Справа № 161/5852/22 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/1121/22 Категорія: 44 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 03 січня 2021 року відносно нього було винесено постанову про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

28 березня 2021 року він звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування вказаної постанови. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинській області від 30 березня 2021 року у задоволенні його позову було відмовлено.

Позивач зазначав, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким його позов до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 474259 від 03 січня 2021 року, а справу закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач також вказував, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 березня 2022 року його позов до Управління патрульної поліції у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною наявну у інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» інформацію про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Зобов`язано Управління патрульної поліції у Волинській області вилучити з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інформацію про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Зазначав, що 4 місяці з моменту винесення постанови від 03 січня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності до моменту її скасування та закриття провадження у справі 19 травня 2021 року він перебував під тавром правопорушника, який постійно морально гнітив його, що негативно позначилося на психологічному стані, призвело до моральних страждань у вигляді порушення психологічної рівноваги, негативних емоцій та переживань,витрачення часу на судову тяганину, понесення канцелярських витрат, а посадова особа, яка винесла незаконну постанову, не понесла юридичної відповідальності за свої протиправні дії. Вважає, що внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності йому була завдана моральна шкода, яку оцінює в 15 000 грн.

Ураховуючи наведене, позивач ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області на свою користь на відшкодування моральної шкоди 15 000 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 серпня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Літвак О. І. просив апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

У відповіді на відзив відповідача позивач ОСОБА_1 просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження та без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у цій справі є 28 грудня 2022 року - дата складення повного судового рішення.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, із закриттям провадження у справі, виходячи з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням т.в.о. старшого інспектора відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Волинській області лейтенанта поліції Гут М. В. від 15 січня 2021 року постанову інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області лейтенанта поліції Хоронжука І. В. серії ГАА №474259 від 03 січня 2021 року змінено і звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП (а.с.8-11).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року скасовано рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 травня 2021 року та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови задоволено. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 474259 від 03 січня 2021 року скасовано і закрито справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення (а.с.16-17).

Як вбачається з відповіді т.в.о. заступника начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України В. Біленької, службове розслідування в Управлінні патрульної поліції у Волинській області не проводилось, оскільки інструкція з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення не містить норм, які б встановлювали відповідальність працівника поліції за скасування винесеної ним постанови (а.с.20).

Судом також встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 березня 2022 року позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною наявну в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» інформацію про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Зобов`язано Управління патрульної поліції у Волинській області вилучити із інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інформацію про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП (а.с.24).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем жодних належних доказів завдання йому моральної шкоди не надано, а відповідач Управління патрульної поліції у Волинській області не є юридичною особою, оскільки є територіальним (структурним) підрозділом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, у зв`язку з чим не може бути відповідачем у суді. Суд дійшов висновку, що належним відповідачем у цій справі має бути юридична особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України. Разом з тим позивач у судовому засіданні заперечував щодо заміни неналежного відповідача на належного і не клопотав щодо залучення Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в якості відповідача, а тому з ініціативи суду його було залучено до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Однак з такими висновками суду не можна погодитись.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільну процесуальну дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (ст. 80 ЦК України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до Єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (ч. 1 ст. 89 ЦК України).

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза місцем її знаходження та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (частини 1-3 ст. 95 ЦК України).

Від імені юридичної особи філії як відокремленого підрозділу, створеної на підставі положення, має право виступати керівник відокремленого підрозділу, який призначається юридичною особою. Між керівником юридичної особи філії як відокремленого підрозділу і юридичною особою, яка є засновником такого підрозділу, існують відносини представництва, і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи.

Ураховуючи цивільно-правове становище філій та представництв недопустимою є самостійна і безпосередня участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу як складової частини юридичної особи, що його створила.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Норма «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (п. 1 ч. 1 ст. 186, п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц, провадження № 14-399цс18).

Виходячи з результатів аналізу наведених норм права філія як відокремлений підрозділ та представництво, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю і не можуть бути стороною у цивільному процесі, тому справи, в яких відповідачем виступає така філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже, неможливістю вирішення цивільного спору.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року у справі № 760/32455/19 (провадження № 61-16459сво20).

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліції; 2) територіальні органи поліції.

До структури Національної поліції України входить, зокрема, Департамент патрульної поліції, який є юридичною особою.

У справі, що переглядається, Управління патрульної поліції у Волинській області не є юридичною особою, а входить до структури Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та не може бути відповідачем у цій справі.

Наведене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, який викладений у постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 289/2110/21 (провадження № 61-5136св22).

Такий же висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 289/865/21 (провадження № 61-18784св21).

Частиною 1 ст. 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України його необхідно скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 серпня 2022 року у цій справі скасувати.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про відшкодування моральної шкоди закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя

Судді: