РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Грушковської Л.Ю.,

за участі секретаря Шпак А.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА Вінниця» про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із даною позовною заявою, в якій просив визнати невиконання відповідачем вимог ч. 2 ст. 208, ст. 634, ст. 714 ЦК України; визнати факт укладення договору від 01.01.2019 року; визнати, що в укладеному договорі міститься умова коли укладений договір набирає чинності, яку відповідач не виконує; стягнути з відповідача на його користь 500000 грн. моральної шкоди.

22.07.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

28.10.2022 ухвалою суду перейдено до розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ТОВ "Енера Вінниця" Островська Л. подала відзив, в якому просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Факт наявності між сторонами вказаних договірних відносин доведено відповідачем у судах першої та апеляційної інстанції в справах №130/893/20 та №130/2553/19, судовими рішеннями у яких встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ "Енера Вінниця" укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для побутових споживачів) шляхом приєднання відповідача до умов публічного договору приєднання, а факт споживання електричної енергії та оплата виставлених рахунків свідчить про приєднання відповідача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Таким чином позивач просить суд визнати укладеним договір, факт укладання якого доведено відповідачем у судах першої та другої інстанціях у вказаних цивільних справах, а також визнається сторонами, зокрема самим позивачем, про що він неодноразово зазначав у відповідних позовних заявах та у судових засіданнях. Вважає, що позивачем подано завідомо безпідставний позов. Також вказала, що позивач, подаючи дану позовну заяву до суду про захист прав споживача, не зазначає, які права та законні інтереси, передбачені Законом України "Про захист прав споживачів", порушено відповідачем. Щодо вимоги про стягнення шкоди в розмірі 500000 грн, то у позові не вказано, що це за шкода, матеріальна чи моральна, не наведено у чому вона полягає, яких моральних чи фізичних страждань зазнав позивач, чим обґрунтовується її розмір і якими доказами підтверджується.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши відзив сторони відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлено такі обставини та відповідні їм факти спірних правовідносин.

Відповідно до п.1.1 розділу 1 договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 року, підписаного ТОВ "Енера Вінниця" та ОСОБА_1 , цей правочин є публічним договором приєднання, укладається сторонами з урахуванням статей 633,634,641,642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.

Згідно п.13.2 розділу 13 договору у разі внесення постачальником, в установленому чинним законодавством порядку, змін до змісту типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, затвердженого регулятором, сторони погоджуються з такими змінами у цьому договорі; постачальник зобов`язаний поінформувати споживача про такі зміни не пізніше ніж за 20 днів до дати введення в дію цих змін. Відповідно до п.13.3 розділу 13 вказаного договору постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше ніж за 20 днів до дати їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати цей договор; постачальник зобов`язаний повідомити споживача у порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію цього договору, якщо споживач не приймає нові умови. Згідно п.13.4 розділу 13 договору сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії; такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відносини, які виникають між споживачем електроенергії та енергопостачальником регулюються Цивільним кодексом України, Законами України "Про житлово-комунальні послуги", "Про захист прав споживачів", "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312, і є обов`язковими для виконання кожною із сторін.

Відповідно до ст. 208 ЦК України правочинами, які належить вчиняти у письмовій формі є: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Згідно ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

У відповідності до положень ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема на електропостачання.

У відповідності до п.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 (Правил), в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно положень п.2.1.4 розділу ІІ Правил договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Згідно ч.1-3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, суд визнає необґрунтованими заявлені позивачем ОСОБА_1 до відповідача ТОВ "Енера Вінниця" позовні вимоги про визнання невиконання відповідачем вимог ч. 2 ст. 208, ст. 634, ст. 714 ЦК України, оскільки позивачем окрім його власних тверджень не доведено жодними належними та допустимими доказами, а позовні вимоги, а саме: визнати факт укладення договору від 01.01.2019 року; визнати, що в укладеному договорі міститься умова коли укладений договір набирає чинності, яку відповідач не виконує не підлягають задоволенню, оскільки вони не передбачені статтею 16 ЦК України.

За вказаних обставин суд доходить висновку про неналежний спосіб захисту оспорюваного позивачем права, у зв`язку з чим в цій частині вимог позов підлягає залишенню без задоволення.

Суд визнає неаргументованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача оспорюваної моральної шкоди в розмірі 500000 грн, оскільки позивачем не було наведено у позові обґрунтування жодних підстав щодо винних дій відповідача, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з вказаним порушенням прав позивача, в обсязі чого позивачем вочевидь не було вказано обставини щодо ненадання відповідачем постачання йому електричної енергії.

З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку про безпідставність позовних вимог частині відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не доведено протиправність дій чи бездіяльності відповідача ТОВ "Енера Вінниця", тобто вини останнього, а також причинного зв`язку між його винними діями та завданою позивачеві оспорюваною моральною шкодою в розмірі 500000 грн., лише за умов чого законом передбачена цивільна відповідальність щодо її відшкодування заподіювачем на користь потерпілого.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю у зв`язку з необгрунтованістю його позовних вимог.

Доводи позивача та представлені ним докази вказаних висновків суду не спростовують.

Оскільки позивач ОСОБА_1 з визначених законом підстав при подачі позову за предметом спору про захист прав споживачів звільнений від сплати судового збору, пропорційно відхиленим позовним вимогам судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28.11.2022.

Суддя