ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року м. Чернівці

справа № 725/40/21

провадження №22-ц/822/423/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н.К.

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29 березня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Іщенка І.В.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позовна заява обґрунтована тим, що 07 жовтня 2020 року з вини відповідача, який є власником квартири квартира АДРЕСА_1 відбулося залиття належної йому квартири АДРЕСА_2 , що призвело до значних пошкоджень квартири АДРЕСА_3 та зникнення електроенергії.

Стверджував, що він неодноразово звертався до відповідача з проханням усунути причину залиття та відшкодування заподіяної шкоди, однак звернення останнього залишено без відповідного реагування.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 41 186 грн. 47 коп., вартість придбаних електротоварів на суму 235 грн. та 322 грн. 70 коп.; а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 6 000 грн., витрати на проведення будівельно-технічної експертизи в сумі 2 730 грн., судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29 березня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29 березня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Посилається на те, що відсутність підпису власника квартири АДРЕСА_1 в акті обстеження квартири не спростовує факту залиття. Причина залиття записана з його слів, що підтверджує вільне володіння українською мовою.

З цього акта вбачається, що залиття виникло саме з квартири АДРЕСА_1 , яка розміщена над квартирою позивача.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує залиття квартири та зазначає, що його квартира на час затоплення була застрахована у Страховій групі «ТАС», яка у зв`язку з настанням страхової події запропонувала позивачу 6-7 тисяч гривень, від яких він відмовився. При цьому відповідач не погоджувався із сумою вказаною у висновку експерта №530.

Зазначає, що відповідач не заперечує факту залиття квартири ні у клопотанні про проведення судової будівельно-технічної експертизи, ні у клопотанні про розгляд справи в загальному позовному провадженні.

З пояснень ОСОБА_2 від 22 жовтня 2020 року вбачається, що він мав намір проводити будівельні роботи, однак не з його вини стався витік води у ванній кімнаті.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позиція апеляційного суду

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Обставини справи

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №12562933 від 11.11.2013 року, №21256 від 11.01.2013 року, №11295776 від 22.10.2013 року (а.с.33-35).

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартира АДРЕСА_4 .

Згідно актів обстеження технічного стану квартир від 07.10.2020 року, складених ТОВ «Єврокомунбуд», подачу води у квартиру АДРЕСА_4 було припинено шляхом встановлення заглушок. Також зазначено, що виток води з труби виник в результаті зриву заглушки вночі 07.10.2020 року (зі слів власника квартири) (а.с.7-8).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №283 від 16 грудня 2021 року, розмір майнової шкоди, що завдано внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 , з урахуванням опосередкованих цін на будівельні матеріали становить: 31 406 грн. 81 коп. Однак експерту не надається можливості встановити причину затоплення квартири АДРЕСА_3 , оскільки в квартирі АДРЕСА_1 проводяться ремонтні роботи (а.с.120-135).

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушено, має право на відшкодування завданої йому шкоди.

На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: шкода; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підтвердження факту залиття квартири, власником якої є позивач, останнім надано акти про залиття, складені працівниками ТОВ «Єврокомунбуд» 07 жовтня 2020 року (а.с.7,8) та висновок будівельно-технічної експертизи.

Як вбачається з актів про залиття від 07 жовтня 2020 року, причиною затоплення квартири, власником якої є позивач, став витік води з труби, що відбулося внаслідок зриву заглушки в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

22 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_2 надав пояснення працівнику поліції де зазначав, що у квітні 2020 року він придбав квартиру АДРЕСА_1 та мав намір зробити в ній ремонт, однак не з його вини стався витік води у ванній кімнаті, про що він дізнався після дзвінка мешканців квартири АДРЕСА_3 . Зазначив, що його квартира застрахована та він буде вирішувати із страховою питання про відшкодування потерпілій завданих збитків. Вказані пояснення підписані відповідачем особисто (а.с.69).

В абзаці другому відзиву на позовну заяву відповідач зазначає, що він не заперечує факт залиття квартири АДРЕСА_3 , однак дане залиття відбулося не з його вини, оскільки здійснюючи ремонтні роботи у своїй квартирі, він припинив подачу води, що підтверджується актом від 07 жовтня 2020 року. Також зазначав, що він звернувся до страхової компанії, представник якої 08 жовтня 2020 року прибув на місце події та оцінив завдану шкоду приблизно у 6-7 тисяч гривень, на що ОСОБА_1 обурився та не приховував свого невдоволення.

ОСОБА_2 не доведено факту відсутності його вини у заподіянні шкоди майну ОСОБА_1 .

Будь-яких доказів на підтвердження того, що залиття квартири АДРЕСА_3 відбулося не з вини власника квартири АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять.

Крім того, обставина залиття квартири АДРЕСА_3 внаслідок зриву заглушки на трубі в квартирі АДРЕСА_1 , розташованої поверхом вище, фактично не заперечувалося відповідачем, про що свідчить звернення до страхової компанії із заявою про настання страхового випадку.

Разом з цим, суд першої інстанції обмежився лише посиланням на висновок №283 судової будівельно-технічної експертизи, яка проведена 16 грудня 2021 року, більше ніж через рік після затоплення квартири позивача та під час проведення відповідачем у квартирі АДРЕСА_1 ремонтних робіт.

Апеляційний суд вважає, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом ч.1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" коли відшкодування шкоди у натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкодженому річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №283 від 16 грудня 2021 року, розмір майнової шкоди, що завдано внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 , з урахуванням опосередкованих цін на будівельні матеріали становить 31 406 грн. 81 коп.

Таким чином, встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, апеляційний суд приходить до висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем у розмірі 31 406 грн 81 коп.

Щодо розподілу судових витрат

Пунктом 13 ст.141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд приходить до висновку про задоволення позову на суму 31 406 грн. 81 коп., що становить 75,23% від ціни позову (41 744,17).

З квитанції №1ПН233419С1 від 29 грудня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 за подання позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн (а.с.1).

З квитанції №1ПН43364С1 від 26 квітня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір у розмірі 1261,20 грн.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1581 гривню 30 коп. судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги (2102*75,23%).

Крім того, у позовні заяві ОСОБА_1 просив стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції в розмірі 6000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Факт надання правової допомоги та сума гонорару за її надання підтверджується договором про надання правової допомоги від 06 листопада 2020 року, додатком до договору про надання правової допомоги від 06 листопада 2020 року, квитанцією №1 від 29 грудня 2020року, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 сплатив адвокату Тимушу Л.Ф. грошові кошти в сумі 1500 грн, квитанцією №1 від 14 квітня 2021 року, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 сплатив адвокату Тимушу Л.Ф. грошові кошти в сумі 4500 грн, за надання правничої допомоги в суді першої інстанції.

Заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу чи зменшення таких витрат з боку відповідача до суду першої інстанції не надходило, отже вказані витрати підлягають стягненню на користь позивача в повному обсязі (6000 грн).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29 березня 2022 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири у розмірі 31 406 грн. 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 7581 гривню 30 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 травня 2022 року.

Головуючий Н.К.Височанська

Судді: І.М. Литвинюк

І.Б. Перепелюк