Провадження № 2/369/2363/22
01.06.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І.О.,
при секретарі Савескул В.О.,
Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
Позов мотивує тим, що 10.11.2019 трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.
Окрім цього, позивач відзначає, що цією ж Постановою суду, встановлено, що Відповідач 10.11.2019 року керувала транспортним засобом Ford, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, та від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння відмовився в присутності двох свідків наслідком чого стало визнання Відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вище вказана Постанова залишена без змін Постановою Київського апеляційного суду від 10.02.2020.
На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно з договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №А/О5868838).
Власник пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 звернувся до страхової компанії, в якій було застраховано вказаний транспортний засіб за договором добровільного страхування із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування, а саме до АТ «СК «ІНГО».
Вказана страхова компанія, в рамках та на виконання укладеного договору добровільного страхування наземного транспорту виплатила страхове відшкодування у загальному розмірі 85 000,00 грн., та в свою чергу звернулася до Позивача в порядку суброгації.
На підставі звіту №0297/1 про визначення вартості матеріального збитку встановлено, що вартість матеріального збитку, яка завдана автомобіля марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 складає 488 734,72 грн., а вартість залишків пошкодженого автомобіля становить 230 000 грн.
На виконання своїх зобов`язань ПрАТ СК «Інго Україна» сплатило суму страхового відшкодування в загальному розмірі 567 840,36 грн.
Позивачем було виплачено на користь потерпілої особи 85 000 грн. страхового відшкодування, на підставі укладеної угоди про розмір страхового відшкодування.
Отже, до ТДВ СК «Альфа-Гарант» у порядку регресу перейшло право вимоги до Відповідача на суму 85 000 грн.
Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 85 000 грн., 7 000 грн. витрат на правову допомогу та витрати судового збору у розмірі 2102,00 грн.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11.2021 року постановлено відкрити провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Копія Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11.2021 року та примірник позовної заяви з додатками надіслані на адресу відповідача ОСОБА_1 , повернувся на адресу суду, причина «за закінченням терміну зберігання».
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області 17.05.2022 року постановлено викликати сторони в судове засідання. ОСОБА_1 повідомити про день і час розгляду справи шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України
Представник позивача в позовній заяві заявив клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.
У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності Відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10.11.2019 трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.
Окрім цього, позивач відзначає, що цією ж Постановою суду, встановлено, що Відповідач 10.11.2019 року керувала транспортним засобом Ford, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, та від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння відмовився в присутності двох свідків наслідком чого стало визнання Відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вище вказана Постанова залишена без змін Постановою Київського апеляційного суду від 10.02.2020.
На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно з договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №А/О5868838).
Власник пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 звернувся до страхової компанії, в якій було застраховано вказаний транспортний засіб за договором добровільного страхування із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування, а саме до АТ «СК «ІНГО».
Вказана страхова компанія, в рамках та на виконання укладеного договору добровільного страхування наземного транспорту виплатила страхове відшкодування у загальному розмірі 85 000,00 грн., та в свою чергу звернулася до Позивача в порядку суброгації.
На підставі звіту №0297/1 про визначення вартості матеріального збитку встановлено, що вартість матеріального збитку, яка завдана автомобіля марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 складає 488 734,72 грн., а вартість залишків пошкодженого автомобіля становить 230 000 грн.
На виконання своїх зобов`язань ПрАТ СК «Інго Україна» сплатило суму страхового відшкодування в загальному розмірі 567 840,36 грн.
Позивачем було виплачено на користь потерпілої особи 85 000 грн. страхового відшкодування, на підставі укладеної угоди про розмір страхового відшкодування.
Отже, до ТДВ СК «Альфа-Гарант» у порядку регресу перейшло право вимоги до Відповідача на суму 85 000 грн.
В силу вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідної за заподіяні збитки.
Відповідно до пункту 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Як встановлено судом, відповідач відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів.
Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 85 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
В ст. 137 ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу,пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
У п. 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, є документально підтвердженими витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
З урахуванням наведеного, критеріїв співмірності, реальності витрат та розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Відповідно до статей 133, 141 ЦПК на користь позивача необхідно стягнути судовий збір з відповідача в розмірі 2 270 грн., сплата якого підтверджується відповідним платіжним дорученням.
Керуючись статтями 990, 993, 979, 988, 1188, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258-259, 265, 268, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,
Позов - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 85 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» судовий збір у розмірі 2270,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя І.О. Фінагеєва