БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/3789/20
провадження № 2/361/292/22
РІШЕННЯ

Іменем України

01 лютого 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із спільної часткової власності та припинення права часткової власності,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про виділ частки зі спільної часткової власності та припинення права часткової власності. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що за заповітом чоловіка ОСОБА_3 , отримала у спадок нерухоме майно, а саме: Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0,0248 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Власником іншої Ѕ частки будинку з господарськими будівлями та спорудами є ОСОБА_2 . Також Відповідач є власником земельної ділянки площею 0,05 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, спірна садиба (житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами), що розташована в АДРЕСА_2 , належать позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності. При цьому, приміщення житлового будинку садиби були розподілені ще між попередніми співвласниками, в т.ч. було укладено договір про визначення порядку володіння та користування будинком. Відповідно до технічної документації на будинок (садибу) будинок є триквартирним. Кожна з квартир є ізольованою (самостійна група приміщень): має окрему вхідну групу з двору, із власною мережею водо-, газо-, електропостачання та обліковуються за різними особовими рахунками у постачальників житлово-комунальних послуг. Позивачка володіє і користується квартирою АДРЕСА_3 , яка має відокремлене від інших приміщень тепло, водо, електро, газо- забезпечення, в підтвердження чого надається копії Будинкової книги на будинок АДРЕСА_1 , квитанції-рахунки постачальників на оплату житлово-комунальних послуг, що постачаються в квартиру позивачки. Проте, через не дуже добрі стосунки відповідач відмовляє в проханнях підписати спільну заяву про реєстрацію права власності на «самовільно збудовані» приміщення та будівлі; погодитися на оренду, продаж, здійснити поділ спільного майна чи виділити частку із спільної власності або, в обмін на згоду, пропонує неприйнятні умови. Тому позивач звертається до суду із позовом до співвласника про виділ частки у спільному майні в натурі та припинення щодо такого майна права спільної часткової власності.

Заперечення відповідача.

26 серпня 2020 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, де позовні вимоги не визнала у повному обсязі та просила відмовити у задоволенні позову з огляду на таке. У відповідності до чинного законодавства право спільної часткової власності здійснюється співвласниками зі їх згодою, а майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Позивач просить виділити в натурі 36/100 частки житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , виділивши у власність ОСОБА_1 частину житлового будинку «А-1», загальною площею 58,1 в.м, в т.ч. 26.2 кв. м житлової, яка складається з приміщень, позначених в технічному паспорті, виготовленому Комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» станом на 03.10.2019, як: веранда 1-І площею 7,3 кв.м., коридор 1-1 площею 3,8 кв.м., кухня 1-2 площею 12,1 кв.м., коридор 1-3 площею 5,0 кв.м, житлова кімната 1-4 площею 13,2 кв.м., житлова кімната 1-5 площею 13,0 кв.м., санвузол 1-6 площею 2,7 кв.м., санвузол 1-7 площею 1,0 кв.м., а також надвірні будівлі та споруди: 1/2 сараю літ. «Б», прибудова до сараю «б1», вбиральня «б2» навіс «Е». З позовної заяви та додатків до неї видно, що нерухоме майно, яке перебуває у власності сторін, та яке просить поділити позивач, складається також із самочинно збудованих/переобладнаних приміщень. Проте, відповідно до норм чинного законодавства самочинно збудоване майно не може бути предметом поділу (виділу) згідно положень статей 364, 367 ЦПК України.

Відповідь позивача на заперечення відповідача.

10 вересня 2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, де позивач вказує, що до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно після подання позову було внесено зміни щодо спірного житлового будинку, а саме: зареєстровано право власності на прибудови «а3» та «а4», які є складовими квартири АДРЕСА_3 та раніше вважалися самочинно збудованими та вважає, що квартира АДРЕСА_3 про виділення якої заявлено позовні вимоги, не має самовільно побудованих об`єктів.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 41).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с. 87).

У судових засіданнях позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гордієнко Л.В. доводи позову підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Просили про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник відповідача адвокат Виноградов М.Г. заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що спірне майно не може бути поділене, оскільки складається із самочинно переобладнаних приміщень. Такий виділ суперечить вимогам закону.

Фактичні обставини справи, що встановлені судом.

Із договору від 01 грудня 2007 року видно, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 встановили порядок володіння та користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 17)

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованого 10 червня 2020 року видно, що житловий будинок, загальною площею 162,8 кв.м., житловою площею 88,3 кв.м., площа самочинно збудованого 86,9 кв.м., опис: сарай «Б», вбиральня «В», вбиральня «б2», навіс «Е», огорожа «N». Самочинно збудовані: сарай «б1», прибудова «а3»:1-1 кухня 16,1кв.м., 1-5 ванна 2,7 кв.м., 1-6 кладова 1,0 кв.м., прибудова «а4» :1-І веранда 7,3 кв.м., 2-2 коридор 8,7 кв.м., прибудова «а5» : 2-5 кухня 10,6 кв.м., 2-6 коридор 7,2 кв.м., 2-7 санвузол 4,9, кв.м., прибудова «а6»: 2-І веранда 2,2 кв.м., 2-ІІ кладова 0,8 кв.м., прибудова «а7»:3-2 житлова -13,7 кв.м., «а1» 2-1 житлова 11, 7 кв.м., адреса: АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності у розмірі Ѕ частки ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину. (а.с. 9-11)

Відповідно до вищевказаного витягу земельна ділянка, площею 0,05 га, кадастровий номер :01:016:0038, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06, цільове призначення для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); адреса: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , виданого 22.07.2015 року Реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. (а.с. 9-11)

Відповідно до вищевказаного витягу земельна ділянка площею 0,0248 га, кадастровий номер :01:016:0048, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06; цільове призначення для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Кутовою Т.А. (а.с. 9-11)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 11 березня 2019 року, ОСОБА_1 успадкувала майно після смерті чоловіка ОСОБА_3 , яке складається із Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_2 . (а.с. 12)

Із свідоцтва про право на спадщину від 11 березня 2019 року, ОСОБА_1 успадкувала майно після смерті чоловіка ОСОБА_3 , яке складається із земельної ділянки площею 0,0248 гектара, кадастровий номер :01:016:0048, що розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06. (а.с. 13)

Із свідоцтва про право на спадщину від 24 липня 2012 року вбачається, що ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_4 майно, яке складається із Ѕ частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами під АДРЕСА_2 . (а.с. 55)

ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить Ѕ частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , згідно витягу про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації». (а.с. 56)

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 24.06.2020 року видно, що житловий будинок загальна площа (кв.м): 162.8, житлова площа (кв.м): 88.3, Опис: сарай "Б", вбиральня "В", вбиральня 62", навіс "Е», огорожа "N", сарай "б1", прибудова "а3: 1-І кухня-16,1 кв.м., 1-5 ванна-2,7 кв.м., 1-6 кладова-1,0 кв.м.. прибудова "а4": 1-1 веранда -7,3 кв.м. Самочинно збудовані: 2-2 коридор - 8,7 кв.м., прибудова "а5": 2-5 кухня-10,6 кв.м., 2-6 коридор-7.2 кв.м., 2-7 санвузол - 4,9 кв.м., прибудова "а6": 2-І веранда - 2.2 кв.м., 2-ІІ кладова -0.8 кв.м., прибудова "а7": 3-2 житлова-13.7 кв.м., "аІ" 2-І житлова-11,7 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на праві спільної часткової власності в розмірі Ѕ частки належить ОСОБА_1 .

29 квітня 2021 року судовим експертом Судової незалежної експертизи України Кріві Катериною Вікторівною за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи надано висновок № ЕС-1702-1-1756.21.

У вищевказаному висновку судовий експерт вважає, що технічно можливо виділити приміщення житлового будинку та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_1 з часткою Ѕ частина та які перебувають у фактичному її користуванні, а саме: приміщення 1-1 веранда, площею 7,30 м?, 1-1 коридор, площею 3,80 м?, 1-2 кухня, площею 12,10 м, 1-3 коридор, площею 5,0 м?, 1-4 житлова, площею 13,20 м?, 1-5 житлова, площею 13,0 м?, 1-6 ванна кімната, площею 2,70 м?, 1-7 туалет, площею 1,0 м?, загальною площею 58,10 м? житлового будинку літ. «А», приміщення сараю літ. «Б» (1/2 частина) з прибудовою літ. «б1», вбиральню літ. «б2», навіс літ. «Е» та огорожу. (а.с. 95-118)

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Пунктом 2.3 глави 2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України.

Ураховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 цього Кодексу не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

У розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Усі об`єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акта приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акта приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними (пункт 3.4.1. Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 вересня 2003 року № 146.

Поняття реконструкції об`єкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року № 295, відповідно до якого реконструкція - це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій; прибудова вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови житлового будинку шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку.

Таким чином, норма частини першої статті 376 ЦК України підлягає застосуванню й до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої об`єкт набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо; розділ 3.4 Методичних рекомендацій № 146).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

Матеріалами справи встановлено, що власниками спірного будинку виконані будівельні роботи з реконструкції житлового будинку зі зміною геометричних розмірів, конфігурації, зазначені будівельні роботи виконані без оформлення документів, які дають право на виконання будівельних робіт. У подальшому сторони у даній справі успадкували спірний будинок по Ѕ частці, проте в складі будинку були самочинно збудовані приміщення та будівлі, які не увійшли до складу спадщини, про що зазначено у свідоцтвах про право на спадщину.

24.06.2020 року сформований витяг з реєстру прав власності, з якого видно, що самочинно збудовані приміщення сарай "б1", прибудова «а3» та «а4» зареєстровані у складі спірного будинку на праві спільної часткової власності у розмірі Ѕ частки за ОСОБА_1 . Разом з тим, на час розгляду справи у складі спірного будинку залишаються самочинно прибудовані приміщення, тому в цілому спірний будинок є самочинно реконструйований, тож не може бути об`єктом права власності та предметом поділу між сторонами. Не спростовують таких висновків і доводи позивача, про те, що її вимоги стосуються частини будинку, де немає самочинно збудованих приміщень, оскільки будинок належить сторонам на праві спільної часткової власності.

Питання щодо його поділу може розглядатися лише після визнання права власності на нього відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім того, позивач просить виділити їй 36/100 частки будинку, однак у висновку експерта зазначено, що технічно можливо виділити приміщення житлового будинку та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_1 з часткою Ѕ частина та які перебувають у фактичному її користуванні. При цьому, позивач позовних вимог не змінювала, а з висновку експерта неможливо встановити, яку фактично частину житлового будинку з надвірними будівлями становлять приміщення для виділу позивачу, у висновку не наведено відповідних розрахунків та обґрунтувань.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 про виділ в натурі її частки житлового будинку, тому такі вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із спільної часткової власності та припинення права часткової власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя Н.М. Петришин