважає, що належною компенсацією моральної шкоди, що підлягає стягненню із відповідача-1 на користь позивача є моральна шкода у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн., а стягнення судового збору, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, а позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою підлягають частковому задоволенню у сумі 6230,00 грн., що складає 98,89 % від загальної суми позовних вимог, тому оскільки з відповідача-1 ОСОБА_2 судом стягнуто 1500,00 грн., що складає (23,81 %), тому з нього слід стягнути 216,19 грн. судового збору, а з відповідача-2 ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" з якого судом стягнуто 4730,00 грн., що складає (75,08 %), слід стягнути 681,73 грн. судового збору.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Враховуючи, що за проведення звіту №00066/2021 фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 , позивачем було сплачено 2000,00 грн., що підтверджується дослідженим судом товарним чеком №00066/2021 від 05 жовтня 2021 року та квитанцією ПАТ КБ "Приватбанк", при цьому, беручи до уваги, що правові підстави для стягнення витрат по оплаті послуг з оцінки майна з відповідача-2 відсутні, тому з відповідача-1 на користь позивача в межах заявлених позовних вимог слід стягнути 1000,00 грн. витрат за послуги оцінювача.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1167, 1187, 1200 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну шкоду, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 11500,00 грн. (одинадцять тисяч п`ятсот гривень), що складається із: 10000,00 грн. - моральної шкоди та 1500,00 грн. - сума франшизи.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_1 4730,00 (чотири тисячі сімсот тридцять гривень) грн. у якості страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 216,19 грн. (двісті шістнадцять гривень 19 коп.) та 1000,00 грн. (одну тисячу гривень) - за послуги оцінювача.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 681,73 грн. (шістсот вісімдесят одну гривню 73 коп.)

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 06 березня 2003 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Відповідач-1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 09 грудня 2014 року Дубровицьким РС УДМС України в Рівненській області.

Відповідач-2: Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія", 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77, .

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.