Справа № 178/341/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2022 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого Цаберябого Б.М.,

при секретарі Янченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про: Визнання права власності на Ѕ частину житлової двокімнатної квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя; Визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя; Визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя; Визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 122208500:03:004:0012, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя; Визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,2627 га, кадастровий номер :03:004:0013, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя; Визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:004:0088, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя; Визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 0:11:002:0006, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя; Стягнення 2986 грн. судового збору, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання житлової двокімнатної квартири АДРЕСА_1 особистою власністю чоловіка,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з цим позовом і вказала, що 28 листопада 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 28 листопада 2015 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. В період вказаного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 20 грудня 2019 року виконавчим комітетом Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

Позивачка зазначає, що в період шлюбу нею з відповідачем було придбано наступне майно, а саме: земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 122208500:03:004:0012, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_2 , на якій розташований житловий будинок, згідно договору купівлі-продажу № 1106, посвідченого приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В. 26 грудня 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220; земельну ділянку площею 0,2627 га, кадастровий номер :03:004:0013, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу № 1107, посвідченого приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В. 26 грудня 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220; земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:004:0088, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Криничанського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В. 23 листопада 2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20; земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 0:11:002:0006, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя, згідно рішення органу місцевого самоврядування № 15-9/VII, виданого Криничанською селищною радою Дніпропетровської області 27 квітня 2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20; житлову двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 51,7 кв. м., який розташований по АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Криничанського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В. 23 листопада 2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20, та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами загальною площею 67 кв. м., який розташований по АДРЕСА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу № 1105, посвідченого приватним нотаріусом Криничанського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В. 26 грудня 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220.

Протягом деякого періоду шлюбу між сторонами почали виникати певні непорозуміння та сварки, в результаті чого з серпня 2019 року ОСОБА_1 разом з сином переїхали проживати окремо від ОСОБА_2 . Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу сторони не можуть дійти до порозуміння та рівномірного поділу майна подружжя. Тому ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом та просить визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на: 1/2 частину житлової двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ; 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 ; 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 ; Ѕ частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 122208500:03:004:0012, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_2 ; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2627 га, кадастровий номер :03:004:0013, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_2 ; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:004:0088, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_2 , 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 0:11:002:0006, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_3 а також стягнути з ОСОБА_2 на її користь 2986 гривень судового збору. Представник позивачки звернувся до суду з просьбою відступити від засади рівності часток подружжя при розділі майна і враховуючи стан здоров`я дитини сторін, яка потребує постійних затрат на лікування, визнати за позивачкою право власності на 3/4 частини переліченого майна, а зустрічний позов відповідача залишити без задоволення.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, згідно якого просить визнати квартиру АДРЕСА_1 його особистою власністю як чоловіка. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що вищезазначену квартиру було придбано за його особисті кошти, які йому подарував батько ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним договором дарування грошових коштів, укладеним 17 вересня 2017 року. Згідно умов зазначеного договору дарування грошових коштів ОСОБА_4 подарував грошові кошти в розмірі 13000 доларів США своєму синові ОСОБА_2 саме на придбання квартири. Пошук квартири, усі переговори щодо купівлі квартири та оформлення документів здійснював безпосередньо ОСОБА_4 . З урахуванням наведеного ОСОБА_2 вважає, що зазначена спірна квартира хоч і була придбана в період шлюбу, проте придбана за особисті кошти власника, які подаровані його батьком, тому такий об`єкт не можу вважатись об`єктом спільної сумісної власності, а має бути визнаний судом особистою власністю чоловіка. Він також заперечує проти задоволення вимоги про визнання права власності на частину земельної ділянки по АДРЕСА_3 , оскільки ця земельна ділянка йому не належить.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що досить тривалий час знає родину ОСОБА_6 . Чув від ОСОБА_4 , що він придбав сину квартиру в смт. Кринички, однак точного місяця та року придбання цього майна не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 є його сином, який 28 листопада 2015 року одружився з ОСОБА_1 . Через деякий час після одруження до нього звернувся ОСОБА_2 з проханням допомоги у придбанні житлового приміщення. Згодом в письмовій формі він уклав зі своїм сином договір дарування грошових коштів, відповідно до якого подарував синову 13000 доларів США на придбання житлової квартири, АДРЕСА_1 . Про укладення цього договору ОСОБА_1 було відомо.

Проаналізувавши викладені в позовних заявах пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року № 6-37цс11.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1ст. 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Судом встановлено, що 28 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 28 листопада 2015 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції.

В період вказаного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 20 грудня 2019 року виконавчим комітетом Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

За час шлюбу було придбано: земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 122208500:03:004:0012, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_2 , на якій розташований житловий будинок, згідно договору купівлі-продажу № 1106, посвідченого приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В. 26 грудня 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220; земельну ділянку площею 0,2627 га, кадастровий номер :03:004:0013, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу № 1107, посвідченого приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В. 26 грудня 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220; земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:004:0088, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Криничанського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В. 23 листопада 2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20; земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 0:11:002:0006, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя, згідно рішення органу місцевого самоврядування № 15-9/VII, виданого Криничанською селищною радою Дніпропетровської області 27 квітня 2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20; житлову двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 51,7 кв. м., який розташований по АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Криничанського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В. 23 листопада 2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20 та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами загальною площею 67 кв. м., який розташований по АДРЕСА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу № 1105, посвідченого приватним нотаріусом Криничанського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В. 26 грудня 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу сторони не можуть дійти до порозуміння та рівномірного поділу майна подружжя.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Вирішуючи питання про поділ цього майна суд враховує, що у відповідності до ч. 1 ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Як зазначено у ч. 1 ст. 70 СК України - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту реєстрації цього права. Судом встановлено, що відповідно до наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів № 201192592 від 20 лютого 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 став власником земельних ділянок з кадастровими номерами 122208500:03:004:0012, :03:004:0013, :03:004:0088 протягом періоду перебування в шлюбі з ОСОБА_1 . Наведене також підтверджується копіями витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії: НВ-020 від 13 березня 2020 року, НВ-020 від 13 березня 2020 року та НВ-020 від 13 березня 2020 року, розташованих по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 на яких й збудовані спірні житлові будинки. З урахуванням чого, та приймаючи до уваги не заперечення самого ОСОБА_2 частин цих вимог згідно його зустрічної позовної заяви, суд вважає, що наведене дає підставу за правилами ст. 69 СК України право на поділ зазначеного майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

За правилами ст. 70 СК України розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, є рівним.

Рішенням № 15-9/VII Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області від 27 квітня 2016 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0006 площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 та передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку кадастровий номер :11:002:0006 площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 .

Право власності на зазначену земельну ділянку на підставі вищезазначеного рішення було зареєстровано у встановленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав на майно, що підтверджується відповідною Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 61 СК України в редакції № 2913-VI від 11 січня 2011 року «Про внесення змін до статті 61 Сімейного кодексу України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя», об`єктом права спільної сумісної власності подружжя була земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Законом України від 17 травня 2012 року № 4766-VI «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка режим майна подружжя, набутого внаслідок приватизації, було змінено. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України земельна ділянка, набута на час шлюбу внаслідок приватизації, є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.

Отже, з урахуванням змін до СК України правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. Виключно протягом періоду з 08 лютого 2011 року по 13 червня 2012 року приватизована одним з подружжя земельна ділянка вважалась об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вказані висновки викладені у постановах Верховного суду від 10 травня 2018 року у справі № 158/1016/16-ц (провадження № 61-4238св18), 23 січня 2019 року у справі № 352/1974/15-ц (провадження № 61-4313св18).

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :11:002:0006, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 була передана у власність ОСОБА_2 безоплатно відповідно до вимог Земельного кодексу України, тому режим спільного сумісного майна подружжя на цю земельну ділянку не поширюється. Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного суду № 622/999/16-ц (провадження № 61-1260св19) від 24.04.2020 р. про поділ майна та визнання майна спільним майном подружжя. Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна № 268893619 від 04 серпня 2021 року власником житлового будинку та земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :11:002:0006 по АДРЕСА_3 є не відповідач, а ОСОБА_4 , тому позовні вимоги про визнання права власності на частину цієї земельної ділянки задоволені бути не можуть.

Вирішуючи питання про визнання за ОСОБА_1 права власності на спірне майно та розподілу рівності часток цього майна між сторонами, як те просив представник позивачки суд визначає наступне. Ст 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, але при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що разом з позивачкою проживає дитина сторін, на лікування якої потрібні постійні витрати, але в цьому випадку суд не має можливості відступити від засади рівності часток подружжя при поділі майна, оскільки ч. 2 ст. 264 ЦПК України не передбачає можливості суду вийти за межі позовних вимог, а позовні вимоги передбачають визнання права власності саме на 1/2 частину майна і не більше. З урахуванням наведеного суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку спірного майна.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Ст. 57 СК України передбачає можливість існування особистої приватної власності дружини, чоловіка в разі набуття цього майна на підставі договору і за кошти, належні їй, йому особисто.

Як підставу виникнення особистої приватної власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 Саранча ОСОБА_7 вказує договір дарування грошових коштів, укладений 17 вересня 2017 року, згідно якого ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 13000 доларів США саме на придбання квартири. Ст. 193 ЦК України передбачено, що види майна, що вважаються валютними цінностями, та порядок вчинення правочинів з ними встановлюються законом. Діючим на час укладення договору Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 р. до валютних цінностей належать іноземна валюта, під якою розуміються іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави. Ч. 5 ст. 717 ЦК України передбачено, що договір дарування валютних цінностей фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Вказаний договір нотаріально посвідчений не був, незалежних від волі сторін обставин, які б перешкоджували нотаріальному посвідченню договору в судовому засіданні не встановлено, тому вказаний договір є нікчемним і не дійсним, як те встановлюють ст. ст. 215, 220 ЦК України. Наведені обставини обумовлюють висновок суд про відсутність можливості задоволення зустрічного позову.

Таким чином придбане сторонами в період шлюбу майно - земельна ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 122208500:03:004:0012, яка розташована по АДРЕСА_2 , земельна ділянку площею 0,2627 га, кадастровий номер :03:004:0013, яка розташована по АДРЕСА_2 , земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:004:0088, яка розташована по АДРЕСА_2 , житлова двокімнатна квартира АДРЕСА_1 ; житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 51,7 кв. м., який розташований по АДРЕСА_2 , та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами загальною площею 67 кв. м., який розташований по АДРЕСА_2 , на підставі ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю сторін, розміри часток сторін в якій є рівними, як те передбачено ст. 70 СК України, що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання права власності на 1/2 частину переліченого майна.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Тому, враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2986 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 259, 263, 268 ЦПК України, на підставі ст. ст. 60, 65, 69, 71 Сімейного кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частину житлової двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 122208500:03:004:0012, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,2627 га, кадастровий номер :03:004:0013, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:004:0088, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , 2986 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання житлової двокімнатної квартири АДРЕСА_1 особистою власністю відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 грудня 2022 року.

Суддя: Б. М. Цаберябий

р