Справа № 135/1433/21
Провадження № 2/135/25/22
РІШЕННЯ

іменем України

03.05.2022 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Глушко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ладижині Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК «Західенерго» про стягнення вихідної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. Виклад позиції позивача.

07.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача вихідну допомогу в розмірі десяти середніх місячних заробітків.

Позовні вимоги мотивує тим, що в період з 11.11.1991 по 31.07.2020 працював майстром виробничої дільниці бригади з обслуговування трансформаторів та маслогосподарства електричного цеху на Ладижинській ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго». 31.07.2020 його було звільнено із займаної посади у зв`язку із переведенням до ТОВ «Інтеренергосервіс» за п. 5 ст. 36 КЗпП України на підставі наказу № 623-к від 29.07.2020. При звільненні ним не було отримано вихідної допомоги як це передбачає п. 2.6. Колективного договору, відповідно до умов якого виплата вихідної допомоги в розмірі 10 середніх заробітних плат можлива за умови: припинення трудового договору у випадках скорочення чисельності або штату; особам, які не досягли право на пенсію за віком і мають безперервний стаж в електроенергетичній галузі 25 років і більше. При цьому його стаж в електроенергетичній галузі був більше 25 років та він не досяг на момент звільнення з Ладижинської ТЕС права на пенсію.

Разом з тим, причиною для відмови відповідачем у виплаті вихідної допомоги стало те, що його було звільнено у зв`язку із переведенням на інше підприємство, а не у зв`язку скорочення чисельності або штату Ладижинської ТЕС. Вважає, що ніякого переведення не відбувалось, оскільки на Ладижинській ТЕС в 2020 році були запроваджені зміни в організації експлуатаційних функцій, які полягали в тому, що зі структури Ладижинської ТЕС було виключено ремонтну бригаду електроцеху та укладено відповідний договір з іншим підприємством - ТОВ «Інтеренергосервіс», яке здійснює функції ремонтної бригади на Ладижинській ТЕС. Фактично його службові обов`язки після звільнення жодним чином не змінились, оскільки він продовжує працювати на Ладижинській ТЕС, але його роботодавцем є не ДТЕК «Ладижинська ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго», а ТОВ «Інтеренергосервіс». Отже, зміна експлуатаційних функцій полягала фактично в зміні чисельності та штату Ладижинської ТЕС, тобто є скритою формою скорочення. При цьому Ладижинська ТЕС офіційно не оформляла скорочення працівників у відповідності із вимогами Закону, - не повідомляла Державну службу зайнятості про скорочення працівників, не здійснила звільнення у зв`язку за ініціативою адміністрації у зв`язку із скороченням чисельності або штату, внаслідок чого його було позбавлено права на отримання вихідної допомоги із формальних підстав.

Крім того, зазначає, що в порушення вимог ч. 9 ст. 9 Закону України «Про колективні договори та угоди» його не було ознайомлено з умовами колективного договору Ладижинської ТЕС, в т.ч. з умовами отримання вихідної допомоги. Відповідно він не знав достеменно про конкретні підстави за яких виплачується вихідна допомога. Його та інших колег було свідомо введено в оману щодо обставин їхнього звільнення, внаслідок чого відповідач зміг здійснити фактичне скорочення штату та чисельності Ладижинської ТЕС в обхід Закону та позбавивши його та інших колег права на вихідну допомогу в розмірі десяти середніх місячних заробітків.

Посилається також на те, що в Ладижинському міському суді розглядалась подібна судова справа, а саме судова справа № 22-1105/2010 в якій рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2010 року стягнуто з ВАТ «Західенерго» на користь ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв`язку із виходом на пенсію. Вказане рішення набуло законної сили і не було оскаржено, відповідно вважаю, що вказане рішення суду може бути застосовано під час розгляду даної справи, скільки підставою для задоволення позову стало порушення п. 9.ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» щодо невиконання роботодавцем з умовами колективного договору.

2. Виклад позиції відповідача.

Представник відповідача адвокат Шевченко Н.В. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити в їх задоволенні. На обґрунтування своїх заперечень зазначила, що31.07.2020позивач був звільнений з ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС відповідно до ч.5 ст. 36 КЗпП у зв`язку з переведенням до ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС». Даний наказ винесений на підставі написаної власноруч заяви позивача від 23.07.2021 про звільнення за переведенням у ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС», яка чітко відображає його волевиявлення на звільнення саме у зв`язку із переведенням на інше підприємство. В день звільнення з позивачем проведено повний розрахунок при звільненні, виплачені всі суми, що йому належать, отже, звільнення позивача відбулось на підставі поданої ним заяви, з дотриманням вимог чинного законодавства відповідно до ч.5 ст. 36 КЗпП України.

Зазначає, що позивач не мав і не має права на вихідну допомогу, передбачену п.2.6. розділу 2 Колективного договору, оскільки така вихідна допомога має виплачуватись при вивільненні працівника у випадках ліквідації, реорганізації Товариства (відокремлених підрозділів), зміни форм власності, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Натомість на ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС у 2020 році не відбувалось ліквідації, реорганізації Товариства (відокремлених підрозділів), зміни форм власності, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, і наслідком яких стало би припинення трудового договору з працівниками за п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників, а тому твердження позивача про позбавлення його права на вихідну допомогу, що сплачується у разі припинення трудового договору у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників, вважає помилковими і безпідставними.

Також не відповідають дійсності твердження позивача про те, що його не було ознайомлено з умовами колективного договору, оскільки його укладенню передували колективні переговори, а його проект обговорювався у трудових колективах і виносився на розгляд загальних зборів (конференції) трудового колективу. Повний текст колективного договору із змінами і доповненнями опублікований на вебсторінці ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС, до якої мають доступ усі працівники станції.Окрім того, в особовій картці працівника (типова форма № П-2) позивача у графі «додаткові відомості» ним особисто зазначено: «З колективним договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку та умовами праці ознайомлений». Вказаний запис посвідчений особистим підписом позивача, що спростовує твердження позивача про те, що він не ознайомлений з умовами колективного договору.

Крім того, у період з 23.03.2021 по 25.03.2021 представником Управління Держпраці у Вінницькій області був проведений позаплановий захід державного нагляду (контролю) з питань додержання законодавства про працю. Перевіркою встановлено відсутність порушень вимог законодавства про працю, що підтверджується актом від 25.03.2021 № ВН1605/482/АВ, оформленим за результатами проведеної перевірки.

Також вважає, що позивачем пропущений тримісячний строк, передбачений ч. 1 ст. 233 КЗпП України, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору. Посилається на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 № 711/4010/13-ц, а саме на те, що вихідна допомога та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (зокрема, і за час затримки виплати такої допомоги) не належать до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною виплатою, що входить до такої структури. З огляду на це просить застосувати строк позовної давності.

Посилання позивача на справу № 22-1105/2010, яка розглядалась судами у 2010 році вважає безпідставними, оскільки він не був стороною у вказаній справі, предметом спору у справі № 22-1105/2010 було стягнення з ВАТ «ЗАХІДЕНЕРГО» на користь громадянки ОСОБА_2 одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію, виплата якої передбачалась Колективним договором Ладижинської ТЕС на 2006-2007 роки, прийнятим на конференції трудового колективу 06.07.2006. Обставини, що були встановлені судами у вказаній справі, стосувались правовідносин між ВАТ «ЗАХІДЕНЕРГО» і громадянкою ОСОБА_2 . У ході судового розгляду у справі № 22-1105/2010 досліджувались докази та встановлювались фактичні обставини саме щодо виплати одноразової допомоги при виході на пенсію громадянки ОСОБА_2 .

3. Відповідь на відзив.

На вказаний відзив позивачем подано відповідь, в якому доводи відповідача щодо пропущення строку звернення до суду вважає необґрунтованими, оскільки перебіг тримісячного строку розпочинається з моменту фактичного розрахунку, а в даному спорі встановлено, що вихідна допомога на день розгляду справи позивачу не виплачена. Відповідачем було порушено законодавство про оплату праці, а тому він має право звернутися до суду з позовом про стягнення належних йому усіх виплат, на які він має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, без обмеження будь-яким строком.

Також зазначає, що ним не вчинявся напис в його особовій картці «З колективним договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку та умовами праці ознайомлений», та не посвідчувався цей напис, а сам запис було зроблено іншою особою, натомість його підпис було підроблено.

4. Заперечення на відповідь на відзив.

На відповідь на відзив представником відповідача адвокатом Шевченко Н.В. подано заперечення, в яких вказує на дату підписання позивачем відповіді на відзив 03.01.2021, тобто, що до моменту звернення того з даним позовом до суду. Вважає, що аргументи позивача щодо позовної давності зводяться тільки до цитування окремих фрагментів рішення Конституційного суду та є необґрунтованими. Стосовно ознайомлення позивача з колективним договором, заперечує факт підроблення підпису, та вважає що дана обставина взагалі не стосується предмету даного спору, а тому не повинна встановлюватись судом. Крім того, вказує, що законодавство не містить конкретних вимог до роботодавця щодо механізмів ознайомлення працівників з умовами колективного договору.

ІІ. Пояснення сторін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення позовних вимог повністю, просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та запереченні на відповідь на відзив.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 з 11.11.1991 по 31.07.2020 працював на Ладижинській ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго» на різних посадах, з 01.10.2018 працював на посаді майстра виробничої дільниці бригади з обслуговування трансформаторів та маслогосподарства електричного цеху, що підтверджуються записами в трудовій книжці (а.с.13-15, 33-35).

У липні 2020 року ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС отримала лист ТОВ «Інтеренергосервіс» від 17.07.2020 № 1402 щодо звільнення у зв`язку з переведенням у ТОВ «Інтеренергосервіс» на підставі п.5 ст. 36 КЗпП України працівників ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС, перелічених у додатку до вказаного листа, у тому числі і позивача. Вказаним у листі працівникам було повідомлено про можливість їх переведення (за їх згодою) на інше підприємство (а.с.53).

23.07.2020 позивач ОСОБА_1 подав на ім`я директора ДТЕК Ладижинської ТЕС власноруч написану заяву про звільнення у зв`язку з переведенням в ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» (а.с.51).

Наказом по ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС «Про звільнення» № 634-к від 29.07.2020 ОСОБА_1 був звільнений з ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС 31.07.2020 з посади майстра виробничої дільниці бригади з обслуговування трансформаторів та маслогосподарства електричного цеху відповідно до п.5 ст. 36 Кодексу законів про працю України у зв`язку з переведенням до ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» (а.с.52).

Зі змісту даного наказу видно, що з позивачем здійснено остаточний розрахунок. Перераховано компенсацію за невикористані дні відпустки, що становить 25 днів, з них: щорічна основна відпустка 20 днів за період роботи з 11.11.2019 по 31.07.2020; щорічна додаткова відпустка 3 дні за період роботи з 11.11.2018 по 10.11.2019, 2 дні з 11.11.2019 по 31.07.2020 на рахунок ТОВ «Інтеренергосервіс». Підстава винесення наказу: заява ОСОБА_1 . З наказом ОСОБА_1 ознайомлений 31.07.2020 під особистий підпис.

31.07.2020 ОСОБА_1 вручено під особистий підпис повідомлення (вих. № 16-1361 від 31.07.2020) про розмір суми, яка належить йому до виплати при звільненні, з розрахунком вказаної суми, надано розрахунковий лист за липень 2020 року із сумами поведених виплат (а.с.54, 55).

У дослідженому судом Колективному договорі (а.с.36), зокрема, розділі 2 «ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПРОДУКТИВНОЇ ЗАЙНЯТОСТІ`Колективного договору ВАТ «ЗАХІДЕНЕРГО» на 2010-2011 роки, ухваленого конференцією трудового колективу 16.12.2009, визначено, що сторона власника зобов`язується:

2.1. У випадках ліквідації, реорганізації Товариства (відокремлених підрозділів), зміни форм власності, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, завчасно не пізніше як за три місяці до намічуваних змін, надати Профспілковій стороні інформацію з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення.

Проводити консультації з Профспілковою стороною про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

2.2. Попереджати персонально під розписку працівників про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці.

2.3. У випадках змін в організації виробництва і праці (крім випадку ліквідації), які тягнуть за собою скорочення чисельності:

одночасно з попередженням про звільнення пропонувати працівникам іншу роботу за відповідними професіями чи спеціальностями у разі їх наявності;

- проводити розірвання трудового договору з працівниками лише за попередньою згодою з первинною профспілковою організацією, членом якої є працівник;

- враховувати при звільненні працівників переважне право на залишення на роботі, передбачене чинним законодавством.

2.4. Надавати працівникам, яких офіційно попередили про звільнення, протягом двох останніх місяців роботи один день на тиждень вільний від роботи із збереженням середнього заробітку у зручний для обох сторін час для вирішення питань самостійного працевлаштування.

2.5. Організувати перепідготовку працівників, що підлягають вивільненню, якщо це необхідно для їх майбутнього працевлаштування.

2.6. При припиненні трудового договору у випадках скорочення чисельності або штату виплачувати вихідну допомогу працівникам:

- які не досягли віку, що дає право на пенсію за віком, і мають безперервний стаж роботи в електроенергетичній галузі 25 років і більше - у розмірі десяти середніх місячних заробітків;

- решта - у розмірі середнього місячного заробітку.

10.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до директора ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС Снєгіна І.П. з колективним зверненням, в якому зазначив про те, що протягом 2020 року в компанії ДТЕК відбулася реорганізація або перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності чи штату працівників згідно п.1 ст. 40 КЗпП. Однак, до працівників, які підпадали під реорганізацію та скорочення штату не попереджено під розписку за 2 місяці до дня такого звільнення, не доведено до відома зміст відповідного наказу, а також не виплачено вихідну допомогу відповідно до п. 2.6 Колективного договору, що є грубим порушенням трудового законодавства (а.с.12, 28).

Відповіддю директора ДТЕК Ладижинська ТЕС Снєгіна І.П.від 05.01.2021 №14-18 повідомлено, що на ДТЕК Ладижинська ТЕС з 01.09.2020 запроваджені зміни в організації експлуатаційних функцій з метою вдосконалення виробництва та праці, підвищення рівня використання трудового потенціалу та ефективної зайнятості працівників та концентрації зусиль на основній діяльності підприємства з виробництва електричної енергії. В процесі розробки необхідних організаційно-технічних заходів з трансформації експлуатаційних функцій на ДТЕК Ладижинська ТЕС був отриманий лист від директора ТОВ «Інтеренергосервіс» №1402 від 17.07.2020 з пропозиціями про те, що ряд працівників ДТЕК Ладижинська ТЕС (у тому числі усі працівники, що підписали звернення від 10.12.2020) будуть прийняті на роботу на вказане підприємство за переведенням з ДТЕК Ладижинська ТЕС. Також зазначено, що звільнення позивача відбулося на підставі ч. 5 ст. 36 КЗпП України за його письмовою заявою, що відповідає вимогам чинного законодавства (а.с.31).

05.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «ДТЕК «Західенерго» із заявою, в якій просив надати інформацію про правові підстави запровадження змін в організації експлуатаційних функцій на ДТЕК Ладижинська ТЕС в липні-вересні 2020 року внаслідок чого його було звільнено з Ладижинської ТЕС та фактично переведено на ТОВ «Інтеренергосервіс», а також надати копії рішень, наказів і чи були погоджені такі зміни з профспілкою, надати копію рішення профспілки (а.с. 7).

07.04.2021 позивачу була надана відповідь за № 90/450 за підписом генерального директора ОСОБА_6 , згідно з якою повідомлено, що на ДТЕК Ладижинська ТЕС протягом вказаного позивачем періоду 2020 року не відбувалося припинення трудового договору у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників. Також зазначено, що припинення трудових відносин між позивачем і АТ «ДТЕК «Західенерго» відбулося на підставі написаної ним власноруч заяви про звільнення за переведенням у ТОВ «Інтеренергосервіс» відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, яка чітко відображає волевиявлення позивача на звільнення саме у зв`язку із переведенням на інше підприємство. Усі належні позивачу виплати були здійснені в день звільнення. Твердження про позбавлення права на вихідну допомогу, що сплачується у разі припинення трудового договору у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників, є помилковими і безпідставними (а.с.9).

05.10.2021 ОСОБА_1 знову звернувся до відокремленого підрозділу «Ладижинська теплова електрична станція АТ «ДТЕК «Західенерго» із заявою, в якій просив надати копію листа директора ТОВ «Інтеренергосервіс» № 1402 від 17.07.2020 з пропозиціями про переведення працівників ДТЕК «Ладижинська ТЕС»; копію документа (інформацію), яким запроваджено зміну в організації експлуатаційних функцій на ДТЕК «Ладижинська ТЕС» з 01 вересня 2020 року та в чому полягали ці зміни експлуатаційних функцій, які кількісні та якісні показники впровадження експлуатаційних функцій були отримані (а.с.8). Відповіддю від 11.11.2021 №22-1916 позивачу відмовлено у наданні відповіді на його запит від 05.10.2021, оскільки запитувана інформація є конфіденційною (а.с.11).

05.03.2021 ОСОБА_1 подав до Державної служби України з питань праці заяву з проханням провести позапланову перевірку ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС на предмет порушення законодавства «при проведенні масового звільнення працівників у 2020 році на ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС, а також фактичного позбавлення заявників права на вихідну допомогу через проведення «скритого» скорочення чисельності або штату працівників» (а.с.29).

У період з 23.03.2021 по 25.03.2021 представником Управління Держпраці у Вінницькій області був проведений позаплановий захід державного нагляду (контролю) з питань додержання законодавства про працю. Перевіркою встановлено відсутність порушень вимог законодавства про працю, що підтверджується актом від 25.03.2021 № ВН1605/482/АВ, оформленим за результатами проведеної перевірки (58-62).

В листі Вінницького обласного центру зайнятості від 12.03.2021 № 03-13/1068-21, адресованому ОСОБА_1 зазначається, що протягом 2020 року від підприємства Відокремлений підрозділ «Ладижинська теплова електрична станція» АТ ДТЕК «ЗАХІДЕНЕРГО» до Ладижинської міської філії Вінницького обласного центру зайнятості не надходила звітність за формою 4-ПН «Інформація про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці».

IV. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновок суду.

Відповідно до ст.97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оплату праці», госпрозрахункові підприємства самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами, встановлюють умови та розміри оплати праці працівників.

Положеннями ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди» передбачено, що умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Підприємства, установи, організації в межах своїх повноважень і за рахунок власних коштів можуть встановлювати додаткові порівняно із законодавством трудові і соціально-побутові пільги для працівників.

Відповідно до розділу 2 «ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПРОДУКТИВНОЇ ЗАЙНЯТОСТІ`Колективного договору ВАТ «ЗАХІДЕНЕРГО» на 2010-2011 роки, ухваленого конференцією трудового колективу 16.12.2009, визначено, що сторона власника зобов`язується:

2.1. У випадках ліквідації, реорганізації Товариства (відокремлених підрозділів), зміни форм власності, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, завчасно не пізніше як за три місяці до намічуваних змін, надати Профспілковій стороні інформацію з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення.

Проводити консультації з Профспілковою стороною про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

2.2. Попереджати персонально під розписку працівників про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці.

2.3. У випадках змін в організації виробництва і праці (крім випадку ліквідації), які тягнуть за собою скорочення чисельності:

одночасно з попередженням про звільнення пропонувати працівникам іншу роботу за відповідними професіями чи спеціальностями у разі їх наявності;

- проводити розірвання трудового договору з працівниками лише за попередньою згодою з первинною профспілковою організацією, членом якої є працівник;

- враховувати при звільненні працівників переважне право на залишення на роботі, передбачене чинним законодавством.

2.4. Надавати працівникам, яких офіційно попередили про звільнення, протягом двох останніх місяців роботи один день на тиждень вільний від роботи із збереженням середнього заробітку у зручний для обох сторін час для вирішення питань самостійного працевлаштування.

2.5. Організувати перепідготовку працівників, що підлягають вивільненню, якщо це необхідно для їх майбутнього працевлаштування.

2.6. При припиненні трудового договору у випадках скорочення чисельності або штату виплачувати вихідну допомогу працівникам:

- які не досягли віку, що дає право на пенсію за віком, і мають безперервний стаж роботи в електроенергетичній галузі 25 років і більше - у розмірі десяти середніх місячних заробітків;

- решта - у розмірі середнього місячного заробітку.

Таким чином з наведеного тексту Колективного договору вбачається, що вихідна допомога, передбачена п. 2.6. розділу 2 має виплачуватись при вивільненні працівника у випадках ліквідації, реорганізації Товариства (відокремлених підрозділів), зміни форм власності, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Як встановлено судом позивача було звільнено на підставі ч. 5 ст. 36 КЗпП України, за положеннями якої, підставами припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.

При цьому, дане звільнення відбулось на підставі добровільного волевиявлення позивача, а саме власноруч написаної заяви про звільнення за переведенням у ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС». Позивачем підтверджено факт написання даної заяви, будь-яких аргументів, які виключають добровільність її написання, позивачем не наводиться. Наказ про звільнення з роботи чинний, підстави звільнення позивачем не оскаржувалися.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, здійснюється на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

На ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС у 2020 році не відбувалось ліквідації, реорганізації Товариства (відокремлених підрозділів), зміни форм власності, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, і наслідком яких стало би припинення трудового договору з працівниками за п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників.

Вказане підтверджується і тим, що 05.03.2021 ОСОБА_1 подав до Державної служби України з питань праці заяву з проханням провести позапланову перевірку ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС на предмет порушення законодавства «при проведенні масового звільнення працівників у 2020 році на ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС, а також фактичного позбавлення заявників права на вихідну допомогу через проведення «скритого» скорочення чисельності або штату працівників».

У період з 23.03.2021 по 25.03.2021 представником Управління Держпраці у Вінницькій області був проведений позаплановий захід державного нагляду (контролю) з питань додержання законодавства про працю. Перевіркою встановлено відсутність порушень вимог законодавства про працю, що підтверджується актом від 25.03.2021 № ВН1605/482/АВ, оформленим за результатами проведеної перевірки.

В листі Вінницького обласного центру зайнятості від 12.03.2021 № 03-13/1068-21, адресованому ОСОБА_1 зазначається, що протягом 2020 року від підприємства Відокремлений підрозділ «Ладижинська теплова електрична станція» АТ ДТЕК «ЗАХІДЕНЕРГО» до Ладижинської міської філії Вінницького обласного центру зайнятості не надходила звітність за формою 4-ПН «Інформація про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці».

Таким чином, позивач не має права на вихідну допомогу, передбачену п.2.6. розділу 2 Колективного договору ВАТ «ЗАХІДЕНЕРГО» на 2010-2011 роки, ухваленого конференцією трудового колективу 16.12.2009. Твердження позивача про позбавлення його права на вихідну допомогу, що сплачується у разі припинення трудового договору узв`язку із скороченням чисельності або штату працівників, є помилковими і безпідставними.

Посилання відповідача на те, що відповідачем було порушено законодавство про колективні договори та угоди, а саме не ознайомлено з умовами колективного договору не впливає на висновки суду, оскільки умовами Колективного договору не передбачено додаткових пільг та гарантій у разі звільнення на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, а отже не підлягають встановленню під час розгляду даної справи.

Також суд не бере до уваги посилання позивача на обставини встановлені у цивільній справі № 22-1105/2010, яка розглядалась судами у 2010 році, оскільки він не був стороною у даній справі. Окрім того, предметом даного спору було стягнення з ВАТ «ЗАХІДЕНЕРГО» на користь громадянки ОСОБА_2 одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію, виплата якої передбачалась Колективним договором Ладижинської ТЕС на 2006-2007, прийнятим на конференції трудового колективу 06.07.2006. Обставини, що були встановлені судами у вказаній справі, стосувались правовідносин між ВАТ «ЗАХІДЕНЕРГО» і громадянкою ОСОБА_2 . У ході судового розгляду у справі № 22-1105/2010 досліджувались докази та встановлювались фактичні обставини саме щодо виплати одноразової допомоги при виході на пенсію громадянки ОСОБА_2 .

Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові від 18.12. 2019 у справі № 761/29966/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок, що преюдиція застосовується судом лише коли у справі беруть участь особи, щодо яких встановлені відповідні факти. Верховний Суд вказав, що звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Стосовно заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності з посиланням на висновок, зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 №711/4010/13-ц, то суд бере до уваги останню правову позицію щодо включення компенсаційних виплат до структури заробітної плати, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 №755/12623/19, а тому вважає, що заявлені позивачем вимоги, відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, не обмежуються будь-яким строком звернення до суду. З огляду на це заява представника відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку, провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України.

Згідно зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган, повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідачем проведено всі розрахунки, передбачені законодавством з позивачем при його звільненні.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що позивачем не доведено обставини, які мають значення для справи, а саме те, що він має право на заявлені компенсаційні виплати, а також, що його звільнення та остаточний розрахунок після даного звільнення, був проведений з порушеннями законодавства, а тому заявлений позов підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 141, 258, 259 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК «Західенерго» про стягнення вихідної допомоги, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354, ст. 355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст. 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ім`я (найменування) сторін:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач АТ «ДТЕК «Західенерго», вул.. Козельницька,15, м. Львів, .

Рішення складено та підписано суддею 09 травня 2022 року.

Суддя