Справа № 349/138/21
Провадження № 2/349/9/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 травня 2022 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Могили Р.Г.,

за участю секретарів судового засідання Савіцької Л.Р., Іванило Т.Є., Сташків О.Б.,

учасники судового провадження:

представник відповідача адвокат Микитчин П.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №349/138/21 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У лютому 2021 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 31 жовтня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір.

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг у ПриватБанку та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www:privatbank.ua , складає між нею та банком кредитний договір.

Взяті на себе зобов`язання позичальник належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 09 листопада 2020 року утворилася заборгованість в розмірі 19 207 грн 66 коп, яка складається із боргу: за тілом кредиту у розмірі 14 743 грн 00 коп. та за простроченими відсотками у розмірі 4 464 грн 66 коп.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 207 грн 66 коп. та понесені судові витрати у розмірі 2 270 грн 00 коп.

Відповідач не подав відзив на позов.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

17 травня 2021 року ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області у справі призначено судову економічну екпертизу, провадження зупинено.

10 червня 2021 року до суду надійшло клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи, яке ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 08 липня 2021 року задоволено.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30 липня 2021 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 серпня 2021 року визнано потрібним , щоб представник позивача дав особисті пояснення.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 17 листопада 2021 року у справі повторно призначено судову економічну екпертизу, провадження зупинено.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2021 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2021 року уточнено питання, яке поставлено перед екпертною установою та витребувано у позивача для експертного дослідження додаткові матеріали.

05 травня 2022 року до суду надійшло повідомлення від експертної установи про неможливість виконати ухвалу суду від 17 листопада 2021 року в зв`язку з несплатою відповідачем вартості експертизи.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2022 року провадження у справі поновлено, призначено справу до розгляду .

Представник позивача адвокат Рокетська С.В у попередніх судових засіданнях в яких брала участь в режимі відеоконференції позов підтримала повністю з підстав наведених у позовній заяві, просила задовольнити. 24 травня 2022 року адвокат Рокетська С.В. участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції не брала.

В судовому засіданні 24 травня 2022 року представник відповідача адвокат Микитчин П.С. позов визнав частково, щодо суми заборгованості, яка підлягає стягнення з відповідача покладався на розсуд суду.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.

31 жовтня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір.

Особистим підписом ОСОБА_2 підтвердила, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також те, що вона ознайомилася та згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

З поданої АТ КБ «ПриватБанк» виписки по особовому рахунку боржника, яка відповідно до положень статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинним документом та підтверджує здійснення сторонами операції за кредитом, вбачається що ОСОБА_2 користувалася кредитною карткою, отримувала кредитні кошти, здійснювала погашення заборгованості.

Вказане підтверджує виникнення договірних правовідносин між сторонами з приводу отримання ОСОБА_2 у АТ КБ «ПриватБанк» кредиту.

У зв`язку з порушенням боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка за розрахунком банку, що доданий до позовної заяви, станом на 09 листопада 2020 року становить 19 207 грн 66 коп., з яких: 14 743 грн 00 коп - заборгованість за тілом кредиту та 4 464 грн 66 коп. - заборгованість за простроченими відсотками .

За матеріалами справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 після розірвання шлюбу із ОСОБА_3 , відновила дошлюбне прізвище ОСОБА_4 , а в подальшому 21 вересня 2018 року зареєструвавши шлюб із ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_6 .

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за простроченими відсотками .

При цьому, із долученої до матеріалів справи заяви позичальника вбачається, що процентна ставка не зазначена, а також у ній відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді прострочених відсотків .

Разом із тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Тарифів та Витяг з Умов, які долучені до матеріалів справи, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. При цьому суд зазначає, що згідно анкети-заяви, з примірником Умов та правил надання банківських послуг, відповідач повинен був ознайомитися та отримати його шляхом самостійного роздрукування із офіційного сайту банку в мережі інтернет.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та умов та правил надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_2 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6 , позивачем по справі ПАТ КБ «ПриватБанк» було дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату заборгованості за простроченими відсотками, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року №342/180/17.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» лише заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14 743 грн 00 коп .

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги позивача задоволено на 76,7 % (14 743 грн 00 коп. х 100/19 207 грн 66 коп).

Із платіжного доручення вбачається, що позивачем оплачено судовий збір в розмірі 2 270 грн 00 коп.

Таким чином, з відповідача на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 1 741 грн 09 коп. ( 2 270 грн 00 коп х 76,7 / 100) судового збору.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 31 жовтня 2014 року станом на 09 листопада 2020 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14 743 грн 00 коп.( чотирнадцять тисяч сімсот сорок три гривні 00 копійок) .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1 741 грн 09 коп. (одну тисячу сімсот сорок одну гривню 09 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, рахунок для погашення заборгованості та судових витрат № НОМЕР_1 , МФО №305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Р.Г. Могила

Дата складення повного судового рішення - 24 травня 2022 року.