Справа № 522/5924/22-Е
Провадження №2-з/522/187/22
УХВАЛА

25 травня 2022 року суддя Приморського районного суду м. Одеси, Шенцева О.П., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таки, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До суду найшла справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таки, що не підлягає виконанню.

Представник позивача подав заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на примусове виконання:

- на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем № 77030 від 01 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 64604,46 гривень на користь ТОВ «АВАНСАР» у виконавчому провадженні № 68746886;

- на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем № 76825 від 01 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 26072,34 гривень на користь ТОВ «АВАНСАР» у виконавчому провадженні № 68746958;

- на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем № 74293 від 31 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 16566,18 гривень на користь ТОВ «АВАНСАР» у виконавчому провадженні № 68746996.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяву про зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, вважає, що вона обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 9 статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів особи від можливих недобросовісних дій з боку інших осіб, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з ч.ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 6 ч.1 ст. 150 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. А у відповідності до п. 10 наведеної вище постанови, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 48 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Таким чином зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, що оскаржується, є єдиним ефективним засобом захисту прав та інтересів позивача.

Виходячи з наведеного вище, керуючись ст.ст. 2, 10, 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таки, що не підлягає виконанню задовольнити.

Зупинити стягнення на примусове виконання:

- на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем № 77030 від 01 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 64604,46 гривень на користь ТОВ «АВАНСАР» у виконавчому провадженні № 68746886;

- на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем № 76825 від 01 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 26072,34 гривень на користь ТОВ «АВАНСАР» у виконавчому провадженні № 68746958;

- на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем № 74293 від 31 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 16566,18 гривень на користь ТОВ «АВАНСАР» у виконавчому провадженні № 68746996.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя:

25.05.2022