КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №2-2335/2011 Головуючий у І інстанції - Чирка С.С.
апеляційне провадження №22-ц/824/6125/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2022 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на дії державного виконавця, -

установив:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Бориспільський ВДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ПАТ «КБ «Надра».

Скарга мотивована тим, що постановою державного виконавця Бориспільського ВДВС ГТУЮ відкрито виконавче провадження №51995546.

Вважає дану постанову незаконною, оскільки стягувачем був пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та представник стягувача діяв без належних повноважень.

Просив визнати незаконною та скасувати постанову Державного виконавця Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Пироженка Віталія Романовича про відкриття виконавчого провадження від 19 серпня 2016 року у виконавчому провадженні №51995546 за виконавчим листом від 05 березня 2012 року №2-2335/11, виданим Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2022 року, у задоволенні скарги було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановлену з ухваленням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що 05 березня 2012 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист у справі №2-2335/11 про стягнення солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитом в розмірі 50744,83 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14 липня 2011 року становить 404507,37 грн.

Згідно виконавчого листа, строк його пред`явлення до виконання - один рік, тобто до 05 березня 2013 року.

19 серпня 2016 року постановою державного виконавця Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області відкрито виконавче провадження №51995546 з примусового виконання виконавчого листа №2-2335 від 05 березня 2012 року.

Тобто, скаржником порушені строки пред`явлення виконавчого документа до виконання.

До такого хибного висновку суд першої інстанції дійшов на підставі припущень, що:

- за спірним виконавчим листом вже відкривалось виконавче провадження. Докази на підтвердження такого припущення відсутні.

- - виконавчий лист повертався стягувачу 23 жовтня 2015 року на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Для такого припущення суду першої інстанції було достатньо лише відмітки на зворотній стороні виконавчого листа про його повернення на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Між тим, згідно положень ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції станом на 23 жовтня 2015 року передбачено винесення державним виконавцем як постанови про відкриття виконавчого провадження так і постанови про повернення.

Зазначає, що жодної постанови щодо відкриття/повернення виконавчого провадження у вказаний період за спірним виконавчим листом боржник не отримував.

Також, не надано доказів про направлення таких постанов сторонам та знищення матеріалів виконавчого провадження.

Припущення суду першої інстанції щодо відкриття/повернення виконавчого листа в період до 19 серпня 2016 року спростовується:

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , що свідчить про реєстрацію за скаржником автомобіля Skoda з 17 вересня 2008 року;

- витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 28 жовтня 2019 року, з якого вбачається, що автомобіль Skoda був арештований 28 жовтня 2019 року та досі обліковується за скаржником.

Ці докази беззаперечно свідчать, що 23 жовтня 2015 року виконавчий лист не міг бути повернений на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки у боржника було наявне майно. на яке може бути звернено стягнення.

Також зазначає, що окрім автомобіля Skoda на той період за боржником був також зареєстрований легковий автомобіль Peugeot 605, придбаний 24 липня 2008 року.

Також, із заяви про відкриття виконавчого провадження від 18 червня 2016 року вбачається, що виконавчий лист подається вперше, а не після повернення.

Більш того, на адвокатський запит про усі виконавчі провадження стосовно боржника з 22 листопада 2011 року, Бориспільське ВДВС надало відповідь від 23 вересня 2021 року №761150, що на виконання виконавчого листа №2-2335 з 22 листопада 2011 року було відкрито лише ВП №51995546.

Просив скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким його скаргу задовольнити у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 березня 2012 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист у справі №2-2335/2011 про стягнення солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитом в розмірі 50744,83 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 14 липня 2011 року становить 404507,37 грн.

На зворотній стороні цього листа зазначено, що він 23 жовтня 2015 року повернутий на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» 17 серпня 2016 року направила на виконання до ВДВС Бориспільського МУЮ Київської області заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3335 від 05 березня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» солідарно боргу 404507,37 грн.

Постановою державного виконавця Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 19 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження №51995546 з примусового виконання виконавчого листа №2-3335 від 05 березня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» солідарно боргу 404507,37 грн.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №6/6 від 28 квітня 2016 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» на 2 роки по 04 червня 2018 року включно та продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Надра» визначені Законом, зокрема статтями 37,38,47-52,52-1,53 Закону Стрюковій І.О. на 2 роки по 04 червня 2018 року включно.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що строк пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання закінчується 23 жовтня 2016 року, а тому стягувач його не пропустив.

До таких висновків суд першої інстанції дійшов на підставі того, що за п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції станом на 23 жовтня 2015 року, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч.5 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції станом на 23 жовтня 2015 року, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції станом на 23 жовтня 2015 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Крім цього, суд вважав, що повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Надра» визначені ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Стрюковій І.О. дозволяють їй в повній мірі подавати заяви про відкриття виконавчого провадження.

Відтак, суд прийшов до висновку, що стягувачем пред`явлений виконавчий лист до виконання без пропуску строку його пред`явлення, заява про відкриття виконавчого провадження подана уповноваженою особою стягувача.

Проте, з такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Згідно положень ч.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції станом на 23 жовтня 2015 року, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконавче провадження не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Згідно ч.4 цієї статті, про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена у десятиденний строк, у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.31 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції станом на 23 жовтня 2015 року, копії постанови про повернення виконавчого листа надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до Розділу Х Наказу Міністерства юстиції України №1829/5 від 07 червня 2017 року «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», до архіву передаються лише завершені виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання.

Згідно ч.4 Розділу ХІ зазначених Правил, справи (документи), які підлягають знищенню, включаються до акта про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду.

Представником скаржника на адресу Бориспільського ВДВС було направлено адвокатський запит з проханням надати інформацію стосовно того, чи відкривалось останнім виконавче провадження за виконавчим листом №2-2335/2011 в період часу з 2011 по 2016 роки.

Згідно листа Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) №74065 від 04 жовтня 2022 року, згідно перевірки «автоматизована система виконавчого провадження», виконавчий лист №2-2335/2011 на виконанні не перебував.

Отже, першим документом у ВП №51995546 є постанова про відкриття виконавчого провадження від 19 серпня 2016 року.

Тобто, стягувачем ПАТ КБ «Надра» був порушений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, державним виконавцем Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Пироженком В.Р. було порушено порядок відкриття виконавчого провадження.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України проголошує, що кожному гарантується право па оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є переконливими, такими що спростовують висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2022 року підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення скарги ОСОБА_1 та визнання неправомірною та скасування постанови Державного виконавця Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Пироженка Віталія Романовича про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2016 р., у виконавчому провадженні №51995546 за виконавчим листом від 05.03.2012 р., №2-2335/11, виданим Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст.452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

У зв`язку із задоволенням скарги ОСОБА_1 з з Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2022 року скасувати і постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову Державного виконавця Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Пироженка Віталія Романовича про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2016 р., у виконавчому провадженні №51995546 за виконавчим листом від 05.03.2012 р., №2-2335/11, виданим Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

Стягнути з Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області на користь ОСОБА_1 496,20 гривень сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 13 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба