Справа № 702/551/22
Провадження № 2/702/290/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суду Черкаської області

у складі головуючого судді Нейло І.М.,

за участю секретаря судового засідання Прилуцької О.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2022 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною позовною заявою до ОСОБА_2 згідно якого просить стягнути на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 2000 грн., щомісячно на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 3-х річного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим вимоги тим, що з 17.02.2022 перебувають з відповідачем у шлюбі, в період якого народилась дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки та на утримання позивача у добровільному порядку не надає. Позивач не має можливості працювати, щоб забезпечити дитину та себе. Відповідач за станом здоров`я є працездатним, тому може надавати матеріальну допомогу на її утримання та утримання доньки.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Не заперечує, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу, якої недостатньо для утримання дитини а також на її утримання.

Позивач позовні вимоги визнав частково, просив зменшити суму, яка підлягає стягненню на користь дитини. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини не визнав. Пояснив, що у зв`язку з військовими діями спільно з дружиною не проживає, офіційно не працює, добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої 27.02.1991 №789ХІІ (78912) яка набула чинності для України 27.09.1991, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 06.09.2022 виданого, актовий запис № 141, підтверджено, що батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони у справі (а.с.5).

Сторони не заперечують, що дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів враховується відсутність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів та ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але у обсязі, який є недостатнім для забезпечення її потреб. Матеріальну допомогу дружині, у зв`язку з її доглядом за дитиною до досягнення трирічного віку не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

На даний час позивач не працює, тому що доглядає за дитиною до досягненню нею трирічного віку, а тому не має можливості працювати та матеріально себе забезпечувати.

Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу таку допомогу.

Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини та дружини, суд звичайно виходить з того, що відповідач є молодою працездатною особою, інших утриманців немає, тому суд вважає, що він спроможній платити аліменти на утримання дружини, яка проживає зі спільною дитиною і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті. Обставин та доказів неможливості надання ним матеріальної допомоги позивачу суду не надано.

Відповідно до ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2-7, 9-13, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини задовільнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини: дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.10.2022 до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одну тисячу) гривень щомісячно починаючи з 18.10.2022 до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 виданий 02.06.2022, орган що видав 7125, адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_5 виданий 26.01.2022, орган що видав 7129, адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 08.12.2022.

Суддя І.М. Нейло