ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28716/20

Провадження № 22-ц/4820/1473/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І., секретар судового засідання Цугель А.О.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/28716/20 за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання неправомірним рішення приватного нотаріуса Новікової Л.В. про державну реєстрацію припинення заборони на нерухоме майно, відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом здійснення державної реєстрації обтяження заборони відчуження нерухомого майна, визнання неправомірним рішення приватного нотаріуса Новікової Л.В. про державну реєстрацію припинення іпотеки, відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом здійснення державної реєстрації обтяження іпотеки нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності, поновлення державної реєстрації права власності, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2022 року (суддя Чевилюк З.А.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року АТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання неправомірним рішення приватного нотаріуса Новікової Л.В. про державну реєстрацію припинення заборони на нерухоме майно, відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом здійснення державної реєстрації обтяження заборони відчуження нерухомого майна, визнання неправомірним рішення приватного нотаріуса Новікової Л. В. про державну реєстрацію припинення іпотеки, відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом здійснення державної реєстрації обтяження іпотеки нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на домоволодіння.

Позов мотивовано тим, що між банком та ОСОБА_1 були укладені договори про надання споживчого кредиту №0 від 14.01.2008, №0 від 14.05.2008, №0 від 20.06.2008, відповідно до яких, позивач надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті, а останній зобов`язався повернути надані кредити та сплатити плату за кредит (проценти) у повному в розмірі та порядку, передбаченому кредитними договорами.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №0 від 14.01.2008 між банком та ОСОБА_1 був укладений та нотаріально посвідчений договір іпотеки №172598 від 14.01.2008, відповідно до якого, останній передав в іпотеку банку житловий будинок з надвірними будівлями (домоволодіння), загальною площею 307,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами №0 від 14.05.2008, №0 від 20.06.2008 між банком та ОСОБА_1 був також укладений та нотаріально посвідчений договір іпотеки №75072 від 20.06.2008, відповідно до якого, ОСОБА_1 передав в іпотеку банку житловий будинок з надвірними будівлями (домоволодіння), загальною площею 307,9 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,1604 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно з нотаріальним посвідченням договорів іпотеки у Державному реєстрі іпотек були зареєстровані обтяження іпотекою за реєстраційними номерами 6393541 від 14.01.2008, 7175923 від 14.05.2008, 7423664 від 20.06.2008, та в Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано заборону на нерухоме майно за реєстраційними номерами 6393318 від 14.01.2008, 7175885 від 14.05.2008, 7423529 від 20.06.2008.

21.06.2013 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області у справі №686/5928/13-ц ухвалено рішення про задоволення позову АТ «УкрСиббанк» та звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості на користь АТ «УкрСиббанк» за кредитними договорами №0 та №0 на предмет іпотеки - нерухоме майно: домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 , на користь банку та зазначено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки мають бути задоволені вимоги за кредитними договорами від 14.05.2008 №0 та від 20.06.2008 №0 на суму 565862,63 грн.

Разом з тим, рішення суду залишається невиконаним, заборгованість за кредитними договорами не погашена.

Позивач посилався на те, що з листа №6008/19.21-32 від 11.02.2020 Хмельницького районного відділу ДВС Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) стало відомо, що за боржником не зареєстровано жодного нерухомого майна, в тому числі і домоволодіння з надвірними будівлями, на яке необхідно звернути стягнення, тому державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом Хмельницького міськрайсуду №686/5928/13 від 04.10.2013.

На думку позивача, з Інформаційних довідок Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачаються неправомірні дії щодо нерухомого майна: домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 :

28.04.2012 приватним нотаріусом Новіковою Л.В. з реєстрів були вилучені обтяження іпотекою - реєстраційні номери 6393541, 7175923, 7423664 та обтяження заборона на нерухоме майно - реєстраційні номери обтяжень 6393318, 7175885, 7423529, 7423605.

28.04.2012 ОСОБА_1 нерухомість була відчужена на користь ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Новіковою Л.В.

27.07.2012 ОСОБА_2 нерухомість була відчужена та зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Новіковою Л.В. Номер запису про право власності 28502036, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250.

Вказував, що банк згоди на відчуження предмета іпотеки не надавав. Рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не може бути виконано, оскільки записи про вилучення обтяжень заборони на нерухоме майно та іпотеки і про права власності третіх осіб позбавляють позивача можливості задовольнити свої вимоги щодо погашення кредитної заборгованості за рахунок заставного майна.

Вилучення записів про заборону та іпотеку відбулося на підставі листа від 28.04.2012 №30-32216, підписаного ОСОБА_4 . У листі зазначено, що підписант займає посаду заступника начальника відділу примусового стягнення Подільського управління зі стягнення боргів АТ «УкрСиббанк», хоча до листа було долучено довіреність, якою передбачені повноваження для посади провідного юрисконсульта відділу примусового стягнення Подільського управління зі стягнення боргів АТ «УкрСиббанк» без наділення права ініціювати вилучення записів про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна. Крім того, у довіреності прізвище цієї особи зазначено, як « ОСОБА_5 », а в паспорті « ОСОБА_6 ». У листі також було зазначено неправдиві відомості про те, що відбулась примусова реалізація предмета іпотеки і є необхідність зняття заборони відчуження нерухомого майна.

Протиправні дії приватного нотаріуса ОСОБА_7 при вчиненні нотаріальних дій призвели до незаконних вилучень записів про іпотеку і заборону відчуження без наявності до того правових підстав та з порушенням визначеної законом процедури.

Такі дії нотаріуса призвели до укладення правочинів, які, в силу ст. 12 Закону України «Про іпотеку», є нікчемними, а порушені права позивача підлягають відновленню шляхом визнання неправомірним рішення приватного нотаріуса Новікової Л.В. про державну реєстрацію припинення заборони на нерухоме майно, що виникли на підставі договору іпотеки 167-168 14.01.2008, видавник ОСОБА_8 ; договору іпотеки 1615, 14.05.2008, видавник ОСОБА_8 , договору іпотеки 2130 від 20.06.2008, видавник ОСОБА_8 та відновлення становище, яке існувало до порушення шляхом здійснення державної реєстрації обтяження заборони відчуження нерухомого майна: об`єкт обтяження: домоволодіння та земельна ділянка, площею 0,1604 га, кадастровий номер :01:001:0349, адреса: АДРЕСА_1 ; тип обтяження: заборона на нерухоме майно, власник: ОСОБА_1 , підстава виникнення обтяження: договір іпотеки 167-168 14.01.2008, видавник ОСОБА_8 ; договір іпотеки 1615, 14.05.2008, видавник ОСОБА_8 , договір іпотеки 2130 від 20.06.2008, видавник ОСОБА_8 ; визнання неправомірним рішення приватного нотаріуса Новікової Л.В. про державну реєстрацію припинення іпотеки, реєстраційний номер обтяження 6393541, 7175923, 7423664, які виникли на підставі договору іпотеки 167-168 14.01.2008, видавник ОСОБА_8 ; договору іпотеки 1615, 14.05.2008, видавник ОСОБА_8 , договір іпотеки 2130 від 20.06.2008, видавник ОСОБА_8 та відновлення становище, яке існувало до порушення шляхом здійснення державної реєстрації обтяження іпотеки нерухомого майна: об`єкт обтяження:, домоволодіння номер об`єкта нерухомого майна 8250 та земельна ділянка, площею 0,1604 га, кадастровий номер :01:001:0349, адреса: АДРЕСА_1 ; тип обтяження: іпотека, власник: ОСОБА_1 , підстава виникнення обтяження: договір іпотеки 167-168 14.01.2008, видавник ОСОБА_8 ; договір іпотеки 1615, 14.05.2008, видавник ОСОБА_8 , договір іпотеки 2130 від 20.06.2008, видавник ОСОБА_8 ; іпотекодержатель: АТ «УкрСиббанк»; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на домоволодіння (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8250) по АДРЕСА_1 , яка була проведена на підставі нікчемного правочину договору купівлі-продажу, ВРС №235085 28.04.2012, приватний нотаріус Новікова Л.В., реєстраційний номер 3472; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), на домоволодіння по АДРЕСА_1 , яка була проведена на підставі нікчемного правочину договору купівлі-продажу, р/н 5765, виданий 27.07.2012, видавник приватний нотаріус Новікова Л.В. та відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом здійснення державної реєстрації права власності на домоволодіння та земельну ділянку, площею 0,1604 га, кадастровий номер :01:001:0349 по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року позову заяву АТ «УкрСиббанк» про застосування наслідків нікчемного правочину визнано неподаною та повернуто позивачу.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26.01.2021 ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2020 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «УкрСиббанк» не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому, посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неналежну оцінку доказів у справі. Вказує, що судом першої інстанції було проігноровано питання встановлення чи спростування обставин чинності іпотеки. Вважає, що іпотека не була і не є припиненою, оскільки не настали обставини, передбачені ст. 17 Закону України «Про іпотеку», з якими законодавець пов`язує припинення іпотеки, відомості про державну реєстрацію були вилучені безпідставно, а тому порушене право іпотекодержателя має бути відновлене шляхом визнання та підтвердження державою факту обтяження цього майна іпотекою чи забороною. Рішенням суду у справі №686/5928/13-ц встановлено розмір заборгованості за кредитними договорами, основні зобов`язання за кредитним договором не були припинені та залишились невиконаними, договір іпотеки є дійсним, предмет іпотеки не втрачений.

На думку скаржника, факт реалізації предмета іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку» нічим не підтверджений, а тому іпотека не була припинена і з цієї підстави. Щодо заяви, яка підписана від імені банку ОСОБА_4 , то вона не може бути достовірним доказом підтвердження факту припинення іпотеки.

Крім того, вказує, що підтвердження своїх повноважень ОСОБА_4 подано до нотаріуса довіреність від 11.01.2012, посвідчену приватним нотаріусом Павліченко Г.В., зареєстровану в реєстрі за №136. При цьому, нотаріус не взяла до уваги, що довіреність видано для провідного юрисконсульта відділу супроводження виконавчих процедур та аутсорсингу зі стягнення боргів Департаменту зі стягнення боргів АТ «УкрСиббанку», а заяву про зняття заборони подав заступник начальника відділу примусового стягнення боргів АТ «УкрСиббанку». Отже, нотаріусом належним чином не було перевірено обсяг повноважень Левицького В.В. Державна реєстрація припинення обтяження іпотеки забороною на нерухоме майно здійснена безпідставно та з порушенням процедури.

Вилучення відомостей про державну реєстрацію обтяжень майна, що є предметом іпотеки, призвело до укладення правочинів, які, в силу ст. 12 Закону України «Про іпотеку», є нікчемними. Згода іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки відсутня. Судом при ухваленні рішення не були враховані висновки Верховного Суду щодо застосування положень ст. 12 Закону України «Про іпотеку», викладені у постановах від 03.07.2018 у справі №31/160, від 02.06.2021 №715/1984/19, від 30.06.2021 у справі №125/274/18.

Зазначає також, що судом штучно розділено дві вимоги немайнового характеру на чотири та відмовлено у їх задоволенні з тих підстав, що приватний нотаріус Новікова Л.В. не була залучена до участі в справі. При цьому, судом не враховано, що підстави вимог про поновлення державної реєстрації обтяжень майна іпотекою і забороною обгрунтовані не так діями приватного нотаріуса, яка не перешкодила безпідставному вилученню обтяжень майна іпотекою та забороною, а відсутністю підстав, передбачених ст. 17 Закону України «Про іпотеку» для проведення державної реєстрації припинення іпотеки. А тому, така вимога не може бути звернута до нотаріуса.

Вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є ефективним та належним, узгоджується з вимогами чинного законодавства та з правовими висновками Верховного Суду, у разі задоволення таких вимог сторони повернуться у становище, яке існувало до порушення.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 зазначив, що при прийнятті рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги покладається на думку суду.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином. Крім того, на адресу суду представником позивача ОСОБА_9 та представником відповідача ОСОБА_3 Ксьондзик ОСОБА_10 подано клопотання про слухання справи у їх відсутності.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 були укладені договори про надання споживчого кредиту №0 від 14.01.2008, №0 від 14.05.2008, №0 від 20.06.2008, відповідно до яких, АТ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в розмірі 20 000 доларів США, 20000 доларів США та 15000 доларів США, а останній зобов`язався повернути надані кредити та сплатити плату за кредит (проценти) у повному в розмірі та порядку, передбаченому кредитними договорами.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №0 від 14.01.2008 між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений та нотаріально посвідчений договір іпотеки №172598 від 14.01.2008 за реєстровим номером 167, відповідно до якого передано в іпотеку АТ «УкрСиббанк» житловий будинок з надвірними будівлями (домоволодіння) загальною площею 307,9 кв.м., та майнові права на земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами №0 від 14.05.2008, №0 від 20.06.2008 між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений та нотаріально посвідчений договір іпотеки №75072 від 20.06.2008 за реєстровим номером 2130, відповідно до якого передано в наступну іпотеку банку житловий будинок з надвірними будівлями (домоволодіння) загальною площею 307,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно з нотаріальним посвідченням договорів іпотеки у Державному реєстрі іпотек були зареєстровані обтяження іпотекою за реєстраційними номерами 6393541 від 14.01.2008, 7175923 від 14.05.2008, 7423664 від 20.06.2008, та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано заборону на нерухоме майно за реєстраційними номерами 6393318 від 14.01.2008, №7175885 від 14.05.2008, 7423529 від 20.06.2008.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.06.2013 у справі №686/5928/13-ц в рахунок погашення заборгованості на користь АТ «УкрСиббанк» за кредитними договорами №0 від 14.05.2008 та №0 від 20.06.2008 звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно: домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 , на користь банку та за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки - мають бути задоволені вимоги за кредитними договорами від 14.05.2008 №0 та від 20.06.2008 №0 в сумі 565862,63 грн.

За вих. №30-32216 від 28.04.2012 заступником начальника відділу примусового стягнення ПУСБ ДСБ АТ "УкрСиббанк" Левицьким В.В. направлено приватному нотаріусу Хмельницького міського нотаріального округу лист "Про зняття заборони", відповідно до якого АТ "УкрСиббанк" просить зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме домоволодіння та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_1 у зв`язку з примусовою реалізацією предмета іпотеки та припиненням дії Договору іпотеки, що посвідчений Нагорною Т.В., приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу. Крім того, на підтвердження своїх повноважень Левицький В.В. подав нотаріусу довіреність від 11.01.2012, посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г.В., зареєстровану в реєстрі за № 136.

Відповідно до п. 4 цієї довіреності Левицькому В.В., як провідному юрисконсульту відділу супроводження виконавчих процедур та аутсорсингу зі стягнення боргів Департаменту зі стягнення боргів АТ «УкрСиббанк», надано повноваження представляти інтереси АТ «УкрСиббанк» в органах нотаріату з питань врахування вимог та прав АТ «УкрСиббанк», як кредитора, відносно спадкодавців, спадкоємців під час відкриття та оформлення спадщини, з питань оформлення спадщини, з питань вчинення виконавчих написів, для чого він був наділений правом подавати до органів нотаріату претензії кредиторів та інші документи, надання яких необхідно для реалізації повноважень, наданих цим пунктом, із правом підписання вказаних документів (п.4.1); подавати до органів нотаріату заяви про вчинення виконавчих написів, щодо звернення стягнення на майно або грошові кошти боржників АТ "УкрСиббанк" (без права підписання) (п.4.2). Також, відповідно до п. 5 здійснювати всі необхідні дії, пов`язані із реалізацією заставленого майна, що передбачені Законами України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та «Про іпотеку» (п.5); представляти інтереси АТ «УкрСиббанк» в будь-яких інших державних підприємствах, органах, установах (прокуратура, відділи внутрішніх справ МВС України, органах державної реєстрації прав та ін.) з питань, що пов`язані з реалізацією банком своїх прав кредитора у його відносинах із боржниками за кредитними договорами та іншими угодами, для чого надає йому право підписувати та подавати у вказані органи будь-які заяви, клопотання, запити, звернення, надання яких не заборонено діючим законодавством (п.6).

28.04.2012 приватним нотаріусом Новіковою Л.В. на підставі письмового повідомлення іпотекодержателя з реєстрів були вилучені обтяження іпотекою - реєстраційні номери 6393541, 7175923, 7423664 та обтяження забороною на нерухоме майно - реєстраційні номери обтяжень 6393318, 7175885, 7423529, 7423605.

28.04.2012 ОСОБА_1 нерухомість була відчужена на користь ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, ВРС №235085, 28.04.2012, посвідченого приватним нотаріусом Новіковою Л.В.

27.07.2012 ОСОБА_2 нерухомість була відчужена та зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, р/н 5765 від 27.07.2012, посвідченого приватним нотаріусом Новіковою Л.В. Номер запису про право власності 28502036, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250.

Згідно з матеріалами службового розслідування банку в рамках наказу П-COMPL-2015 від 14.05.2015, встановлено, що без згоди банку було реалізоване іпотечне майно - житловий будинок з надвірними будівлями (домоволодіння), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з листом №6008/19.21-32 від 11.02.2020 Хмельницького районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), повідомлено стягувача, що за боржником не зареєстровано жодного нерухомого майна, в тому числі і домоволодіння з надвірними будівлями, на яке звернуто стягнення, тому державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом Хмельницького міськрайсуду №686/5928/13 від 04.10.2013.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірним рішення приватного нотаріуса Новікової Л.В. про державну реєстрацію припинення заборони на нерухоме майно, визнання неправомірним рішення приватного нотаріуса Новікової Л.В. про державну реєстрацію припинення іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача ґрунтуються на протиправності дій нотаріуса щодо припинення іпотеки та заборони на нерухоме майно за відсутності правових підстав для цього та порушення визначеної законом процедури, а тому вказані позовні вимоги не звернуті до належного відповідача, яким є приватний нотаріус Хмельницького нотаріального округу Новікова Л.В.

З таким висновком суду першої інстанції в цій частині погоджується і апеляційний суд.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що позивачем фактично оскаржуються рішення приватного нотаріуса з мотивів недотримання ним вимог при вчиненні нотаріальних дій (реєстраційних дій) щодо припинення іпотеки та заборони на нерухоме майно, а тому дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні цих позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом здійснення державної реєстрації обтяження заборони відчуження нерухомого майна, державної реєстрації обтяження іпотеки нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності, поновлення державної реєстрації права власності на домоволодіння та земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги заявлені за спливом позовної давності.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись з таких підстав.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту його нотаріального посвідчення.

У частині першій статті 13 вказаного Закону передбачено, що предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором. Попередня іпотека має вищий пріоритет над наступними іпотеками. Наступна іпотека, предметом якої є декілька об`єктів, що належать різним особам і є предметом попередньої іпотеки, допускається за згодою власників усіх об`єктів нерухомого майна, переданих в спільну іпотеку.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про іпотеку», в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

У даній справі встановлено, що домоволодіння що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було предметом договорів іпотеки №172598 від 14.01.2008 та №75072 від 20.06.2008 в забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_1 за відповідними кредитними договорами.

У подальшому вказане домоволодіння було відчужено на користь ОСОБА_2 , а згодом ОСОБА_3 .

Відповідно до частин перших статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року в справі № 754/5841/17 (провадження № 61-17966св19) зазначено, що «цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню».

У постанові від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) Велика Палата Верховного Суду зробила висновки про те, що: виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру не впливає на чинність іпотеки. Скасування рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі; запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя; у випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15 грудня 2021 року в справі № 369/2593/18, від 08 грудня 2021 року в справі № 638/5977/16.

У справі, що переглядається, АТ «УкСиббанк» пред`явив до набувачів нерухомого майна, позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності за вказаними особами на спірне нерухоме майно, а також до первісного власника нерухомого майна (іпотекодавця) про поновлення державної реєстрації обтяження нерухомого майна іпотекою та державної реєстрації права власності. За таких обставин, з врахуванням норм права та правових позицій Верховного Суду у задоволенні зазначених позовних вимог слід було відмовити саме у зв`язку з обранням позивачем неефективного та неналежного способу захисту порушеного права.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позовних вимог про відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом здійснення державної реєстрації обтяження заборони відчуження нерухомого майна, державної реєстрації обтяження іпотеки нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності, поновлення державної реєстрації права власності на домоволодіння та земельну ділянку, проте помилився щодо мотивів такої відмови, у зв`язку з чим оскаржене судове рішення підлягає зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

З огляду на викладене вище, доводи апеляційної скарги щодо необхідності задоволення позову в повному обсязі слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про здійснення державної реєстрації обтяження заборони відчуження нерухомого майна, здійснення державної реєстрації обтяження іпотеки нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності, поновлення державної реєстрації права власності змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай