Справа № 143/738/22
02.12.2022 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді Сича С.М.,
за участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши у підготовчому засіданні в м. Погребище Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на ј частку квартири АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 95.
Факт шлюбних відносин між позивачкою та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з ј частки у квартирі АДРЕСА_3 .
Вказана частка квартири належала спадкодавцю на праві приватної спільної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 13 травня 1996 року, виданого згідно розпорядження виконкому Погребищенської міської Ради народних депутатів від 30 травня 1996 року № 94.
Власниками іншої частини квартири на праві спільної власності згідно вищевказаного Свідоцтва про право власності на житло є позивачка та спільні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Частки між позивачкою та іншими співвласниками квартири за життя спадкодавця не визначалися.
Відповідно вони є рівними та становлять по ј частці кожного.
Заява до нотаріального органу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 нею була подана у передбачений законом строк.
Вона є єдиною спадкоємницею за законом на спадкове майно, що належало спадкодавцю.
Інші спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовилися від належних їм часток спадкового майна.
Після її звернення до Погребищенської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, про що нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій.
Водночас, їй було роз`яснено, що згідно підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.
Також зазначено, що правовстановлюючі документи є виданими на успадковану квартиру АДРЕСА_4 , а в бюро технічної інвентаризації вони були зареєстровані як 5/100 частин житлового будинку.
За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, вона змушена звернутися із цим позовом до суду.
21.09.2022 року суддею ухвалено відкрити провадження у даній цивільній справі та розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
20.10.2022 року судом ухвалено витребувати від Погребищенської державної нотаріальної контори у Вінницькій області копії матеріалів спадкової справи № 386/2020 від 13.11.2020 року щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 29-30).
Позивачка в підготовче засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 17).
Представник Погребищенської міської ради в підготовче засідання не з`явився. Проте, головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Жмкрчук О.М. через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що в судове засідання з`явитись не мають можливості, позов визнають (а.с. 78-83).
Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши позиції учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного.
Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4 статті 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно із ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.
У частинах 1, 2 ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Згідно із ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК).
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 31.05.1996 року квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 40,8 кв. м., дійсно належить на праві спільної власності чоловіку позивачки ОСОБА_2 та членам його сім`ї - дружині ОСОБА_1 , дочці ОСОБА_3 та синові ОСОБА_4 . В той же час, як убачається із відомостей, що містяться на зворотному боці цього Свідоцтва, Вінницьким ОБТІ на підставі означеного правовстановлюючого документа було зареєстровано право власності за вказаними особами на 5/100 частин житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_6 (а.с. 15).
Також відповідно до відомостей, що містяться у технічному паспорті, виготовленому фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 від 02.09.2022 року, зазначений об`єкт нерухомості побудований у 1976 році (а.с. 9-12).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 95 (а.с. 7).
Факт шлюбних відносин між позивачкою та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с. 6).
Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.11.2020 року державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу № 386/2020 (а.с. 35-77).
Позивачка ОСОБА_1 , як і діти померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , є спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України.
В установлений законом строк позивачка ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, оскільки на момент його смерті вона одна була зареєстрована в спадковій квартирі та спадщину після його смерті за законом прийняла, шляхом подання заяви про прийняття спадщини державному нотаріусу Погребищенської державної нотаріальної контори (а.с. 40).
З матеріалів спадкової справи № 386/2020 щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 після смерті спадкодавця шляхом подання заяв до Погребищенської державної нотаріальної контори відмовилися від прийняття спадщини. В матеріалах спадкової справи відсутні будь - які заяви про відкликання чи скасування означених заяв (а.с. 45, 47).
До складу спадкового майна ввійшло нерухоме майно, а саме частина квартири загальною площею 44,7 кв. м., що на праві спільної сумісної власності належала спадкодавцю, позивачці та їх спільним дітям, право власності на яке посвідчується свідоцтвом на право власності на житло, видане згідно розпорядження Виконкому Погребищенської міської Ради народних депутатів від 30 травня 1996 року № 94 (а.с. 15).
12 серпня 2022 року державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Швецем О.В. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 280/02-31, в якій позивачці ОСОБА_1 роз`яснено про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину на квартиру, оскільки згідно поданих правовстановлюючих документів неможливо встановити ідеальну частку квартири, належну ОСОБА_2 , так як не проведено її державну реєстрацію згідно чинного законодавства та правовстановлюючий документ видано на квартиру, а бюро технічної інвентаризації провело реєстрацію на 5/100 частин житлового будинку, що суперечить законодавству, та рекомендовано звернутися до суду для визначення часток кожного із співвласника квартири (а.с. 70).
Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відтак, враховуючи викладене, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення.
Отже, зважаючи те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом на майно спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, ураховуючи визнання позову представником відповідача, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивачки за нею необхідно визнати право власності на ј частку квартири АДРЕСА_7 .
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Прийняти визнання позову представником відповідача Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області Жмурчук Оленою Миколаївною.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на ј частку квартири АДРЕСА_8 АДРЕСА_9 , яка належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_10 ;

Відповідач: Погребищенська міська рада Вінницької області (вул. Богдана Хмельницького, 77, м. Погребище, Вінницький район, Вінницька область, 22200), .

Повний текст рішення складено 09.12.2022 року.

Суддя