КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/5540/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Верланова С.М., Гуля В.В.,

секретар Шевченко Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Павлової Надії Євгенівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 09 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків,-

в с т а н о в и в:

17 травня 2021 рокуОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків. Зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 18.07.2008 року нею було придбано приміщення книжкового магазину за адресою: АДРЕСА_1 . В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 014/0398/2/20196 від 18.07.2008, укладеним з ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», вищезгадані приміщення були передані нею в іпотеку. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16.04.2015 року стягнуто з неї на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість. На виконання вказаного рішення суд видав виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження. 20.12.2017 року до приміщення книжкового магазину за адресою: АДРЕСА_1 , прийшла група невідомих осіб, які заявили, що є новими власниками. Пізніше вона з`ясувала, що це була ОСОБА_2 та її представники. Підставою права власності на нежиле приміщення ОСОБА_2 було рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38683579 від 12.12.2017, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Набока О.В. на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2189, укладеного 12.12.2017 між ТОВ "РАЙТ ПАРТНЕР" та ОСОБА_2 . В ході переговорів з представниками ОСОБА_2 була досягнута домовленість щодо користування приміщенням та запропоновано декілька варіантів, зокрема використання нею приміщення та виплату залишку боргу та (або) продаж вищезгаданого приміщення на взаємовигідних умовах. Для виконання домовленостей з представниками ОСОБА_2 вона замовила грошову оцінку приміщення книжкового магазину за адресою: АДРЕСА_1 , для з`ясування реальної його ціни. 26 лютого 2018 року вона виявила крадіжку всіх матеріальних цінностей, товару та документації. Солом`янським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві 27.02.2018 року зареєстровано кримінальне провадження №0002183 за ст. 185 ч. 3 КК України. 29.08.2018 року Слідчим слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП в м. Києві Довгун В.В. на підставі листа та пояснень відповідачки кримінальне провадження було закрите. Згідно вказаної постанови її повідомлено, що всі матеріальні цінності та книжкова продукція були вивезені з приміщення складу за адресою: АДРЕСА_2 . Вважає, що ОСОБА_2 порушила умови іпотечний договір №014/0398/2/20196 від 18.07.2008 року, а саме, п.5.1, та ст. 38 Закону України "Про іпотеку" та завдала майнову шкоду.

ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 різницю вартості реальної ціни приміщення книжкового магазину за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 2 265 724,11 грн.; неотриманні прибутки оренди приміщення в сумі 659 280,00 грн.; книжкове приладдя магазину на суму 171575,00 грн.; вартість книжкової продукції на суму 215560,00 грн.; вартість книжкова продукції магазину на суму видавництва «Бренд Бук Паблішінг» 210598,20 грн.; грошові кошти за інше майно в сумі 29200,00 грн.; витрати на адвокатські послуги 45000,00 грн.; компенсацію за сплату комунальних послуг в сумі 7635,80 грн.; пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання 614752,40 грн.

17.11.2021 року ОСОБА_1 подала заяву про відмову від частини позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на її користь різниці вартості реальної ціни приміщення книжкового магазину за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 2265724,11 грн., неотриманих прибутків від оренди приміщення в сумі 659280,00 грн., витрат на адвокатські послуги в сумі 45000,00 грн., пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в сумі 614752,40 грн., у зв`язку з чим провадження в справі у вказаній частині було закрито.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Всупереч положень ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд не встановив чи мали місце обставини (факти), якими ОСОБА_1 обґрунтовувала позовні вимоги, проігнорував надані нею докази, не визначився зі змістом спірних правовідносин, з нормами права, які підлягають застосуванню, а також не надав мотивовану оцінку кожному доводу позивачки, що вплинуло на вирішення справи по суті та є прямою підставою для скасування судового рішення. Всупереч ч .3 ст. 267 ЦК України в оскаржуваному рішенні суд не вирішив питання наявності підстав для застосування позовної давності, та не врахував доводи позивачки, що подання відповідачкою заяви про застосування позовної давності по суті є способом ухилення від відповідальності за завдані збитки.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 18.07.2008 року ОСОБА_1 придбала нежилі приміщення (групи приміщень №60), загальною площею 106,80 кв.м., які є вбудованими в багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 014/0398/2/20196 від 18.07.2008 нею було передано вказані приміщення в іпотеку ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» (а.с. 14-16 т. 1).

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09.09.2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором №014/0398/2/20196 від 18.07.2008 в розмірі 438 407,55 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором з фізичною особою №014/0398/2/20196 від 18.07.2008, у загальній сумі в розмірі 438 407,55 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №014/0398/2/20196 від 18.07.2008, укладеного між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого всіх прав та обов`язків є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_1 , а саме: нежилі приміщення групи приміщень №60 загальною площею 106,8 квадратних метрів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчого провадження.

На підставі вказаного рішення суду ПАТ «Фідобанк» отримало виконавчий лист №2-4347/14, який пред`явило до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження №52630040.

На підставі укладеного з ТОВ «Райт Партнер» договору купівлі-продажу від 12.12.2017 року нежилі приміщення (групи приміщень №60), загальною площею 106,8 кв.м., які є вбудованими в багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , були придбані ОСОБА_2 (а.с. 17-20 т. 1).

В обґрунтування позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 збитків ОСОБА_1 зазначила, що, 20.12.2017 року до групи приміщень №60 загальною площею 106,8 квадратних метрів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , зайшла група невідомих осіб та заявила, що вони нові власники. Пізніше вона з ясувала, що це була ОСОБА_2 зі своїми представниками. Дізнавшись про наявність конфлікту та не заперечуючи наявність боргу перед кредитором була досягнута домовленість що вона та її орендар ФОП ОСОБА_4 продовжать користуватись приміщенням та працюватимуть у звичайному режимі. Однак, 26 лютого 2018 року у приміщенні було виявлено крадіжку всіх матеріальних цінностей, товару, бухгалтерської документації та печатки ФОП ОСОБА_4 .

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 посилалася на порушення відповідачкою іпотечного договору №014/0398/2/20196 від 18.07.2008 року, а саме п. 5.1, та положень ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Проте ОСОБА_2 не є стороною вказаного договору іпотеки №014/0398/2/20196 від 18.07.2008 року, а набула право власності на приміщення (групи приміщень №60), загальною площею 106,8 кв.м., які є вбудованими в багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2017 року укладеного з ТОВ «Райт Партнер».

Як встановлено судом, у придбаному приміщенні 12.01.2018 року, ОСОБА_2 виявила значну кількість друкованих видань та книг. З метою забезпечення їх збереження, охорони та виключення можливого псування, ушкодження та розкрадання вони були описані та передані за актом прийому-передачі на відповідальне зберігання ТОВ «Мувинг сервіс» на складське приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . В січні 2018 року та квітні 2018 року на поштову адресу позивачки були направлені листи з проханням повідомити про те, чи належать їй виявлені книги або повідомити про іншу особу, яка має право вимагати їх повернення чи особу яка представляє їх володільця. Оскільки вищезазначені листи залишились без відповіді 15.06.2018 року, ОСОБА_2 через свого представника звернулась до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації та Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві з повідомленням про знахідку майна та заявою про відмову від права власності на вищезазначені друковані видання та книги.

Вказані обставини були встановлені Слідчим СВ Солом`янського УП ГКНП у м. Києві Довгун В.В. при розгляді матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002183 від 27.02.2018 року на підставі заяви ОСОБА_1 та викладені у постанові про закриття кримінального провадження від 29.08.2018 року.

Також вони не були спростовані самою ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування збитків.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції положень ст. ст. 264, 265 ЦПК України. Також колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що в оскаржуваному рішенні суд не вирішив питання наявності підстав для застосування позовної давності, оскільки суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю. Відповідно до положень ст. ст. 256, 267 ЦК України суд зобов`язаний перевіряти доводи щодо позовної давності лише у разі, якщо позовні вимоги визнані ним обґрунтованими.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Павлової Надії Євгенівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 травня 2022 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Верланов С.М.

Гуль В.В.