ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6500/22 Справа № 212/9931/21 Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/9931/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_6, ОСОБА_5 , в інтересах якої діє ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року, яка постановлена суддею Пустовітом О.Г. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 08 серпня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

У листопад 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_6., ОСОБА_5., в інтересах якої діє ОСОБА_6 , треті особи приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавська Т.В., Служба в справах дітей Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про стягнення зі спадкоємців боргу спадкодавця.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року позовну заяву - залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неврахування тієї обставини, що позивач не був належним чином, у поряду визначеному статтями 128-130 ЦПК України, повідомлений про призначення судових засідань на 27 червня 2022 року та 08 серпня 2022 року.

Зазначає, що 10 травня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , через підсистему «Електронний суд», подала заяву про відкладення судового засідання, призначеного на цей день, у зв`язку з широкомаштабною збройною агресією російської федерації проти України, та лише 12 серпня 2022 року у застосунку «Дія» позивач довідався про призначення судового засідання на 27 червня 2022 року, що не можна вважати належним повідомленням про час та місце розгляду справи.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача та його представника до суду із заявками про направлення їм судових повідомлень за допомогою СМС-розсилки.

Зауважує на тому, що 02.03.2022 року Рада суддів України опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з них такі основні: а) відкладати розгляд справи (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, оскільки велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи чи не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя; б) справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження; в) роз`яснювати громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із воєнними діями та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції; для цього учасники справи мають заявити про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

ОСОБА_1 прийняв рішення активно допомагати нашим військовим та разом з іншими волонтерами активно постачав військовим частинам продукти харчування, засоби першої необхідності, військове спорядження та амуніцію, знаючи про рекомендації Ради суддів України та розраховуючи на те, що суд першої інстанції їх дотримається.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Євтушенко А.І., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника ОСОБА_8 - адвоката Лозицького О.П., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_6., ОСОБА_5., в інтересах якої діє ОСОБА_6., треті особи приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавська Т.В., Служба в справах дітей Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про стягнення зі спадкоємців боргу спадкодавця, суд першої інстанції керувався п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України й виходив з того, що позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Частина 5 ст. 223 ЦПК України зазначає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України).

Неявка у судове засідання - це відсутність особи в залі судового засідання під час розгляду справи, незалежно від причин, або залишення залу судового засідання.

Законодавець передбачив право осіб, які беруть участь у справі, брати участь у судових засіданнях, а також гарантії реалізації цього права. Це право витікає з вимог таких принципів цивільного судочинства, як змагальність, диспозитивність, процесуальна рівноправність сторін, демократизм, законність тощо.

При цьому, ч. 1, 1 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Також, необхідно зауважити й на тому, що, відповідно до статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Як неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, право на звернення в суд не є абсолютним, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспрюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Trukh v. Ukraine, № 50966/99 від 14 жовтня 2003 року; Aleksandr Shevchenko v. Ukraine, № 8371/02 від 26 квітня 2007 року).

Отже, обов`язок суду повідомити сторони про час та місце розгляду справи, у порядку передбаченому ЦПК України, не відміняє обов`язку сторони позивача, як особи, яка звернулася до суду за захистом свого порушеного права, цікавитися станом розгляду його справи та сприяти найшвидшому її вирішенні, не створюючи суду перешкод у цьому, адже саме позивач, як ініціатор судового спору, є заінтересованою особою у його вирішення, а інакше ставлення позивача до стану розгляду його справи повністю нівелює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Аналізуючи вищевикладені норми міжнародного права та положення ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час, та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 09 грудня 2021 року у справі № 754/16126/16 (провадження № 61-17043св21).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_6., ОСОБА_5., в інтересах якої діє ОСОБА_6., треті особи приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавська Т.В., Служба в справах дітей Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про стягнення зі спадкоємців боргу спадкодавця, стала неявка позивача ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 27 червня 2022 року та на 08 серпня 2022 року, а тому колегія суддів, враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України, перевіряє наявність правових підстав для залишення позову без розгляду та добросовісність ставлення позивача до своїх процесуальних обов`язків, виключно в межах цих судових засідань.

Так, з матеріалів справи слідує, що, при зверненні до суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначив адресу свого проживання: АДРЕСА_1 (а.с.1), за якою він зареєстрований, та не повідомляв суд про зміну місця проживання.

Судове повідомлення про призначення судового засідання на 27 червня 2022 року, яке було направлено судом позивачу ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , повернулося до суду із відміткою поштового відділення - «адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 114).

Згідно п.п. 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦУПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21).

Отже, позивач ОСОБА_1 вважається таким, що отримав судову повістку про призначення судового засідання на 27 червня 2022 року, у зв`язку з чим колегією суддів не приймаються доводи апеляційної скарги про те, що лише 12 серпня 2022 року у застосунку «Дія» позивач довідався про призначення судового засідання на 27 червня 2022 року, що не можна вважати належним повідомленням про час та місце розгляду справи.

27 червня 2022 року в судовому засіданні оголошено перерву до 08 серпня 2022 року, про що повідомлено позивача ОСОБА_1 , шляхом направлення відповідного судового повідомлення, яке ним отримано 04 липня 2022 року (а.с.117), у зв`язку з чим не можна погодитись з доводами апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права та неповідомлення позивача про час та місце розгляду справи.

Отже, позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про судові засідання, призначені на 27 червня 2022 року та на 08 серпня 2022 року, не виявив зацікавленості у вирішення справи по суті, не цікавився станом розгляду справи та не з`являвся у судові засідання, не надав суду заяву про можливість розгляду справи по суті за його відсутності, у зв`язку з чим суд був позбавлений можливості вирішити спір по суті за відсутності позивача ОСОБА_1 та правомірно залишив позов без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача та його представника до суду із заявками про направлення їм судових повідомлень за допомогою СМС-розсилки, колегією суддів взагалі не приймаються до уваги, оскільки суд першої інстанції не здійснював повідомлення позивача ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, шляхом направлення СМС-повідомлень.

Доводи апеляційної скарги про те, що 02.03.2022 року Рада суддів України опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з них такі основні: а) відкладати розгляд справи (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, оскільки велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи чи не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя; б) справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження; в) роз`яснювати громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із воєнними діями та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції; для цього учасники справи мають заявити про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, а ОСОБА_1 ,. знаючи про рекомендації Ради суддів України та розраховуючи на те, що суд першої інстанції їх дотримається прийняв рішення активно допомагати нашим військовим та разом з іншими волонтерами активно постачав військовим частинам продукти харчування, засоби першої необхідності, військове спорядження та амуніцію, колегією суддів не приймаються, з огляду на наступне.

Так, відповідно до рекомендацій роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених Радою суддів України 02 березня 2022 року, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, слід керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні на день розгляду даної справи, а на час розгляду даної справи судом першої інстанції, на території Дніпропетровської області, зокрема, у місті Кривому Розі, не велися активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даному регіоні була стабільною та залишається такою на теперішній час, а тому були відсутні підстави для відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану.

При цьому, здійснення позивачем ОСОБА_1 допомоги нашим військовим, зокрема, постачання військовим частинам продуктів харчування, засобів першої необхідності, військового спорядження та амуніції, не звільняє останнього від обов`язку повідомити суд про причини неявки у судове засідання та цікавитись ходом розгляду судового провадження, ініційованого саме за його зверненням.

Зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції забезпечив належну організацію судового розгляду справи, не допустив порушень права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, та дійшов вірного висновку, що позивач не цікавиться станом розгляду справи, а тому наявні правові підстави для залишення без розгляду поданої ним позовної заяви.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними , у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: