Справа № 165/3777/21
Провадження № 2/165/210/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі спадкоємців,

встановив:

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі спадкоємців.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг і 06 серпня 2012 року підписав заяву №б/н відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого в подальшому було збільшено до 7000 грн. Зазначає, що ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. За вищевказаним договором відповідач зобов`язувався щомісячно повертати заборгованість по кредиту, яка складалася із заборгованості по тілу кредиту, відсотками, а також інших витрат згідно з Умовами. Банк виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, однак ОСОБА_4 , користуючись кредитними коштами, не дотримувався умов кредитного договору щодо його погашення, допускаючи систематичне порушення термінів повернення кредиту. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, а оскільки зобов`язання останнього допускають провонаступництво і спадкоємці останнього ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що постійно проживали з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину, в тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника, тому 14 серпня 2020 року була направлена претензія кредитора до Нововолинської державної нотаріальної контори. 31 серпня 2020 року надійшла відповідь, де зазначалось, що спадкоємці померлого із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, а спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії позивача. Вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника. 24 березня 2021 року до спадкоєців направлено лист-претензію, однак станом на день подачі позову до суду, відповідачами не погашено заборгованості спадкодавця. З огляду на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідачів суму боргу, що на дату смерті позичальника склала 7 177,64 грн., а також судові витрати у справі.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 15 грудня 2021 року суд відкрив провадження у справі і вирішив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін, а у відкритті провадження в частині позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовлено, у зв`язку з її смертю (а.с.91).

У судове засідання представник позивача ОСОБА_6 не з`явилася, у письмовому клопотанні просила суд проводити розгляд справи за її відсутності (а.с.10).

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд у відповідності до ст.280, ст.281 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали позову в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

З копії анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (далі Умов та Правил) та Умов та правил, що були оглянуті судом (а.с. 28-54) вбачається, що позивач АТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_4 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту шляхом перерахування коштів на платіжну картку боржника зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та винагороду банку у зазначені строки. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 7000 грн.

У заяві зазначено, що боржник ОСОБА_4 згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14 червня 2018 року повне та скорочене найменування юридичної особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») змінилося на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»).

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 06 серпня 2012 року (а.с.13-18) вбачається, що боржник ОСОБА_4 за життя неодноразово порушував умови договору, а саме не здійснював погашення заборгованості по тілу кредиту та відсотках за користування ним. Заборгованість ОСОБА_4 за вищевказаним договором склала 7 177,64 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 18 жовтня 2019 року (а.с.65).

Як вбачається із розрахунку заборгованості, банк зупинив нарахування заборгованості по кредиту у зв`язку зі смертю позичальника і заборгованість складається з тіла кредиту (а.с.13-26).

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

16 липня 2020 року банк звернувся до Нововолинського державної нотаріальної контори з претензією в порядку ст.1281 ЦК України (а.с.67), а 21 серпня 2020 року від державного нотаріуса Кацевич Т.М. надійшла відповідь про заведення спадкової справи на майно померлого ОСОБА_4 за №145 на підставі претензії банку. Заяви від спадкоємців станом на вказану дату не надходили (а.с.68).

09 березня 2021 року відповідачам направлялися листи-претезії, у яких позивач пред`явив вимоги до останніх (а.с. 69-71).

Встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право на пред`явлення вимог до спадкоємців.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту і строки позовної давності не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1281, ст.1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

За приписами ч.2 ст.1281 ЦК України, якщо кредитор міг дізнатися про прийняття спадщини, він має право пред`явити вимогу до спадкоємця, який прийняв спадщину, у шестимісячний строк з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Спадкоємцями покійного позичальника ОСОБА_4 є його діти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Такого висновку позивач дійшов з огляду на те, що останні постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копією їх паспортів та копією паспорта ОСОБА_4 (а.с.59-61).

На час відкриття спадщини, із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї відповідачі до нотаріуса не зверталися, що підтверджується копією спадкової справи №145 за 2020 рік (а.с.96-105).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, однак в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержавного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі який відповідає його частці у спадщини.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положеньстатті 1282 ЦК України.

Аналіз вказаних норм права дає підстави вважати, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника та для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьоюстатті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертоїстатті 1281 ЦК Україникредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначенихстаттею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, необхідно встановити дійсний розмір вимог кредитора (перевірити розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першоїстатті 1282 ЦК України.

Всупереч цьому позивачем не надано суду будь-яких належним і допустимих доказів на підтвердження наявності у спадкодавця ОСОБА_4 спадкового майна, його обсягу та вартості, що об`єктивно могло б складати спадкову масу.

Як зазначено у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Всупереч зазначеним вимогам ЦПК України, представник позивача не подав суду достатньо доказів на підтвердження того, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 входять до кола спадкоємців після смерті спадкодавця ОСОБА_4 і що вони прийняли спадщину, а також не надано доказів щодо наявності та вартості спадкового майна, як того вимагають статті 1281 і 1282 ЦК України, тобто представник позивача не подав суду належних доказів, які б підтверджували підставність та правомірність заявлених позовних вимог.

Проаналізувавши надані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи наведені вище норми матеріального і процесуального законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Оскільки у задоволенні позову суд відмовляє, судові витрати понесені позивачем та підтверджені документально (а.с.6), відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на позивача.

Керуючись ст.12, ст.13, ст.81, ст.89, ст.141, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.272, ст.273, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст. 257, ст.1281, ст.1282, ст.1296 ЦК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (юридична адреса: вул. Грушевського, буд.1Д, м. Київ, 01001, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 06 серпня 2012 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 7 177 (сім тисяч сто сімдесят сім) грн. 64 коп., відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк