КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/9294/2022 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.А.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 р. позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 вартість матеріального збитку у розмірі 299 877, 34 грн., моральну шкоду 20 000,00 грн., 1 500,00 грн. - вартість надання послуг по проведенню експертного дослідження, судовий збір у розмірі 2 998,77 грн. та 768,40 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначала, що 17.03.2019р. на вул. Доківська в смт Коцюбинське Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «Toyota Camry» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та припаркованого «Volkswagen Jetta» д.н. НОМЕР_2 , який належить позивачу.

Внаслідок даної ДТП транспортний засіб «Volkswagen Jetta» д.н. НОМЕР_2 отримав значні механічні пошкодження, а його власнику ОСОБА_2 завдано матеріального збитку.

Згідно із Звітом №54/60.03.19 від 29.03.2019 року про оцінку вартості матеріального збитку, матеріальний збиток, завданий власникові «Volkswagen Jetta» д.н. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ становить 298 377,34 грн.

Крім заподіяної шкоди, потерпілою особою також понесені витрати на оплату проведення експертного авто товарознавчого дослідження в розмірі 1500,00 грн.

Вина ОСОБА_1 у даній ДТП підтверджується постановою Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2019р.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Страховий капітал» відповідно до полісу АМ/003723799, ліміт відповідальності 100 000,00 грн.

18.03.2019р. ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «СК «Страховий капітал» з повідомленням про настання страхового випадку.

25.04.2019р. позивач звернулася до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши всі необхідні документи. Таким чином, ПрАТ «Страховий капітал» відповідно до умов полісу АМ/003723799 повинно було здійснити виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності 100 000,00 грн.

Однак, вказана страхова компанія за систематичне та грубе порушення законодавства в сфері надання фінансових послуг була позбавлена права укладати договори страхування з 02.07.2019 р. ПрАТ «СК «Страховий капітал» вже тривалий час не здійснює виплати страхового відшкодування, жодних коштів на користь позивача перераховано не було.

Позивач вважає, що у разі, якщо страхова компанія позбавлена ліцензії, виключена із МТСБУ, перебуває у стані припинення (банкрутства), фактично не здійснює діяльності, потерпілий може звернутися з позовом про стягнення шкоди безпосередньо до особи, яка її завдала.

Крім того, у зв`язку із неправомірними діями відповідача, позивачка зазнала значної моральної шкоди, яка знайшла своє вираження в емоційних та душевних стражданнях. Пошкодження автомобіля призвело до зміни звичайного ритму життя. Крім того, автомобіль був залучений до здійснення позивачкою підприємницької діяльності , що було головним доходом сім`ї, а його пошкодження зумовило спрямувати частину сімейного бюджету на врегулювання ряду питань,пов`язаних із ДТП.

Посилаючись на викладені обставини, позивачка просила задовольнити заявлені позовні вимоги, як в частині відшкодування матеріальної, так і в частині моральної шкоди.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість матеріального збитку у розмірі 276 630, 00 грн та вартість надання послуг по проведенню експертного дослідження у розмірі 1 500,00 грн, а всього 278 130,00 грн Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 781, 30 грн. В іншій частині позовних відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про відшкодування матеріального збитку, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення по справі, невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції безпідставно посилається на результати Звіту №54/60.03.19 від 29.03.2019 року про оцінку вартості матеріального збитку, який не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, які вплинули на результати оцінки. Зазначене підтверджується наданою відповідачем рецензією на вказаний звіт, якій суд першої інстанції не дав належної оцінки.

Апелянт зазначає, що оскільки суд першої інстанції безпідставно відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи, зазначене питання повинно бути вирішене апеляційним судом. Просить суд апеляційної інстанції призначити по справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: Яка вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen Jetta» д.н. НОМЕР_2 внаслідок ДТП на дату ДТП - 17 березня 2019 року? Яка ринкова вартість транспортного засобу «Volkswagen Jetta» д.н. НОМЕР_2 до пошкоджень?

Крім того, апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якими обов`язок відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, покладено на страховика винної особи в межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, оскільки цивільна відповідальність відповідача була застрахована у відповідності до положень ст. 1194 ЦК України, страховиком на користь позивача має бути сплачений ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого в розмірі 100 000, 00 грн.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Петруня А.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на безпідставність її доводів. Просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне і обґрунтоване.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення судової повістки.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, що не з`явився, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог про відшкодування матеріальної шкоди вказанимвимогам закону не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 17.03.2019 року о 16.00 год. в смт. Коцюбинське по вул.Доківська ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 не вибрав безпечну швидкість руху не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Jetta» д/н НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Винним у вищенаведеному ДТП згідно постанови Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2019року визнано ОСОБА_1 (а.с.8).

Судом першої інстанції встановлено та не заперечувалось сторонами, що на момент ДТП відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ СК «Страховий капітал» за полісом серії АН №3723799.

ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ СК «Страховий капітал» із повідомленням про настання випадку та повідомила про дорожньо-транспорту пригоду, яка відбулась 17.03.2019 року (а.с.34).

25.04.2019 рокупозивач подала до ПрАТ СК «Страховий капітал»заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.35).

Судом першої інстанції також встановлено, що з 02 липня 2019 року ПрАТ «СК «Страховий капітал» позбавлена членства у МТСБУ у зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті внесків та відрахувань до фондів МТСБУ.

Відповідно Звіту № 54/60.03.19 про оцінку вартості матеріального збитку від 29.03.2019 року, матеріальний збиток, завданий власникові «Volkswagen Jetta» держномер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) на дату оцінки КТЗ складає 298 377,34 грн(а.с. 11-32).

05 липня 2021 року позивач ОСОБА_2 подала до суду першої інстанції заяву про доручення до матеріалів справи доказів, зокрема просила приєднати Акт виконаних робіт №000006421 від 20.11.2020 року автосервісу Hunters Garage, згідно з яким загальна вартість виконаних робіт по ремонту «Volkswagen Jetta» держномер НОМЕР_2 склала 276 630,00 грн. (а.с. 132-133)

Задовольняючи частково заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції вважав обґрунтованими доводи позивача щодо покладення в повному обсязі на відповідача ОСОБА_1 відповідальності за заподіяну в результаті ДТП матеріального збитку, розмір якого судом визначено у відповідності до вартості фактично понесених позивачем витрат на ремонт автомобіля, які підтверджуються Актом виконаних робіт №000006421 від 20.11.2020 року.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 13 цього ж Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК Україниособа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

До такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 754/1108/15-ц.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК Українивстановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На даний час Велика Палата Верховного Суду від правового висновку, викладеного у постанові від 04 липня 2018 року у справі №754/1108/15-ц не відступала.

Також відповідно до пунктів 2, 3 ст. 20 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі ліквідації страховика за його власним рішенням визначені договором обов`язки цього страховика виконує ліквідаційна комісія. У разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та (або) майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

Згідно з п.1 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та (або) ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, обов`язок із виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності покладено на страхову компанію до завершення процедури її ліквідації в особі ліквідаційної комісії, а у разі недостатності коштів (майна) на МТСБУ.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечувалось позивачем, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ СК «Страховий капітал» з лімітом страхового відшкодування 100 000 грн. за шкоду, заподіяну майну третіх осіб; станом на час розгляду справи судом першої інстанції виплату страхового відшкодування від ПрАТ СК «Страховий капітал», на підставі поданої 25.04.2019 року заяви, позивачем не отримано.

За таких обставин, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на відповідача, який уклав відповідний договір страхування і сплачував страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Суд першої інстанції зазначених обставин не врахував та дійшов помилкового висновку про те, що перебування страхової компанії у стані ліквідації та позбавлення її членства в МТСБУ звільняє страховика від виконання зобов`язань згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Щодо розміру відшкодування матеріальної шкоди.

За загальним правилом та з огляду на положення статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Колегія суддів апеляційного суду вважає помилковими доводи апелянта про те, що вирішуючи питання про розмір матеріального збитку, завданого позивачу, суд першої інстанції послався на Звіт № 54/60.03.19 про оцінку вартості матеріального збитку від 29.03.2019 року. Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що розмір матеріального збитку судом вірно визначено у відповідності до вартості фактично понесених позивачем витрат на ремонт автомобіля, які підтверджуються Актом виконаних робіт №000006421 від 20.11.2020 року.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги в цій частині не можуть бути взяті до уваги. Наявність в матеріалах справи доказу, який підтверджує вартість виконаних робіт для відновлення пошкодженого транспортного засобу є також підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача про призначення судом апеляційної інстанції авто товарознавчої експертизи.

З наведених підстав колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог про відшкодування матеріальної шкоди, та ухвалення в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову в розмірі, який перевищує ліміт відповідальності страховика, тобто в сумі 176 630, 00 грн.

Не дивлячись на те, що прохальна частина апеляційної скарги містить вимогу про скасування рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року в повному обсязі та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, керуючись положеннями частини 1 статті 367 ЦПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду лише в частині задоволення вимог про відшкодування вартості матеріального збитку, оскільки доводів на спростування висновків в частині відмови в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди апеляційна скарга не містить.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року скасувати в частині задоволення вимог про відшкодування вартості матеріального збитку та ухвалити в цій частині нове судове рішення. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість матеріального збитку у розмірі 176 630 (сто сімдесят шість тисяч шістсот тридцять) гривень 00 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.А.