Справа № 567/570/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

при секретарі - Пономаренко Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог заяву АТ КБ "Приватбанк" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

представник АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа по справі №567/570/18, який виданий Острозьким районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" 86380,09 грн. заборгованості за кредитним договором та 1762 грн. судового збору, обґрунтовуючи її тим, що оригінал виконавчого листа був втрачений. Одночасно просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В судове засідання заявник не з`явився, в поданій на адресу суду заяві просить розгляд заяви проводити за його відсутності.

Згідно з відміткою Укрпошти про повернення поштового відправлення, а також копії актового запису про смерть №16 встановлено, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представником Острозького відділу ДВС подано заяву про розгляд справи в її відсутності.

У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву не обґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

З матеріалів справи в судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 09.11.2018 по цивільній справі за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 86380,09 грн. заборгованості за кредитним договором та 1762 грн. судового збору.

Для примусового виконання вказаного рішення суду 19.12.2018 представнику позивача було видано виконавчий лист.

При цьому, заявник посилається на те, що заборгованість з боржника не стягується та місце знаходження виконавчого листа йому не відоме. На підтвердження викладених обставин щодо відсутності виконавчого листа додав до заяви повідомлення Острозького відділу ДВС згідно з яким виконавчий лист №567/570/18 від 19.12.2018 було повернуто представнику стягувача АТ КБ "ПриватБанк" за довіреністю, наручно, 25.07.2019.

Одночасно, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що стягувачем пропущено строки на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до п. 17.4 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документу суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, вбачається, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 у справі №474/783/17 (провадження №61-29св17), від 10 жовтня 2018 у справі №2-504/11 (провадження №61-41846св18).

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 у справі №2-824/2009 (провадження №61-5388св18).

Водночас, обов`язковою умовою видачі дубліката є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (така правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 11.11.2019 у справі №5/229-04, від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12, від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г).

Оскільки строк звернення до суду із вимогою про видачу дубліката виконавчого документа законом не визначено, доцільність такого звернення зберігається лише в межах строків, встановлених для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки після їх спливу виконавче провадження не може бути відкрите.

Отже, підставою для видачі дубліката виконавчого листа є втрата його оригіналу, а підставою поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є визнані судом поважні причини такого пропуску.

Поважними за змістом вказаної норми процесуального права визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Зі змісту цієї норми слідує, що поновлення пропущеного строку можливе у випадку, якщо стягувач обґрунтує обставинами (причинами) як такими, що характеризують поважність пропуску строку, передбаченого законом для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, та переконає суд в їх існуванні, посилаючись та надаючи відповідні докази по кожній з наведених таких обставин. При цьому, поважною причиною може бути лише перебіг у часі такого стану речей, який виникає незалежно від волі стягувача та прямим наслідковим зв`язком перешкоджає йому в реалізації свого інтересу, тобто в даному випадку, звернути стягнення боргу на свою користь за рішенням суду в примусовому порядку. Суд же при вирішенні цього питання повинен з`ясувати причини пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 в справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону №1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони; стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання 25.10.2022, тобто з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, АТ КБ "ПриватБанк" посилається як на поважність причин пропуску такого строку на те, що 25.07.2019 виконавчий лист був повернутий представнику АТ КБ "ПриватБанк" наручно, однак пошуки виконавчого листа в архіві банку в зв`язку з його переїздом в інше регіональне управління не призвели до позитивного результату.

Суд зазначає, що доводи заявника про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, є безпідставними.

В матеріалах справи відсутні будь які докази, що підтверджують вказані заявником обставини втрати виконавчого листа, зокрема щодо відсутності виконавчого листа в архіві чи управлінні банку, при його наручному отриманні представником, а також відомостей з Єдиного реєстру боржників про відсутність виконавчих проваджень з примусового виконання вказаного виконавчого листа, відомостей про зміну територіального місцезнаходження управління та втрати документів через цю обставину.

Відсутність вказаних відомостей без підтвердження належними доказами позбавляють суд можливості встановити обставини, за яких виконавчий лист відносно ОСОБА_1 було втрачено, і взагалі чи пред`являвся виконавчий лист в подальшому до виконання.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем АТ КБ «ПриватБанк» своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено через бездіяльність стягувача та об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку відсутні.

При цьому факт втрати виконавчого листа (без зазначення доказів за яких обставин та часу його втрати), на що посилається заявник обґрунтовуючи свою заяву, не є безумовною підставою для поновлення цього строку.

Строк пред`явлення вказаного виконавчого листа становив до 14.12.2021. Водночас належних доказів пред`явлення виконавчого листа (відкриття виконавчого провадження та його закриття і зазначенням дати) заявником не надано. Разом з тим, навіть з урахуванням переривання строку пред`явлення виконавчого листа за попереднім зверненням (відповідно до повідомлення ДВС) - 25.07.2019, після переривання встановлювався з дня його повернення 25.07.2019 і становив три роки.

Отже, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений за відсутності поважних причин, оскільки АТ КБ "ПриватБанк" мав достатній час для звернення до суду за заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа у відношенні боржника ОСОБА_1 .

Заявником не надано доказів, а судом не встановлено обставин для видачі дубліката виконавчого листа щодо ОСОБА_1 , зокрема, пред`явлення його до виконання, підстав завершення виконавчого провадження у разі перебування його на виконанні, обставин за яких виконавчий лист втрачений, оскільки без встановлення цих обставин неможливо встановити чи підлягає видачі дублікат виконавчого листа, чи підлягає поновленню строк на його виконання. Доказів поважності причин пропуску такого тривалого строку не пред`явлення виконавчого листа до виконання, належних та допустимих доказів, які свідчать про втрату виконавчого документа, заявник суду не надав.

Також заявником не враховано, що ОСОБА_1 , відповідно до актового запису про смерть №16 від 02.03.2020, помер ще ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статей 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За нормами ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Водночас, цивільне процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною "права на суд" та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

Разом з цим, вказані норми Конституції України, а також позиція Європейського суду з прав людини щодо принципу обов`язковості судових рішень не скасовують обов`язку стягувача демонструвати заінтересованість в усіх питаннях, які стосуються заходів відновлення його порушеного права, зокрема і періодичного прояву інтересу щодо руху виконавчого провадження, як шляхом діалогу, зокрема і письмового, з відповідними органами виконавчої служби, так і за допомогою засобів дистанційного доступу до інформації про хід виконавчого провадження.

Пред`явивши виконавчий лист щодо для виконання та будучи обізнаним про строки пред`явлення виконавчого листа до виконання, стягувач має проявити належну добросовісність та заінтересованість у виконанні судового рішення, зокрема з розумним інтервалом часу вживати заходів щоб дізнатись про стан відомих виконавчих проваджень та своєчасно вживати необхідні заходи.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 у справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Враховуючи вказану правову позицію, викладеною в пунктах 44-47 постанови ВП ВС від 21 серпня 2019, оскільки доказів поважності причин пропуску такого тривалого строку не пред`явлення виконавчого листа до виконання, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення стягувача і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, заявник суду не надав, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.433 ЦПК України, пп.17.4 п.1 Перехідних положень ЦПК України,

постановив

в задоволенні заяви АТ КБ "Приватбанк" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.