Справа №463/2792/22
Провадження №2/463/1070/22
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31 травня 2022 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання довіреності недійсною,

в с т а н о в и в :

представник позивача звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання довіреності від 24 лютого 2019 року від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_2 недійсною.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2022 року залишено позовну заяву без руху та вказано в який строк та які саме порушення позивачу слід усунути.

Як вбачається із матеріалів справи, отримавши копію ухвали про залишення позову без руху, представник позивача подала до суду заяву «про усунення недоліків», в якій зазначає, що справа підсудна саме Личаківському районному суду м. Львова, та що ОСОБА_3 є покупцем будинку, який було відчужено за недійсною довіреністю, тому вважає, що ним порушено «його» права як спадкоємця.

Разом з тим, вважаю, що вказані в ухвалі недоліки представником позивача не усунуто.

Так, подаючи позов про визнання довіреності від 24 лютого 2019 року від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 недійсною до двох відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , позивач не виклав зміст позовних вимог щодо кожного з них, зокрема вимоги до відповідача ОСОБА_3 .

Також, в ухвалі про залишення позову без руху суд зазначав, що позивач оспорюючи довіреність від 24 лютого 2019 року від імені ОСОБА_4 ім`я ОСОБА_2 , не зазначає жодних конкретних даних щодо предмету позову, не наводить жодних доводів щодо місця укладення вказаного договору, не зазначає ким посвідчений, чи завірений такий договір.

Суд також не погоджується із доводами представника позивача щодо формалізму, оскільки, як зазначено в статті 175, позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Слід також врахувати, що суд визначив як недолік позовної заяви, якою оскаржується довіреність ОСОБА_4 на представництво ОСОБА_2 , відсутність змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів, зокрема вимоги до відповідача ОСОБА_3 . Разом з тим, представник позивача одержавши копію ухвали, жодних дій щодо уточнення позовних вимог та усунення вказаних судом недоліків не вчинив.

Дійсно, Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах «Zubac v. Croatia», «BelesandOthers v. theCzechRepublic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

При цьому Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Окрім цього, суд наголошує, що суд на даному етапі не вирішує питання належності відповідача (співвідповідача), як і не вирішує питання щодо відмови в відкритті провадження у справі, натомість судом було надано можливість усунути зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви.

Слід також зазначити, що відповідно до положень статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

З матеріалі поданого позову вбачається, що позивачем подано даний позов до Личаківського районного суду м. Львова саме через залучення до справи відповідачем ОСОБА_3 , який не є стороною оспорюваного позивачем правочину.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що позивач не усунув недоліки позову і не заявив жодних вимог до відповідача ОСОБА_3 , у суду є достатні підстави вважати, що це зроблено умисно з метою зміни підсудності справи.

У відповідності до ч.3 ст.185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачу у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Частиною 3 статті 44 ЦПК України визначено правові наслідки встановлення судом обставин зловживання учасниками судового процесу своїми процесуальними правами. Зокрема, визначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

У зв`язку з тим, що представник позивача не усунув вказані в ухвалі недоліки у встановлений строк, а також оскільки позивачем подано необґрунтований позов до одного із відповідачів з метою зміни підсудності справи, вважаю, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. ст.44, 175, 185, 353 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання довіреності недійсною - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Гирич С. В.