Ухвала

27 жовтня 2022 року

місто Київ

справа № 686/6155/22

провадження № 61-10278ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 вересня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 39 994,75 грн.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача про здійснення розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 19 вересня 2022 року скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2022 року та додаткове рішення цього ж суду від 20 червня 2022 року, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 081, 03 грн. та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 5 130,09 грн, а всього 38 211,12 грн. Здійснено розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про те, що умовами укладеного між сторонами договору не встановлено розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом, а тому в цій частині позов є необґрунтованим. Разом з тим, вказав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором, оскільки у ОСОБА_1 наявна заборгованість по тілу кредиту в розмірі 33 081,03 грн.

Відхиляючи заяву відповідача про застосування позовної давності, суд зазначив, що укладений між сторонами кредитний договір у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 18 грудня 2012 року не містить строку повернення кредиту, а тому відповідно до частини другої статті 530 ЦК України, якщо строк виконання зобов`язання визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його повернення в будь-який час.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У жовтні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 вересня 2022 року, в якій заявник просив скасувати оскаржуване судове рішення, залишити без змін рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2022 року.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За правилом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2022 року - 2 481,00 грн.

Предметом позову у цій справі є вимоги майнового характеру про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 39 994,75 грн.

Отже, ціна позову у цій справі складає 39 994,75 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00*100=248 100,00).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі

№ 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Касаційна скарга містить посилання на те, що судове рішення підлягає касаційному оскарженню з підстави, передбаченої підпунктом «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Право на касаційне оскарження у малозначній справі ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішення під час розгляду іншої цивільної справи, а саме у справі за його позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення незаконно утриманих коштів та відшкодування моральної шкоди, що знаходиться на розгляді у Хмельницькому міськрайонному суді.

Проте, касаційна скарга та додатки до неї не містять відомостей про номер справи за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення незаконно утриманих коштів та відшкодування моральної шкоди, що знаходиться на розгляді у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області, а також обґрунтування неможливості спростування обставин, встановлених оскарженим судовим рішенням при розгляді цієї справи та взаємопов`язаність цих справ.

Верховний Суд зауважує, що особа, яка звертається із касаційною скаргою на судові рішення у малозначній справі, обґрунтовуючи випадки, за наявності яких такі рішення можуть бути оскарження в касаційному порядку, має не лише формально зазначити таку обставину, визначену підпунктом «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, а й належно обґрунтувати та підтвердити доказами подання позовної заяви до суду першої інстанції та відкриття провадження у справі. Тобто намір подати позовну заяву до суду не є тотожним відкриттю провадження у справі.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд встановив відсутність винятків, зазначених у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, що дають право на оскарження судових рішень у малозначних справах.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від

07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не впливає на визначений процесуальним законом обов`язок Верховного Суду відмовити у відкритті касаційного провадження у малозначній справі, за відсутності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у такій справі підлягають касаційному оскарженню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 вересня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик А. С. Олійник В. В. Яремко