У Х В А Л А

29 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 204/3844/21

провадження № 61-11405ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний реєстратор Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Шмідт Надія Миколаївна, про витребування майна з чужого володіння, скасування запису про державну реєстрацію права власності, поновлення запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2021 року, залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року, позов задоволено частково.

Витребувано на користь ОСОБА_1 з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ ФК «Вектор Плюс») квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Шмідт Н. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 серпня 2019 року, індексний номер: 48254470, про реєстрацію права власності за ТОВ ФК «Вектор Плюс» на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У листопаді 2022 року ТОВ ФК «Вектор Плюс» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки заявник не виконав вимоги пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, а саме: не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення позивача до суду) встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви немайнового характеру - 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270,00 грн.

Позивачка звернулася до суду з позовом у травні 2021 року, просила витребувати нерухоме майно, скасувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем та поновити запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на нерухоме майно за позивачкою.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру визначається зазначенням ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Суд не повинен визначати вартість майна.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Зі змісту поданої касаційної скарги та копій судових рішень неможливо встановити ціну позову, тому ТОВ ФК «Вектор Плюс» необхідно визначити та обґрунтувати розмір судового збору.

До касаційної скарги додане платіжне доручення від 14 листопада 2022 року № 10783 про сплату судового збору у розмірі 3 632,00 грн.

Верховний Суд позбавлений можливості перевірити правильність сплаченого судового збору у розмірі 3 632,00 грн, оскільки ТОВ ФК «Вектор Плюс» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вартості спірного нерухомого майна, також не вказано ціну позову.

Отже, заявнику необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вартості спірного нерухомого майна, повідомити ціну позову, і відповідно, підтвердити правильність сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Оскільки позов задоволено частково (вимогу майнового характеру та вимогу немайнового характеру), заявнику необхідно сплатити судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру, або надати документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Заявник не виконав у повному обсязі вимоги пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України стосовно зазначення підстав касаційного оскарження.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Згідно з частиною першою статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Касаційна скарга заявника не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Заявикзазначає, що підставою касаційного оскарження судових рішень, є: суди попередніх інстанції не застосували правові висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». У цьому випадку необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і підстави невідповідності оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

Постанова Пленуму Верховного Суду України, на яку посилається у касаційній скарзі ТОВ ФК «Вектор Плюс», не є постановою Верховного Суду, в якій викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Посилання у касаційній скарзі на постанову Пленуму Верховного Суду України не є підставою для відкриття касаційного провадження згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Посилаючись на постанову Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 204/6604/19, провадження № 61-7599св21, ТОВ ФК «Вектор Плюс» зазначає, що обставини, встановлені у цій справі, мають преюдиційне значення для розгляду справи № 204/3844/21, проте таке посилання не є виконанням вимог щодо зазначення підстав касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України.Особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно зазначити, яку саме норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 204/6604/19 застосували суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, ТОВ ФК «Вектор Плюс» необхідно подати нову редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України та надіслати копії нової редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393, 394 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник