Провадження № 2/337/823/2022
ЄУН № 337/310/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Нетяга М.І.

розглянувши цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватне підприємство «КОМПАНІЯ «ЕПІЗОД», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватне підприємство «Компанія «Епізод» про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 648462,02 гривень.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що АКІБ «УкрСиббанк» (поточне найменування з 24.11.2018 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 уклали Договір про надання споживчого кредиту 0 від 29.04.2008 року з додатковими угодами від 02.11.2011, №1 від 12.01.2009, №2 від 30.03.2010, №4 від 24.11.2011 року (в системі обліку банку договір № 0 від 24.11.2011 року).

Відповідно до умов кредитного договору Позивач надав Відповідачу кредит у загальній сумі 142000 дол. США, а Відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі та сплачувати плату за кредит в розмірі 13 % річних та в терміни, встановлені кредитним договором, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 29.04.2025 року.

Згідно додаткової угоди №4 від 24.11.2011 року до кредитного договору внесені зміни щодо збільшення суми кредиту та видачу нових траншів в гривні. На умовах вказаної угоди Позичальник отримав транш ( кредитні кошти) у розмірі 1011758,21 грн., та зобов`язався погасити у повному обсязі заборгованість за кредитним договором за траншем в іноземній валюті у доларах США та повертати транш в національній валюті та сплачувати проценти з користування грошовими коштами шляхом сплати 25 числа кожного місяця ануїтетних платежів - з 24.11.2011 по 25.11.2012 року у розмірі 13285,00 грн., а з 25.11.2012 по 29.04.2025 року у розмірі 14895,00 грн., але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 29.04.2025 року.

За користування кредитними коштами Позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 13 % річних, а з 24.11.2012 року у розмірі 15,5% річних (п.6 додаткової угоди №4). За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу, а нарахування процентної ставки починається з дати виникнення прострочення до моменту погашення такої заборгованості, (п. 1.3.1 кредитного договору).

Також сторони домовилися, що для ідентифікації договору можуть застосовуватися як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме №0, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме №1 та №0.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийняті: порука ОСОБА_2 згідно договору поруки № 0/П від 29.04.2008 року з додатковою угодою №1 від 24.11.2011 року, та порука ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «КОМПАНІЯ «ЕПІЗОД» згіднодоговору поруки № 0/П-2 від 29.04.2008 року з додатковою угодою №1 від 24.11.2011 року.

Всупереч умов Кредитного договору Відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентів протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання.

Позивач направив відповідачам вимоги від 01.10.2020 року про усунення порушення кредитного договору та у разі не погашення простроченої заборгованості - про дострокове повернення кредиту. Однак, відповідачі вимоги не виконали, заборгованість не погасили.

Станом на 11.01.2022 року заборгованість Позичальника по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 648462,02 грн., з яких: 631417,85 грн. - за кредитом, 12301,69 грн. - за процентами за користування кредитом (ст. 1048 ЦК України), 4742,48 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад, встановлений договором термін (за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України).

Просить суд стягнути заборгованість за договором про надання споживчого кредиту 0 від 29.04.2008 року (в системі обліку банку договір № 0) у розмірі 648462,02 грн.: з ОСОБА_1 у солідарному порядку з ОСОБА_2 , та з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «КОМПАНІЯ «ЕШЗОД» у солідарному порядку з ОСОБА_1 .

Також стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 9726,93 грн., а саме по 3242,31 грн. з кожного та фактично понесені судові витрати.

11.02.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

17.06.2022 року до суду від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , надійшли відзиви на позовну заяву.

У відзивах вказано, що договір про надання споживчого кредиту №0 від 29.04.2008 р. наданий у копії неповністю. Відсутні умови починаючи з пункту 5.3. та закінчуючи пунктом 7.1.

У довідці «Движение по счету 9400/ІІА 3489400 валюта UAH ОСОБА_1 код НОМЕР_1 с 24.11.2011 по 24.11.2011» Позивач посилається на інший договір на підставі якого нібито перерахував кошти Відповідачу, а саме на «Угоду 0 від 24.11.2011 р.».

Позивач надає разом з позовом три Довідки (Довідка розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом (проценти за користування кредитом відповідно до ст. 1048 ЦК України) ОСОБА_1 на 11.01.2022 за кредитним Договором №00 від 24.11.2011; Довідка - розрахунок заборгованості за кредитом на 11.01.2022 за кредитним Договором №00 від 24.11.2011). Але реквізити укладеного між Сторонами Договору та договір на який посилається Позивач у Довідках є різними та Договір №00 від 24.11.2011 Позивачем не надано.

Є незрозумілим той факт у відповідності з яким документом Позивач намагається доказати заборгованість Відповідача та відповідно якого саме Договору він« розрахував відсотки та суму заборгованості, тому що у тексті позовної заяви Позивач посилається на один Договір, а у Довідках-розрахунках - на зовсім інший договір.

Позивачем до позовної заяви у підтвердження перерахування Відповідачу суми кредиту було надано документ від 11.01.2022 р. «Движение по счету 9400/UA 3489400 валюта ПАН ОСОБА_1 код НОМЕР_1 с 24.11.2011 по 24.11.2011».

У цьому документі відсутні підписи співробітників банку, відсутні печатки та штампи банку та цей документ не є розрахунково - касовим документом, який свідчить про перерахування позивачем кредиту Відповідачу.

Факт перерахування суми кредиту Відповідачу не був належним чином доведений Позивачем.

Також у довідці «Движение по счету 9400/UA 3489400 валюта UAH ОСОБА_1 код НОМЕР_1 с 24.11.2011 по 24.11.2011» Позивач посилається на інший договір на підставі якого нібито перерахував кошти Відповідачу, а саме на «Угоду 0 від 24.11.2011 р.».

У позовній заяві Позивач вказав, що Відповідач повинен сплатити йому 12301,69 грн. за процентами за користування кредитом.

Згідно Довідки - розрахунки заборгованості по процентам за користування кредитом (проценти за користування кредитом відповідно до ст. 1048 ЦК України) ОСОБА_1 на 11.01.2022 за кредитним Договором №00 від 24.11.2011. Позивач подав позов щодо стягнення заборгованості по процентам з 26.12.2011 року по 31.12.2021 року, таким чином за 10 років.

Відповідач вважає, що Позивач має право на стягнення відсотків за користування кредитом виключно у період з 13.01.2019 року по 13.01.2022 року.

У розрахунку на сторінці 5-13 Довідки-розрахунка заборгованості по процентам за користування кредитом за кредитним Договором №00 від 24.11.2011р. у трьох останніх колонках зліва Позивач відображає наступні давні: «Залишок строкової заборгованості за процентами», «Залишок простроченої заборгованості за процентами», «Загальний залишок заборгованості за процентами».

Якщо скласти підсумок усіх сум наведених у кожній з них трьох колонок, то заборгованість Відповідача є значно більшою та не відповідає арифметичній сумі заборгованості Відповідача.

З нарахованою сумою 4742,48 грн. (у довідці-розрахунку процентів за користування кредитом понад встановлений Договором термін (за прострочення виконання зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України) на 11.01.2022 р. за кредитним договором №0 від 24.11.2011 р.) сторінка 13-16 Довідки-розрахунку Позивача, незгоден.

У довідці у колонці «Сума заборгованості на яку нараховані проценти» не вказано звідки взялася ця сума боргу. Позивачем не роз`яснений у позовній заяві порядок нарахування та не наведений арифметичний розрахунок виникнення сум цієї заборгованості.

Відсутнє нормативне обґрунтування та посилання на пункт Договору на підставі якого були Позивачем нараховані ці проценти (відсотки). Ст. 625 ЦК України передбачено нарахування 3% річних, але Позивач у розрахунку нараховує 15,5% річних.

За думкою Відповідача позивач нараховує завищені відсотки на неіснуючу суму боргу. У зв`язку з цим, без детального розрахунку Позивачем виникнення цієї суми боргу Відповідач не може пояснити її виникнення та не може пояснити її існування та незгоден з цією сумою у повному обсязі.

Просить суд застосувати строки позовної давності по нарахованим Позивачем відсоткам (процентам) за користування кредитом з 29.04.2008 року по 13.01.2019 року та відмовити Відповідачу по стягненню сум нарахованих процентів (відсотків) за користування кредитом з 29.04.2008 року по 13.01.2019 року. Відмовити Позивачу у задоволені позовних вимог щодо стягнення суми кредиту у розмірі 631417 грн. 85 коп. Відмовити Позивачу у задоволені позовних вимог щодо стягнення суми відсотків за користування кредитом у розмірі 12301 грн. 69 коп. та заборгованості по процентам за користування грошовими коштами у сумі 4742 грн. 48 коп.

20.07.2022 року, закрито підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, доводи викладені у позовній заяві підтримує, та просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП «КОМПАНІЯ «ЕПІЗОД» у судове засідання не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення на офіційному веб-порталі суду оголошення про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомили.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого виступає АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 29.04.2008 року.

Відповідно до кредитного договору, банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 142000 доларів США, на строк до 29.04.2025 року з процентною ставкою в 13 % річних.

Також до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 29.04.2008 року, між ПАТБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладались додаткові угоди: від 02.11.2011 року, від 12.01.2009 року за №1, від 30.03.2010 року за №2, від 24.11.2011 року за № 4.

Відповідно до додаткової угоди від 24.11.2011 року за № 4, сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватися як номер договору зазначений при його укладенні - № 0, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 0, а також № 0 і № 1, та сторони домовились щодо збільшення суми кредиту, та видачу нових траншів в гривні, відповідно до якої надавались кредитні кошти (транш) у розмірі 1011758,21 грн., та з 24.11.2012 року встановлювалась процентна ставка у розмірі 15,5% річних.

Згідно зі ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно до п. 1.3.1 Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 29.04.2008 року, за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань по Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 29.04.2008 рокуміж АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого виступає АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 0/П від 29.04.2008 року, та у подальшому укладена додаткова угода №1 від 24.11.2011 року.

Також В забезпечення виконання кредитних зобов`язань по Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 29.04.2008 рокуміж АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого виступає АТ «УКРСИББАНК» та ПП «КОМПАНІЯ «ЕПІЗОД» укладено договір поруки № 0/П-2 від 29.04.2008 року, та у подальшому укладена додаткова угода №1 від 24.11.2011 року.

Відповідно із ст. 553, 554 ЦК України, та договорів поруки, поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником зобов`язань перед кредитором щодо повернення кредиту, сплати процентів, пені, та інших платежів. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Підписанням договору поруки поручитель підтвердив, що йому добре відомі усі умови вищевказаного кредитного договору. Причини невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов`язань по договору поруки.

Всупереч умов договору ОСОБА_1 не здійснював своєчасних платежів у повному обсязі, для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

Позивач 05.10.2020 року, направив відповідачам вимоги від 01.10.2020 року вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту …. з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення про дострокове повернення кредиту.

Однак, відповідачі вимоги не виконали, заборгованість не погасили.

Згідно розрахунку, наданого суду позивачем, станом на 11.01.2022 року заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 648462,02 грн., з яких: 631417,85 грн. - за кредитом; 12301,69 грн. - за процентами за користування кредитом (ст. 1048 ЦК України); 4742,48 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад, встановлений договором термін (за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України).

Доводи відповідачів щодо пропуску строку позовної давності є необґрунтованими, оскільки строк позовної давності переривався на підставі ч.1 ст.264 ЦК України внаслідок вчинення ОСОБА_1 дій, що свідчать про визнання свого боргу, а саме шляхом сплати платежів(процентів) за кредитним договором протягом до 2020 року.

Також відповідачі не погоджуються із сумою розрахунку процентів за користування кредитом та процентів за ст.625 ЦК України. Проте відповідачі не надали суду власний розрахунок, який вони вважають вірним.

Щодо нарахування позивачем процентів за користування кредитом.

01.10.2020 року позивач направив відповідачу ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту …. з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення про дострокове повернення кредиту.

Повідомлення було направлено Банком 05.10.2020 року, докази отримання повідомлення відсутні.

Таким чином, на 41 календарний день, а саме 15.11.2020 року, припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти.

Відповідна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси заявника забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно розрахунку наданого суду, позивач нарахував, після спливу строку кредитування, проценти за користування кредитом в сумі 89808,26 грн.

Сума вирахувана судом виходячи з даних розрахунку позивача відповідно до яких 25.10.2020 року по 24.11.2020 року нараховано процентів в 7439,01 грн.(за 30 днів), і відповідно з 15.11.2020 року по 24.11.2020 року(за 9 днів) нараховано процентів в розмірі 2231,7 грн., та в подальшому відповідно до даних розрахунку позивача за період по 28.12.2021 року.

Оскільки у позивача припинилось право нараховувати проценти за користування кредитом з 15.11.2020 року, то вимоги про стягнення нарахованих процентів після цього дня, не підлягають задоволенню.

Також, згідно розрахунку наданого суду, відповідачем сплачено, після спливу строку кредитування, проценти за користування кредитом в сумі 137404,25 грн.

Враховуючи те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, то суд, сплачену відповідачем ОСОБА_1 після 15.11.2020 року, суму 137404,25 грн. в якості процентів за користування кредитом, відносить на погашення заборгованості за самим тілом кредиту.

Таким чином, розмір заборгованості за договором про надання споживчого кредиту 0 від 29.04.2008 року(в системі обліку банку №0) становить 498756,08 грн., і складається з 494013,6 грн. за кредитом; 4742,48 грн. заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України).

Щодо вимог, заявлених до поручителів.

Згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і не залежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 251, 252 ЦК України).

Умови договору про дію поруки до повного виконання зобов`язань боржника не свідчать, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

З аналізу частини четвертої статті 559 ЦК України можна зробити висновок, що строк поруки відноситься до преклюзивних, це строк існування самого зобов`язання поруки, а застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою, як видом забезпечення зобов`язання.

Тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

В разі реалізації кредитором свого права вимоги на дострокове повернення кредиту відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України строк звернення кредитора до суду з вимогами до поручителя необхідно обраховувати з моменту настання строку дострокового повернення кредиту.

Як видно із матеріалів справи, 01.10.2020 року Банк направив позичальнику ОСОБА_1 та поручителям ОСОБА_2 та ПП «КОМПАНІЯ «ЕПІЗОД» вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення про дострокове повернення кредиту.

Повідомлення були направлені Банком 05.10.2020 року, докази отримання повідомлення відсутні.

Таким чином, на 41 календарний день, а саме 15.11.2020 року, суд вважає настанням строку дострокового повернення кредиту.

Оскільки у справі строк дострокового повернення кредиту настав 15.11.2020 року, а банк звернувся до суду 17.01.2022 року, то порука ОСОБА_2 та ПП «КОМПАНІЯ «ЕПІЗОД» за договорами поруки є припиненою, а отже, немає правових підстав для задоволення позовних вимог, пред`явлених банком до поручителів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 82, 89, 141, 229, 247, 263, 264, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» (м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, код ЄДР 09807750) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту 0 від 29.04.2008 року( в системі обліку банку №0) у розмірі 498756(чотириста дев`яносто вісім тисяч сімсот п`ятдесят шість) грн. 08 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 494013 грн. 60 коп.; заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України) 4742 грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» (м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, код ЄДР 09807750) судовий збір в розмірі 7480(сім тисяч чотириста вісімдесят) грн. 98 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 28.12.2022 року.

Суддя: