Провадження № 2/127/3386/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 листопада 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в свої інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом вселення, зобов`язання утримання від вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , який діє в свої інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом вселення, зобов`язання утримання від вчинення дій.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст.175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Звертаючись з позовною заявою до суду позивач вказує, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як учасник бойових дій, на підтвердження чого надав ксерокопію посвідчення сер. НОМЕР_1 від 05 березня 2015 року.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Крім того, згідно п. 16 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону пільги щодо сплати судового збору мають позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»

Як зазначалось вище предметом спору у даній справі є примусове вселення та зобов`язання не чинити перешкод в користуванні квартирою.

Водночас, статус, права та пільги учасників бойових дій встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Аналіз пункту 13 частини 1 статті 5 Закону "Про сплату судовий збір" в сукупності з частиною 2 статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Враховуючи, що вирішення спору не стосується порушення прав позивача на соціальний захист, як учасника бойових дій, тому він не звільнений від сплати судового збору на підставі положень пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", а отже судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19, від 18.12.2019 у справі №ЗП/9901/4/19, від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 та постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №805/3967/17-а. Таку ж оцінку процесуальному питанню, пов`язаному із застосуванням пільг із сплати судового збору учасниками бойових дій надано Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 06.05.2020 по справі № 9901/70/20 та у постанові від 09.10.2019 по справі №9901/311/19, а також Верховний Суд у постанові від 19.10.2020 по справі № 240/934/20.

Згідно ч.2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн).

Предметом позову у даній праві є примусове вселення до квартири та зобов`язання не чинити перешкод в користуванні квартирою, тобто позовна вимога немайнового характеру, яка подана позивачем ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх осіб.

Відповідно до положень Закону України «Про судовий» убачається можливість звільнення від сплати судового збору особи, яка подає позовну заяву в інтересах неповнолітніх осіб, водночас така особа не звільняється з тих самих підстав від сплати судового збору у разі подання позову в своїх інтересах.

Враховуючи викладене позивачу ОСОБА_1 необхідно додати до позовної заяви документ, що підтверджує сплату ним судового збору у визначеному законом розмірі за подання до суду даного позову в своїх інтересах ( 992,40 грн).

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; код ЄДРПОУ отримувача: 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку UA0002856.

При цьому, слід звернути увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

Крім того, відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст. ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. За змістом ст. 83 ЦПК України, докази додаються разом з поданням до суду позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Звертаючись до суду із цією позовною заявою, позивач з посиланням на положення ст. 156 ЖК УРСР, ч. 1 ст. 405 ЦК України просить усунути йому та неповнолітнім дітям перешкоди в праві користування квартирою АДРЕСА_1 , шляхом їх примусового вселення в цю квартиру, а також зобов`язати відповідачів не чинити перешкод у користуванні квартирою.

Разом з тим, враховуючи обраний позивачами спосіб захисту подана позовна заява не містить будь-яких доказів на підтвердження наведених у ній обставин щодо порушення з боку відповідачів майнових прав позивачів, за захистом яких звертаються до суду. Тобто, не зазначає будь-яких фактичних доказів по зазначеній в обґрунтуваннях позову неправомірній поведінці відповідачів у період з листопада 2020 року по даний час та в якій саме мірі чиняться такі перешкоди кожним з відповідачів в користуванні майном.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання ним позову до суду з наданням в підтвердження щодо цього оригіналу розрахункового документу, та зазначити докази по наведеним в обґрунтування позовної заяви обставинам та надати їх в матеріали разом з поданням цього позову.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в свої інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом вселення, зобов`язання утримання від вчинення дій - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя