Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1244/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26.05.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі - головуючий суддя Кашуба А.В., при секретарі судових засідань Чернянчук К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Виноградівського районного суду Закарпатської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Виноградівський відділ державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» з вимогою визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. від 17.12.2021 року №8024 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що Постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження №68408953 з примусового стягнення заборгованості з нього на користь відповідача на підставі виконавчого напису нотаріуса від 17.12.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М.

Однак, позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та як вчинений з порушенням вимог діючого законодавства. Виконавчий напис вчинено про стягнення із позивача заборгованості за Кредитним договором №SAMDNWFC6 від 19/11/2013 на загальну суму боргу 9719.63 грн. За змістом виконавчого напису, право вимоги за Кредитним договором було відступлено кредитором ПАТ «Приватбанк» до ТОВ «ФК «Фінансова компанія управління активами».

Проте позивач стверджує, що такого кредитного договору із ПАТ Приватбанк не укладала, що усно підтверджено їй у відділенні ПАТ Приватбанк.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання, у яке викликано учасників справи. Відповідачу та третім особам надіслано копію позовної заяви із додатками.

Ухвала про витребування доказів не виконана. Приватний нотаріус Солонець Т.М. не надала оспорюваний виконавчий напис та копії документів, на підставі яких його вчинено.

ТОВ «Фінансова компанія управління активами», відповідач, не надало суду оригіналу Кредитного договору SAMDNWFC6 від 19.11.2013, договору факторингу, письмові вимоги про усунення порушень ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, розрахунок заборгованості та всі інші документи, що вказують на безспірність заборгованості, виписки по особовому рахунку.

Сторона позивача просить суд розглядати справу без їх участі. Позов підтримує.

Приватний виконавець Лукеча О.В. просив розглядати справу без його участі (а.с.24)

Позивач подав до суду заяву, у якій просить провести розгляд справи без його участі. Позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач відзиву не подав.

У судове засідання на судовий розгляд справи Відповідач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду справи. Суд вжив всіх можливих процесуальних заходів повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи. В тому числі, відповідачу судові повістки направлено електронною поштою на офіційну електронну адресу відповідача та доставлено. Ухвала про витребування доказів не виконана.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. причин неявки та невиконання ухвали про витребування доказів не повідомила. Судові повістки направлено електронною поштою на офіційну електронну адресу та доставлено.

Представник третьої особи Виноградівський відділ державної виконавчої служби у Берегівському районі причин неявки не повідомив. Заяв про відкладення не надходило.

Учасники, що не з`явилися, не повідомили причин неявки. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Треті особи не скористались процесуальним правом подачі письмових пояснень на позовну заяву у встановлений ухвалою суду строк.

Враховуючи наведене, суд, керуючись ст.280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Вивчивши доводи позовної заяви, та заяви позивача щодо розподілу судових витрат, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх у сукупності, суд вирішив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Суд встановив, що 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8024, яким нотаріусом запропоновано: стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість, яка виникла на підставі Кредитного договору № SAMDNWFC6 від 19.11.2013, укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк», за період із 25.10.2021 по 17.12.2021 у сумі 9719,63 грн (а.с. 15).

Державний виконавець Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) постановою від 31.01.2022 року у виконавчому провадженні ВП № 68408953 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. №8024 від 17.12.2021 року, - відкрито виконавче провадження. (а.с.13).

Позивач категорично заперечує ту обставину, що укладав із АТ КБ ПриватБанк кредитний договір SAMDNWFC6. Письмові докази на підтвердження укладання такого договору у справі відсутні, ухвала про витребування відповідних доказів адресатами не виконана. Суд на підставі ч.4 ст.81 ЦПК України, визнає встановленим відсутність події - укладення кредитного договору SAMDNWFC6 між ОСОБА_1 та АТ КБ Приватбанк.

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Перелік доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». До Переліку ввійшли Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Таким чином, у зв`язку із визнанням нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року законна процедурна можливість вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин за договорами, що нотаріально не посвідчені була виключена.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм суд зробив наступні висновки.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16)

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, керуючись ч.10 ст.84, ч.4 ст.81 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. від 17.12.2021 року №8024.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати, понесені позивачем, покладаються на відповідача.

Позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 992,40 грн(а.с.7).

Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути 992,40 грн у рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 49, 76,77-81, 82, 89, 265, 272, 274-279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. від 17.12.2021 року №8024 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (08200, вул.Стельмаха, 9А, офіс 203, м.Ірпінь, Київської області, ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба