Номер провадження: 22-ц/813/421/22
Справа № 509/1257/17
Головуючий у першій інстанції Жижка О.В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за скаргою ОСОБА_1 (за участю заінтересованих осіб: Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса), ОСОБА_2 ) про визнання дій протиправними, визнання постанов неправомірними та їх скасування, зобов`язання вчинити певні дії, на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Жижки О.В. 20 липня 2021 року у смт. Овідіополь Одеської області,

встановила:

06 липня 2021 року скаржник ОСОБА_1 звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з вищевказаною скаргою, в якій просила суд поновити ОСОБА_1 строк на подання скарги про визнання дій протиправними, постанов неправомірними та їх скасування, зобов`язання вчинити певні дії, постановлених заступником начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захаровою Б.Ю, в межах виконавчих проваджень №№ 64354139, 64353154, 64353531, 64353816 від 03.02.2021 року та №№ 64801999, 65802451 від 15.06.2021 року, визнати дії заступника начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захарової Б.Ю. при винесенні постанов в межах виконавчих проваджень №№ 64354139, 64353154, 64353531, 64353816 від 03.02.2021 року та №№ 64801999, 65802451 від 15.06.2021 року - протиправними; визнати постанови заступника начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захарової Б.Ю., винесених в межах виконавчих проваджень №№ 64354139, 64353154, 64353531, 64353816 від 03.02.2021р. та №№ 64801999, 65802451 від 15.06.2021 року - неправомірними; зобов`язати заступника начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захарову Б.Ю. у відповідності до ст. 451 ЦПК України усунути порушення та поновити порушене право скаржника шляхом скасування винесених нею постанов в межах виконавчих проваджень №№ 64354139, 64353154, 64353531, 64353816 від 03.02.2021 року та №№ 64801999, 65802451 від 15.06.2021 року; окремою ухвалою проінформувати Головне територіальне управлянні юстиції в Одеській області про незаконні дії заступника начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захарової Б.Ю. при винесенні постанов в межах виконавчих проваджень №№ 64354139, 64353154, 64353531, 64353816 від 03.02.2021 року та №№ 64801999, 65802451 від 15.06.2021 року.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначала, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.11.2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, заборону вчиняти певні дії, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні власністю, вселення, було задоволено. Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, 10.02.2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. В свою чергу, заступник начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захарова Б.Ю. в межах виконавчих проваджень №№ 64354139, 64353154, 64353531, 64353816 винесла оскаржувані постанови 03.02.2021 року, тобто за рішенням суду, яке не набрало законної сили, про що свідчить відсутність відповідної відмітки в даних ЄДРСР. Крім того, 04.06.2021 року ОСОБА_1 вдруге подано апеляційну скаргу на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.11.2020 року, що, в свою чергу, свідчить про незаконність дій заступника начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захарової Б.Ю. при винесенні 15.06.2021 року оскаржуваних постанов в межах виконавчих проваджень № 64801999, 65802451. Зважаючи на те, що строк подання скарги про визнання дій протиправними, постанов неправомірними та їх скасування, зобов`язання вчинити певні дії пропущено з поважних причин, ОСОБА_1 , як скаржник у розумний інтервал часу після постановлення ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.06.2021 року про повернення скарги без розгляду звернулась з даною скаргою, усунувши недоліки у відповідності до частини другої статті 183 ЦПК України, а тому вважала, що процесуальний строк її подання може та повинен бути поновлений.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 липня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу заявника, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони про розгляд справи на 26 квітня 2022 року були сповіщені належним чином.

21.04.2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

26.04.2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.11.2020 року у справі № 509/1257/17 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, заборону вчиняти певні дії, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні власністю, вселення було задоволено.

- розділено між співвласниками, колишнім подружжям, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову площу 41,8 кв.м., згідно другого варіанту розподілу житлового будинку, запропонованого висновком судової експертизи №122/2018 від 08.10.2018 р., зображеному на малюнку №3;

- визнано за ОСОБА_2 право приватної власності, як на окрему одиницю, на приміщення в літ. «А»: 1-1 тамбур площею 4,3 кв.м.; 1-2б*, площею 7,1 кв.м.; Іб*, площею 18,0 кв.м.; 1-5 житлова, площею 11,5 кв.м.; 1-6 веранда, площею 9,8 кв.м.; 1-7 житлова, площею 13,2 кв.м., а всього площею 63,9 кв.м., житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову площу 41,8 кв.м. (опис приміщень для другого співвласника, який міститься на сторінки №35 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №122/2018 від 08.10.2018 р.);

- визнано за ОСОБА_1 право приватної власності, як на окрему одиницю, на приміщення в літ. «А»: 1-2а* кухня, площею 9,8 кв.м.; 1-3 санвузол, площею 8,0 кв.м.; 1-4 коридор, площею 11,7 кв.м.; Іа*, площею 14,6 кв.м.; 1-8 житлова, площею 11,4 кв.м.; ІІ підвал, площею 2,8 кв.м.; 1-9 житлова, площею 5,7 кв.м., а всього площею 64,0 кв.м., житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову площу 41,8 кв.м. (опис приміщень для першого співвласника, який міститься на сторінки №35 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №122/2018 від 08.10.2018 р.);

- припинено у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної часткової власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову площу 41,8 кв.м;

- розділено земельну ділянку площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка надана ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована на території АДРЕСА_1 , між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , колишнім подружжям, співвласниками житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в ідеальних частках по 1/2 частині за кожним співвласником;

- визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка була надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована на території АДРЕСА_1 ;

- визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка була надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована на території АДРЕСА_1 ;

- припинено у ОСОБА_1 право власності на всю земельну ділянку площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка надана ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована на території АДРЕСА_1 ;

- заборонено ОСОБА_1 перешкоджати ОСОБА_2 у користуванні, володінні та розпорядженні його приватною власністю приміщеннями в літ. «А»: 1-1 тамбур площею 4,3 кв.м.; 1-2б*, площею 7,1 кв.м.; Іб*, площею 18,0 кв.м.; 1-5 житлова, площею 11,5 кв.м.; 1-6 веранда, площею 9,8 кв.м.; 1-7 житлова, площею 13,2 кв.м., а всього площею 63,9 кв.м., житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову площу 41,8 кв.м., та 1/2 частиною земельної ділянки площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована на території АДРЕСА_1 ;

- зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні, володінні та розпорядженні його приватною власністю приміщеннями в літ.«А»: 1-1 тамбур площею 4,3 кв.м.; 1-2б*, площею 7,1 кв.м.; Іб*, площею 18,0 кв.м.; 1-5 житлова, площею 11,5 кв.м.; 1-6 веранда, площею 9,8 кв.м.; 1-7 житлова, площею 13,2 кв.м., а всього площею 63,9 кв.м., житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову площу 41,8 кв.м., та 1/2 частиною земельної ділянки площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована на території АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_2 , в зазначені приміщення;

- вселено ОСОБА_2 в приміщення в літ.«А»: 1-1 тамбур площею 4,3 кв.м.; 1-2б*, площею 7,1 кв.м.; Іб*, площею 18,0 кв.м.; 1-5 житлова, площею 11,5 кв.м.; 1-6 веранда, площею 9,8 кв.м.; 1-7 житлова, площею 13,2 кв.м., а всього площею 63,9 кв.м., житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову площу 41,8 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка);

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: 970 грн. судовий збір за подання позовної заяви; 320 грн. судовий збір за подання заяви про витребування доказів; 320 грн. судовий збір за подання заяви про призначення експертизи; 352,40 грн. судовий збір за подання заяви про витребування доказів; 200 грн. та 159,98 грн. - аванс, внесений в КП «Овідіопольське РБТІ» для виїзду спеціаліста на об`єкт для виготовлення техпаспорта на будинок; 7000 грн. розходи за проведення судової експертизи, а всього стягнути 9322,38 грн.

26 січня 2021 року Овідіопольським районним судом Одеської області, на підставі вищевказаного рішення суду, ОСОБА_2 були видані виконавчі листи, які останнім були подані на примусове виконання до відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса).

Постановою заступника начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захаровою Б.Ю. про стягнення виконавчого збору від 03.02.2021 року, ВП № 64354139, на підставі виконавчого листа від 26.01.2021 року по справі № 509/1257/17, стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 12 000 грн.

Постановою заступника начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захаровою Б.Ю. від 03.02.2021 року, ВП № 64354139, на підставі виконавчого листа від 26.01.2021 року по справі № 509/1257/17, визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження загальною сумою 269,00 грн.

Постановою заступника начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захаровою Б.Ю. про стягнення виконавчого збору від 03.02.2021 року, ВП № 64353154, на підставі виконавчого листа від 26.01.2021 року по справі № 509/1257/17, стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 12 000 грн.

Постановою заступника начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захаровою Б.Ю. від 03.02.2021 року, ВП № 64353154, на підставі виконавчого листа від 26.01.2021 року по справі № 509/1257/17, визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження загальною сумою 269,00 грн.

Постановою заступника начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захаровою Б.Ю. про стягнення виконавчого збору від 03.02.2021 року, ВП № 64353531, на підставі виконавчого листа від 26.01.2021 року по справі № 509/1257/17, стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 932,24 грн.

Постановою заступника начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захаровою Б.Ю. від 03.02.2021 року, ВП № 64353531, на підставі виконавчого листа від 26.01.2021 року по справі № 509/1257/17, визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження загальною сумою 269,00 грн.

Постановою заступника начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захаровою Б.Ю. про стягнення виконавчого збору від 03.02.2021 року, ВП № 64353816, на підставі виконавчого листа від 26.01.2021 року по справі № 509/1257/17, стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 12 000,00 грн.

Постановою заступника начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захаровою Б.Ю. від 03.02.2021 року, ВП № 64353816, на підставі виконавчого листа від 26.01.2021 року по справі № 509/1257/17, визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження загальною сумою 269,00 грн.

Постановою заступника начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захаровою Б.Ю. від 15.06.2021 року відкрито виконавче провадження № 65801999, на підставі постанови від 03.02.2021 року № 64353154 про стягнення витрат з ОСОБА_1 у розмірі 269,00 грн.

Постановою заступника начальника відділу Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Захаровою Б.Ю. від 15.06.2021 року відкрито виконавче провадження № 65802451, на підставі постанови від 03.02.2021 року № 64353154 про стягнення витрат з ОСОБА_1 у розмірі 12 000,00 грн.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону «Про виконавче провадження», постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Тобто, примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Згідно статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 цього Кодексу, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені й Законом «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас, частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Верховним Судом неодноразово наголошувалось, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання постанов про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження. Згідно з цим порядком, відповідні спори належать до юрисдикції адміністративних судів і їх слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зазначене знайшло своє відображення у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 381/2126/18, від 06.06.2018 року у справі № 921/16/14-г/15, від 13.03.2019 року у справі № 545/2246/15-ц, від 27.03.2019 року у справі № 766/10137/17, від 03.04.2019 року у справах № 370/1034/15-ц і № 370/1288/15, від 12.06.2019 року у справі № 370/1547/17.

Враховуючи вищезазначене, справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження не відносяться до цивільних та підлягають розгляді в порядку адміністративного судочинства.

На вищевикладене суд першої інстанції уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов невірних висновків, з неповним дослідженням обставин справи та порушення норм процесуального права.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 липня 2021 року підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині підлягає закриттю, оскільки спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Згідно частини першої статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Таким чином, колегія суддів роз`яснює ОСОБА_1 , що розгляд справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження відноситься до юрисдикції Одеського окружного адміністративного суду.

Крім того, колегія суддів роз`яснює ОСОБА_1 про наявність у неї права, протягом десяти днів з дня отримання нею відповідного судового рішення, звернутися до Одеського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст. ст. 255, 374, 377, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 липня 2021 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 (за участю заінтересованих осіб: Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса), ОСОБА_2 ) про визнання дій протиправними, визнання постанов неправомірними та їх скасування, зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 25 травня 2022 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе