Постанова

Іменем України

02 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 621/462/20

провадження № 61-18032св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справиза первісним позовом:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Племінний завод «Червоний Велетень»,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Слобожанський Альянс», ОСОБА_1 ,

учасники справи за зустрічним позовом:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Племінний завод «Червоний Велетень»,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Слобожанський Альянс»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський Альянс», яка підписана представником Оріщенко Наталією Сергіївною, на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 28 вересня 2020 року у складі судді Шахової В. В. та постанову Харківського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у складі колегії суддів: Пилипчук Н. П., Маміної О. В., Тичкової О. Ю.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2020 року Приватне акціонерне товариство «Племінний завод «Червоний Велетень» (далі - ПрАТ «Племінний завод «Червоний Велетень») звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський Альянс» (далі - ТОВ «Слобожанський Альянс»), ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, визнання припиненим права оренди земельної ділянки, визнання права оренди на земельну ділянку.

Позовна заява обґрунтована тим, що 06 серпня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Племінний завод «Червоний Велетень» (далі - ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень») (яке в подальшому перейменовано в ПрАТ «Племінний завод «Червоний Велетень») з ОСОБА_2 уклало договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0378, площею 4,1859 га (номер запису у Державному реєстрі земель 01101, дата державної реєстрації 07 вересня 2012 року), що знаходиться на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, строком на 10 років. В подальшому земельну ділянку у спадщину прийняла ОСОБА_1 . Відповідно до пункту 8.2 договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря, не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Таким чином, після успадкування відповідної земельної ділянки, ОСОБА_1 стала стороною договору оренди земельної ділянки та була обізнана про наявність права оренди у ПАТ «Племінний Завод Червоний Велетень», що підтверджується також її заявою від 22 серпня 2014 року про видачу орендної плати. Позивач зазначив, що договір оренди землі є чинним та діє до 2022 року. В той же час, 24 січня 2019 року при перевірці інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ПАТ «Племінний Завод Червоний Велетень» дізналося, що право оренди на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано за іншою особою - ТОВ «Слобожанський Альянс». Таким чином, укладення спірного договору оренди землі від 26 липня 2018 року призвело до порушення в момент його укладення прав та законних інтересів ПрАТ «Племінний Завод «Червоний Велетень», як правомірного орендаря вказаної земельної ділянки, чим здійснено втручання в право позивача на мирне користування даною земельною ділянкою.

Позивач просив:

визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0378, площею 4,1859 га від 26 липня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Слобожанський Альянс»;

визнати припиненим право оренди ТОВ «Слобожанський Альянс» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0378, площею 4,1859 га;

визнати за ПрАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0378, площею 4,1859 га, що виникло на підставі договору оренди земельної ділянки від 06 серпня 2012 року, що знаходиться на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області;

стягнути з відповідачів судові витрати.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до ПрАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», третя особа - ТОВ «Слобожанський Альянс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, визнання припиненим права оренди земельної ділянки.

В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що 09 грудня 2013 року вона у порядку спадкування від чоловіка - ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0378 площею 4,1859 га, що знаходиться на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 26 липня 2018 року вона підписала договір оренди вищевказаної земельної ділянки з ТОВ «Слобожанський Альянс», на підставі якого за ТОВ «Слобожанський Альянс» зареєстроване право оренди на земельну ділянку. У вересні 2019 року їй стало відомо про існування договору оренди земельної ділянки від 06 серпня 2012 року, що нібито був укладений її чоловіком із ПрАТ «Племінний Завод «Червоний Велетень». В той же час, на момент отримання свідоцтва про право на спадщину, реєстрації права власності на земельну ділянку, підписання договорів оренди земельної ділянки з ТОВ «Слобожанський Альянс» та реєстрації права оренди за такими договорами, їй не було відомо та не могло бути відомо про те, що між попереднім власником, ОСОБА_2 та ПрАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» укладений договір оренди земельної ділянки. Позивач вказувала на те, що їй відомо, про те, що ОСОБА_2 не бажав, не мав наміру та не підписував договір оренди земельної ділянки та додатки до нього із ПрАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», тому підпис на такому договорі та додатках виконаний іншою особою, а отже договір підлягає визнанню недійсним на підставі того, що на момент його укладення порушена частина третя статті 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Позивач за зустрічним позовом просила:

визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0378 площею 4,1859 га від 06 серпня 2012 року (номер запису у Державному реєстрі земель 01101, дата державної реєстрації 07 вересня 2012 року), що знаходиться на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області;

визнати припиненим право оренди за ПрАТ «Племінний Завод «Червоний Велетень» на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0378, площею 3,9889 га, що виникло на підставі договору оренди земельної ділянки від 06 серпня 2012 року (номер запису у Державному реєстрі земель 01101, дата державної реєстрації 07 вересня 2012 року);

стягнути судові витрати з відповідача.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 28 вересня 2020 року, яке залишене без змін постановою Харківського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, позов ПрАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» до ТОВ «Слобожанський Альянс», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, визнання припиненим права оренди, визнання права оренди на земельну ділянку задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0378, площею 4,1859 га, що знаходиться на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, який укладений 26 липня 2018 року між ТОВ «Слобожанський Альянс» та ОСОБА_1 .

Визнано припиненим право оренди ТОВ «Слобожанський Альянс» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0378, площею 4,1859 га (номер запису 27288480).

Визнано за ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0378, площею 4,1859 га, що виникло на підставі договору оренди земельної ділянки від 06 серпня 2012 року, що знаходиться на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області (номер запису 01101).

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень», третя особа - ТОВ «Слобожанський Альянс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та визнання припиненим права оренди відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Слобожанський Альянс» витрати зі сплати судового збору на користь ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень» у розмірі 3 153 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору на користь ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень» у розмірі 3 153 грн.

Задовольняючи первісний позов в частині позовних вимог про визнання договору оренди землі від 26 липня 2018 року недійсним, суд першої інстанції виходив з того, що 07 вересня 2012 року здійснена державна реєстрація договору оренди земельної ділянки від 06 серпня 2012 року, яка не скасована, відповідачем не надано доказів припинення договору від 06 серпня 2012 року, вказаний договір недійсним не визнаний, а одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам чинного законодавства, тому, договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Слобожанський Альянс» 26 липня 2018 року під час дії договору оренди від 06 серпня 2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Племінний завод «Червоний велетень»», який не припинив свою дію та без врахування пріоритетного права позивача на його продовження чи укладання, відповідно до статей 203, 215 ЦК України слід визнати недійсним.

Щодо позовних вимог в частині визнання припиненим права оренди ТОВ «Слобожанський Альянс» щодо спірної земельної ділянки та визнання за ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» права оренди на спірну земельну ділянку, суд першої інстанції зазначив, що вони є похідними відповідно до положень частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 22 серпня 2014 року зверталась із заявою до голови правління ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» про видачу їй орендної плати за 2014 рік згідно договору оренди земельної ділянки від 06 серпня 2012 року, тобто після успадкування відповідної земельної ділянки ОСОБА_1 стала стороною договору оренди земельної ділянки та була обізнана про наявність права оренди у ПрАТ «Племінний завод «Червоний Велетень».

Суд першої інстанції зазначив, що позивач звернулась з вимогою про визнання недійсним договору оренди від 06 серпня 2012 року, посилаюсь на те, що цей договір підписано невстановленою особою. Разом з тим, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власниця земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним їй майном, зокрема шляхом пред`явлення вимоги про повернення такої ділянки. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Суд першої інстанції вказав, що оскільки у задоволенні зустрічного позову судом відмовлено через обрання неефективного (неналежного) способу захисту, тому питання застосування строку позовної давності не розглядається.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У листопаді 2021 року ТОВ «Слобожанський Альянс» подало касаційну скаргу, підписану представником Оріщенко Н. С. , у якій просить скасувати рішення Зміївського районного суду Харківської області від 28 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року; прийняти у справі нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди не врахували, що позивач за первісним позовом не надав доказів обізнаності ОСОБА_2 про існування договору оренди від 06 серпня 2012 року, а також отримання орендної плати, крім заяви про видачу орендної плати. Не враховані висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 710/2175/15-ц відповідно до яких отримання позивачем грошових коштів від орендодавця за спірним договором не впливає на визнання недійсним договору оренди успадкованої земельної ділянки. Зазначає, що обраний позивачем за зустрічним позовом спосіб захисту є ефективним, оскільки фактично, належною позивачеві за зустрічним позовом земельною ділянкою користувалося ТОВ «Слобожанський Альянс», рішення та запис про державну реєстрацію права оренди за ТОВ «Слобожанський Альянс» є законним, не визнано протиправним та не скасовано в судовому порядку, тому судами не правильно враховані висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц. Судами не враховані висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 145/374/17 та від 13 лютого 2019 року у справі № 145/1089/17, відповідно до яких, якщо оспорюваний договір оренди земельної ділянки, укладений від імені орендодавця, ним не підписувався, існують правові підстави для визнання його недійсним. Суди залишили поза увагою, що позивачем не була доведена обставина чинності договору оренди земельної ділянки від 06 серпня 2012 року на момент укладення договору оренди земельної ділянки із ТОВ «Слобожанський Альянс», а також, що ТОВ «Слобожанський Альянс» неправомірно уклало договір оренди земельної ділянки від 26 липня 2018 року та порушило права позивача за первісним позовом.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2021 року касаційну скаргу залишено без руху.

Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 07 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження, витребувано з суду першої інстанціїсправу № 621/462/20.

У грудні 2021 року матеріали цивільної справи № 621/462/20 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 07 грудня 2021 року зазначено, що касаційна скарга містить підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 710/2175/15-ц, від 06 березня 2019 року у справі № 145/374/17, від 13 лютого 2019 року у справі № 145/1089/17, від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц).

Фактичні обставини

Суди встановили, що 06 серпня 2012 року ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» з ОСОБА_2 уклало договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0378, площею 4,1859 га (номер запису у Державному реєстрі земель 01101, дата державної реєстрації 07 вересня 2012 року), що знаходиться на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області. На останній сторінці договору міститься відповідна відмітка про його державну реєстрацію.

Пунктом 8 договору передбачено, що строк дії договору становить 10 років. Після закінчення строку договору, орендар має переважне право на поновлення його на новий строк.

Земельна ділянка була передана ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» у в користування на 10 років за актом приймання-передачі.

Відповідно до пункту 43 договору від 06 серпня 2012 року, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

24 квітня 2013 року, під час дії договору оренди земельної ділянки, помер ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 грудня 2013 року, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадкоємцем є його дружина ОСОБА_1 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий №:02:000:0378, площею 4,1859 га, що знаходиться на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю ХР № 081817 від 03 вересня 2004 року.

22 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до голови правління ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» про видачу їй орендної плати за 2014 рік згідно договору оренди.

Відповідно до листа Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області від 06 лютого 2019 року №64/111-19 станом на 29 грудня 2012 року згідно книги реєстрації державних актів на право власності постійного користування договорів оренди земельних ділянок між зазначеними у переліку громадянами та ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», укладені договори оренди землі, а інші записи про зміну або припинення цих договорів відсутні.

Аналогічна інформація надана Головним Управлінням Держгеокадастру у Харківській області в листі від 06 лютого 2019 року №32-20-11-1036/0/19-19.

26 липня 2018 року ТОВ «Слобожанський Альянс» уклало з ОСОБА_1 договір оренди землі № 26 на земельну ділянку з кадастровим № :02:000:0378, площею 4,1859 га, що знаходиться на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області.

Відповідно до пункту 40 договору оренди землі перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди.

Позиція Верховного Суду

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) - частина третя статті 215 ЦК України.

Відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які би перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2022 року у справі № 584/1023/18 (провадження № 61-3371св21) зазначено, що «суди встановили, що на дату укладення між ОСОБА_1 та ФГ «Троценко» оспорюваного договору оренди землі від 13 червня 2019 року не припинив свою дію договір, укладений 08 січня 2008 року між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1. Уклавши оспорюваний договір оренди земельної ділянки з ФГ «Троценко» під час дії договору оренди тієї ж земельної ділянки з ССК «Ярославна», ОСОБА_1 (орендодавець) вчинив дії, які перешкоджають орендареві (позивачу) користуватися орендованою земельною ділянкою, тобто порушив вимоги абзацу четвертого частини другої статті 24 Закону України «Про оренду землі». Враховуючи, що на час підписання оскарженого договору оренди та реєстрації права оренди земельної ділянки був чинним інший договір оренди цього ж об`єкта, підписаний раніше і зареєстрований у відділі Держкомзему в Державному реєстрі земель, є підстави для визнання оспорюваного договору оренди недійсним як такого, що суперечить акту цивільного законодавства (частина перша статті 203 ЦК України), зокрема, приписам абзацу четвертого частини другої статті 24 Закону України «Про оренду землі».

У справі, що переглядається:

між ОСОБА_2 та ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» 06 серпня 2012 року укладений договір оренди земельної ділянки, строк дії якого становить 10 років. Після закінчення строку договору, орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. Зазначений договір зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Зміївського району Харківської області, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 07 вересня 2022 року за № 01101;

ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0378, площею 4,1859 га, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 грудня 2013 року;

під час дії договору оренди земельної ділянки від 06 серпня 2012 року, ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Слобожанський Альянс» договір оренди землі № 26 від 26 липня 2018 року на земельну ділянку з кадастровим №:02:000:0378, площею 4,1859 га;

укладення оспорюваного договору оренди землі від 26 липня 2018 року призвело до порушення в момент його укладення прав та законних інтересів ПрАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» як правомірного орендаря землі, яка належить ОСОБА_1 , чим здійснено втручання в право позивача за первісним позовом на мирне користування цією землею, а також порушено право ПрАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» на оренду земельної ділянки;

таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, обґрунтовано виходив із наявності підстав для визнання недійсним оспорюваного договору оренди землі, оскільки право користування земельною ділянкою, яке виникло та існувало у ПрАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» на підставі зазначеного договору оренди землі, порушено внаслідок укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки між відповідачами за первісним позовом, і таке право підлягає захисту в обраний позивачем спосіб.

Аргументи касаційної скарги про наявність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог безпідставні з огляду на таке.

У пункті 5 частини третьої статті 2 ЦПК України вказано, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 не реалізувала своє право на подання касаційної скарги, приєднання до касаційної скарги. Така процесуальна поведінка ОСОБА_1 свідчить про повну згоду з оскарженими судовими рішеннями в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Згідно частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

З урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року у справі № 158/272/21 (провадження № 61-12280св21), Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2022 року у справі № 584/1023/18 (провадження № 61-3371св21), колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить залишити без задоволення, оскаржені судові рішення без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський Альянс», яка підписана представником Оріщенко Наталією Сергіївною, залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 28 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук