Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2022 р. Справа153/1554/22

Провадження2/153/284/22-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Побережної Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьохрічного віку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьохрічного віку. Вказала, що 24 липня 2020 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини є відповідач. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, у них різні погляди на життя, через що в сім`ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Позивач вважає, що сім`я їхня розпалася остаточно і збережена бути не може. Сімейні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Тому позивач вимушена звернутися до суду і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 24 липня 2020 року. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити « ОСОБА_4 ». Також позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї четвертої частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки вони не дійшли згоди з відповідачем щодо надання ним коштів на утримання дитини. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача кошти на її утримання в твердій грошовівй сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років та витрати по справі, пов`язані зі сплатою судового збору та наданням їй професійної правничої допомоги.

Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 06.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання у справі з викликом сторін.

Заяви, клопотання: заява представника позивача про розгляд справи без його участі.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення першого судового засідання, про що постановлено ухвалу окремим документом.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Снітко В.А., в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, вх.№7169 від 28.12.2022, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує і просить їх повністю задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яка направлялася за його зареєстрованим місцем проживання. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив суду не подав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло.

Відмітка на поштовому повідомленні: «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України свідчить про те, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Частиною 1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1 , виданого 24.07.2020 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), 24.07.2020 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4 , актовий запис №28 (а.с.9).

Із копії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , виданого 14.01.2021 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Могилів-Подільський Вінницької області народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.8).

Із повідомлення, вих.№03.11-12/86 від 30.11.2022, виданої Порогівським старостинським округом Могилів-Подільського району Вінницької області встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст.1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Зазначені обставини відповідачем не спростовано належними і допустимими доказами, оскільки відповідач відзив на позов не подав.

Стаття 24 СК України передбачає засаду добровільності шлюбу: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

З урахуванням небажання позивача підтримувати подружні стосунки, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими і суд має підстави для розірвання шлюбу між сторонами.

Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1 , виданого 24.07.2020 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), позивач ОСОБА_1 після державної реєстрації шлюбу своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » змінила на прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ». У позовній заяві ОСОБА_1 заявила вимогу про залишення їй прізвища « ОСОБА_4 » після розірвання шлюбу.

Враховуючи вказані обставини, суд має підстави після розірвання шлюбу залишити позивачеві ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_4 ».

Вирішуючи питання заявлених позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд оцінює усі докази, що є у справі, у їх сукупності, та вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов`язку матері, батька утримувати дитину.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Дослідивши усі докази, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

При визначенні розміру аліментів, суд виходить із того, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є неповнолітня дитина та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, щодо якого відсутні відомості про його непрацездатність, стан здоров`я, про наявність у нього інших утриманців, а тому відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині.

Суд вважає розмір аліментів 1/4 (одна чеверта) зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 листопада 2022 року до досягнення дитиною повноліття, таким, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дитини, придбання необхідних товарів для дитини цього віку. Тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 28.11.2022 за вхід.№6551, тому суд має підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 28.11.2022.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення коштів на утримання дружини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Оскільки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю позивачем ОСОБА_1 , не досягла трьох років, суд має підстави для стягнення коштів з ОСОБА_2 на утримання дружини ОСОБА_1 , з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Заявлений позивачем розмір (суму) коштів 5000 (п`ять тисяч) гривень, на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає частково обґрунтованим, виходячи із наступного. Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, докази про наявність у неї доходів - відсутні, а тому позивач потребує коштів на своє утримання. Оцінюючи майнове становище кожної сторони, суд вважає, що відповідач, щодо якого відсутні відомості про наявність інших утриманців, є людиною працездатного віку, відомостей про наявність тяжких захворювань або інших вад здоров`я, суду не надано, а тому відповідач може і повинен надавати кошти на утримання позивача у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років.

В іншій частині заявлених позовних вимог суд має підстави відмовити, виходячи із наступного.

Статтями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач не надала доказів на підтвердження наявності у відповідача значних доходів, і не довела спроможності відповідача виплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у визначеній нею сумі 5000 (п`яти тисяч) гривень щомісячно. Тому підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, зазначеному позивачем, суд не вбачає.

За загальним правилом, встановленим ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов пред`явлено 28.11.2022.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при подачі позову і документально підтверджені квитанцією №16 від 25.11.2022 в частині розірвання шлюбу, за правилами ст.141 ч.1 ЦПК України покладаються на відповідача у розмірі, встановленому п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьохрічного віку, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьохрічного віку, а тому, в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України, має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок, тобто, по 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок за кожну позовну вимогу.

При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень на підставі копії ордера на надання правничої (правової) допомоги, серія АВ №1051654 від 25.11.2022, копії договору про надання правової допомоги №59 від 24.11.2022; копії детального опису наданих послуг і виконаних робіт адвокатом, їх вартість при наданні правової допомоги від 25.11.2022 та копії квитанції №59 від 25.11.2022. Допомога полягала в: консультації щодо порядку та строків надання правової допомоги адвокатом щодо звернення до суду з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів (затрачений час 1 година); з`ясуванні чи є інші фактичні дані, якімають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження (затрачений час 30 хвилин); визначенні правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, постанов Пленумів Верховного Суду, іншої нормативно-правової бази (затрачений час 1 година); аналізі судової практики (затрачений час 1 година); зборі документів, здійсненні їх копіювання, підготування (письмове оформлення) позовної заяви до Ямпільського районного суду (затрачений час 1 година); складенні позовної заяви (затрачений час 2 години); вчиненні інших процесуальних дій, які необхідні в ході розгляду справи; за умови розгляду справи за правилами загального позовного провадження участь в судових засіданнях в суді першої інстанції (орієнтовний затрачений час 2 години).

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог..

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішеннях ЄСПЛ від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, часткове задоволення позовних вимог, співмірність понесених витрат, значення справи для позивача, а також зважаючи на те, що розгляд справи проведено без участі сторін і адвоката, з огляду на принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 137, 141, 247, 263, 264, 265, 430 ЦПК України і на підставі ст.ст. 4, 24, 56, 84, 110, 112, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьохрічного віку задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24 липня 2020 року у Ямпільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис №28.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_4 ».

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 28.11.2022 і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , судовий збір в сумі у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в дохід держави в сумі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 .

Суддя Р.В. Швець