Справа № 367/4655/21
Провадження № 2/369/4874/22
27.12.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Дубас Т.В.,
при секретарі судових засідань Житар А.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, -
В С Т А Н О В И В:
Товариство з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.
В обгрунтування позову зазначає, що 05.07.2020 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля КІА RIO, д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.
Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/8182/20 від 28.09.2020 року дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням Відповідачем Правил дорожнього руху.
Окрім того, тією ж постановою, встановлено, що Відповідач 05.07.2020 року керував транспортним засобом КІА RIO, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, проте від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у порядку визначеному чинним законодавством, наслідком чого стало встановлення судом вини Відповідача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гаранг», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №200091446).
Власник пошкодженого транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12.07.2021 року матеріали даної цивільної справи передано за підсудністю.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.08.2022 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання 16.11.2022 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Представник позивача разом з позовною заявою подав до суду заяву про проведення розгляду справи у відсутності позивача та представника. Позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне.
05.07.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля КІА RIO, д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.
Обставини дорожньо-транспортна пригода встановлені постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/8182/20 від 28.09.2020 року. Відповідач 05.07.2020 року керував транспортним засобом КІА КІО, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, проте від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у порядку визначеному чинним законодавством, наслідком чого стало встановлення судом вини Відповідача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №200091446).
Власник пошкодженого транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Зокрема відповідно до п.2.3. «а» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.
Так п. 2.3. «б» Правил дорожнього руху України, передбачено що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до підпункту г пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування вільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (позивач) після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо - транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до положень ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана правомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За таких обставин, вимоги позивача про стягнення із відповідача компенсації виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 32 462,70 грн. підлягають задоволенню.
Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.
Окрім того, оскільки Позивач не є фахівцем у галузі права, відповідно для захисту своїх прав та інтересів останній звернувся за професійною правничою допомогою до особи, яка надає послуги в галузі - Адвокатське бюро «Грідін і Партнери», з яким було укладено договір про надання правничої допомоги б/н від «14» травня 2019 року.
Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1-6 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Таким чином, розмір судових витрат, пов`язаних із оплатою Позивачем професійної правової допомоги становить 5 000,00 грн., які підлягають стягненню з Відповідача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 16, 22, 979, 985, 989, 993, 1166, 1188, 1191, 1194 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування»,, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. З, 109, 118, 119 ЦПК України суд,-
Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» страхове відшкодування у розмірі 32 462,70 грн. ( тридцять дві тисячі чотириста шістдесят дві грн. 70 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» судовий збір 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч грн.. 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя: Дубас Т.В.