Провадження № 2/712/137/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2022 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Романенко В.А.
за участю секретаря Шаповал А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Черкаси, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «М`ясопромторг» про стягнення заборгованості, -
26.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «М`ясопромторг» про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що на підставі договору оренди ОСОБА_1 31.01.2020 передав, а ТОВ «М`ясопромторг» прийняв від нього у платне строкове користування рухоме майно загальною кількістю 55 одиниць, придбане ОСОБА_1 на аукціоні, відповідно до додатку до договору, що належить йому на праві власності. На підтвердження укладеного договору оренди та на його підставі між ним та директором ТОВ «М`ясопромторг» Науменком М.І. було складено та підписано акт № 1 приймання-передачі належного йому рухомого майна від 31 січня 2020 року.
Разом із тим, станом на день подання ним даного позову від ТОВ «М`ясопромторг» на його картковий рахунок, або готівковими коштами, орендна плата за користування майном не надходила за весь період оренди майна (січень - березень 2020 року), що свідчить про порушення з боку орендаря умов договору.
Зважаючи на те, що з боку ТОВ «М`ясопромторг» існує грубе порушення умов договору в частині порядку та строків сплати йому орендної плати, що дозволяє йому, як орендатору застосувати до орендаря санкції, визначені Розділом VI договору та нормативно-правовими актами (господарським та цивільним законодавством України), що регулюють дані правовідносини, вважає, що у суду є всі підстави для задоволення цього позову.
Згідно п. 2.3. договору оренди орендна плата сплачується орендарем на підставі рахунку орендодавця, який виставляється не пізніше 5-го числа місяця наступного за звітним, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця, та/або сплати готівковими коштами в касу орендодавця, до 08 числа місяця наступного за звітнім.
Відповідно до п. 6.2. договору у разі прострочення термінів сплати орендної плати, передбаченої п. 2.3 цього договору, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент несвоєчасної передачі коштів (оплати оренди), від суми орендної плати за кожен день прострочення.
Зважаючи на вищевказане, 12 липня 2020 року на адресу відповідача ним направлена претензія, відповідно до якої просив:
«Негайно перерахувати на мій картковий рахунок (або сплатити готівковими коштами) борг по орендній платі за користування ТОВ «М`ясопромторг» орендованим у мене рухомим майном у розмірі 100 000,00 грн.;
Негайно повернути мені у повному обсязі та належному стані (відповідно до Додатку № 1 Договору оренди рухомого майна б/н від 31.01.2020) орендоване у мене Рухоме майно, що належить мені на праві власності, відповідно до порядку та умов, визначених у Договорі.»
Всупереч цілком обґрунтованим та законним вимогам, направлена мною на адресу ТОВ «М`ясопромторг» претензія залишена відповідачем без задоволення, орендна плата не сплачена, а саме майно повернуто не було.
Станом на дату подання позовної заяви, загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 366 270,08 грн., з яких: 40 000 грн. - борг по орендній платі; 4327,67 грн. - пеня; 873,73 грн. - 3 % річних; 1068,68 грн. - інфляційне збільшення суми боргу; 320 000 грн. - розрахунок неустойки.
Зважаючи на вищевказане, 21 жовтня 2020 року на адресу відповідача ним була направлена вимога, відповідно до якої просив:
«Негайно перерахувати на мій картковий рахунок (або сплатити готівковими коштами) борг по орендній платі за користування ТОВ «М`ясопромторг» орендованим у мене рухомим майном у розмірі 40 000,00 грн.;
Негайно повернути мені у повному обсязі та належному стані (відповідно до додатку № 1 договору оренди рухомого майна б/н від 31.01.2020) орендоване у мене рухоме майно, що належить мені на праві приватної власності, відповідно до порядку та умов, визначених у договорі.»
Всупереч цілком обґрунтованим та законним вимогам, зазначена вимога залишена відповідачем без задоволення, а саме майно повернуто йому не було, а відтак ним 28.10.2020 на адресу директора ТОВ «М`ясопромторг» Павліченка В.В. (поштою, месенжерами на мобільний телефон директора ТОВ «М`ясопромторг» ОСОБА_2 (Вайбер та Вотсап), на електрону пошту ТОВ «М`ясопромторг» буди направлені повторно вимога/претензія із аналогічними вимогами, які також залишені без реагування та задоволення.
Зважаючи на вищевказане вважає, що даний позов підлягає розгляду по суті та задоволенню в частині стягнення з відповідача на мою користь виниклої внаслідок невиконання ТОВ «М`ясопромторг» умов договору оренди заборгованості виходячи з наведеного його розрахунку.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясопромторг» на його користь понесені ним судові витрати (сплачений ним судовий збір) у повному обсязі.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясопромторг» на його користь понесені ним судові витрати (сплачений мною судовий збір) у повному обсязі (за подану позовну заяву та дві заяви про збільшення позовних вимог).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясопромторг» на його користь понесені ним судові витрати (сплачений мною судовий збір) у повному обсязі (за подану позовну заяву та дві заяви про збільшення позовних вимог).
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 , що надійшла до суду 11 серпня 2021 року, про збільшення розміру позовних вимог повернуто заявнику.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «М`ясопромторг» про повернення майна, залишено без розгляду.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення заборгованості підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.
Відзиву на позовну заяву не надано.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Існуюче обладнання знаходиться на заводі не менше ніж 5 років і ОСОБА_3 , як колишній директор, це добре знає.
Крім того, в підтвердження фіктивності даного договору свідчить і той факт, що після звільнення з посади директора, ОСОБА_3 ще 5 місяців працював на заводі позаштатним консультантом-технологом до серпня 2020 року, і жодного разу не повідомив будь-кого, про існування договору оренди чи про ділові стосунки з ОСОБА_1 . Єдине на що скаржився ОСОБА_3 в той час, що ОСОБА_1 постійно чинить на нього тиск, погрожуючи кримінальною відповідальністю і вимагає повернути йому якесь рухоме майно, яке начебто знаходиться на підприємстві. У підтвердження фіктивності даного договору свідчить і той факт, що ОСОБА_1 вимагає оплату тільки за 2 місяці - лютий і березень, тобто за той період, коли, він був директором «М`ясопромторг» і міг підписати документи від імені Товариства. З цієї ж причини ОСОБА_4 направив претензію тільки в листопаді 2020 року.
Вважає, що договір оренди рухомого майна від 31.01.2020 року та додатки нього зроблено не раніше вересня 2020 року він є фіктивним.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).
Судом встановлено, що відповідно до договору № 02/11/19 від 13 листопада 2019 року, приватне підприємство «Евро-Вет» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) уклали цей договір на підставі протоколу № 1 аукціону від 13.11.2019 року, який проведено Правобережною товарною біржею, підписаного на Правобережній товарній біржі за результатами проведеного аукціону.
31 січня 2020 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «М`ясопромторг» укладено договір оренди рухомого майна.
Відповідно до п. 1.1 договору оренди рухомого майна, в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець передає, а орендар приймає в платне строкове користування рухоме майно ПП «Евро-Вет» (що знаходиться за адресою Черкаська область, місто Золотоноша, вулиця Гагаріна, 24 та використовується у господарській діяльності ТОВ «М`ясопромторг»), яке придбане ОСОБА_1 на аукціоні, проведеному Правобережною товарною біржею 13 листопада 2019 року відповідно до додатку до договору.
Термін оренди починається з дати укладення (підписання) даного договору та закінчується 31 березня 2020 року включно (п. 2.1 договору оренди рухомого майна).
Орендна плата сплачується орендарем на підставі рахунку орендодавця, який виставляється не пізніше 5-го числа місяця наступного за звітним, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця, та/або готівковими коштами в касу орендодавця, до 08 числа місяця наступного за звітним (п. 2.3 договору оренди).
У разі прострочення термінів сплати орендної плати, передбаченої р. 2.3 цього договору, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяв на момент та протягом періоду прострочення, із розрахунку від суми за заборгованості за кожний день прострочення (п. 6.2 договору оренди).
За невиконання умов п. 2.3 та 6.2 цього договору, орендодавець сплачує на користь орендаря пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент несвоєчасної передачі коштів (оплати оренди), від суми орендної плати за кожен день прострочення (п. 6.3 договору оренди).
На підтвердження укладеного Договору оренди та на його підставі між ОСОБА_1 та директором ТОВ «М`ясопромторг» Науменко М.І. було складено та підписано Акт № 1 приймання-передачі належного ОСОБА_1 рухомого майна від 31 січня 2020 року.
На даний час договір оренди є чинним. Рішення суду щодо недійсності договору оренди рухомого майна від 31 січня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «М`ясопромторг» відсутнє.
Станом на день подання ОСОБА_1 даного позову від ТОВ «М`ясопромторг» на його картковий рахунок, або готівковими коштами, орендна плата за користування майном не надходила за весь період оренди майна, що свідчить про порушення з боку орендаря умов договору.
Неодноразові звернення позивача до відповідача з приводу погашення заборгованості відповідно до договору оренди нерухомого майна від 31.01.2020 року результатів не дали.
Відповідно до положень частин 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
За статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
У статті 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Статтею 760 ЦК передбачено, що предмет договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.
У відповідності до ст. 762 ЦК за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
В порядку ст. 763 ЦК договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Відповідно до ст. 764 ЦК, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В заяві про збільшення позовних вимог позивачем зазначено розрахунок пені, 3% річних, інфляційне збільшення суми боргу, розрахунок неустойки (у розмірі подвійної орендної плати) відповідно до якого: 7102,45 грн. - пеня; 1527,11 грн. - 3 % річних; 3982, 91 грн. - інфляційне збільшення суми боргу; 560000 грн. - розрахунок неустойки (у розмірі подвійної орендної плати).
Правильність нарахувань суми розрахунку пені, 3% річних, інфляційного збільшення суми боргу, розрахунку неустойки (у розмірі подвійної орендної плати) за договором оренди рухомого майна від 31.01.2020 року укладеному між сторонами ніким не оспорена, будь-яких клопотань з цього приводу не подано.
За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як визначено в ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Питання про судові витрати у справі вирішено відповідно до положення ст. 141 ЦПК України.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст. 280 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 526, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 759, 760, 762, 763, 764 ЦК України, ст.ст. 1-18, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «М`ясопромторг» про стягнення заборгованості, задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий: В.А. Романенко

Повний текст рішення виготовлено 02 грудня 2022 року.