Єдиний унікальний номер 229/1451/22
Номер провадження № 2/229/706/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л.

при секретарі Тертичної Г.І.

розглянувши у судовому засіданні у залі Дружківського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на квартиру

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 31 серпня 2022 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на квартиру.

В своїй позовній заяві вона посилається на те, що 20 липня 2018 року уклала з відповідачем договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , оформивши його у вигляді договору купівлі-продажу та розписки, в якій вказали всі атрибути відповідного договору.

Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася, бо відповідач поспішав виїхати до м. Донецька, де мешкає і зараз. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_2 , 13 липня 2018 року надав генеральну довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С., передав ключі від квартири, а також власноручно 20 липня 2018 року підписав договір купівлі-продажу, та написав розписку про отримання 6500$ США, що складає 172 070 грн. (станом на 20 липня 2018 року, згідно курсу основних валют, встановлених Нацбанком України - долар США - 26,4724 грн.) в рахунок продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, ще в 2016 році відповідач вивіз власні речі із квартири , а позивач зареєструвалась за вказаною адресою як внутрішньо переміщена особа, де з донькою та онуком мешкають й зараз.

13 липня 2021 року термін дії генеральної довіреності закінчився. Через свою хворобу, а також хворобу чоловіка, який потребував постійного догляду, через обмеження пересування з-за карантину, позивач не мала змоги здійснити переоформлення придбаної квартири шляхом відчуження на свою доньку.

У зв`язку із закінченням терміну дії довіреності, у листопаді 2021 року вона звернулася до відповідача з метою нотаріального посвідчення укладеного письмового договору купівлі-продажу квартири, але ОСОБА_2 відмовив у цьому, посилаючись на те, що він виїхав до РФ, та не має бажання відлучатися із дому.

Такі дії відповідача порушують мої права, у зв`язку із чим я не маю можливості здійснити реєстрацію права власності квартиру, яку набула на підставі договору купівлі-продажу.

Просить визнати договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 виконаним та дійсним.

Визнати за нею право власності на квартиру.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 05 вересня 2022 року позовну заяву було залишено без руху, оскільки до позовної заяви не було додано оригіналу квитанції про сплату судового збору (а.с.25-26).

14 вересня 2022 року провадження по справі було відкрито та по справі призначено проведення підготовчого засідання на 27 вересня 2022 року ( а с. 30-32).

Ухвалою Дружківського міського суду від 27 вересня 2022 року підготовче провадження було закрито та справу призначено у судове засідання на 21 жовтня 2022 року о 10:00 год. (а.с.53-54).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила допустити в якості її представника адвоката Штукіна В.А. На задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі (а.с.38).

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.55).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Заяву про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву не надав.

Представник відповідача Виконавчого комітету Дружківської міської ради надав до суду відзив, де вказав, що вони не є належними відповідачами по справі (а.с.42-43).

З огляду на наступне, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, без фіксаціїї судового засідання технічними засобами та на підставі наявних у суда матеріалів із застосуванням ст. 247 ЦПК України.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Сттаттею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

11 серпня 2007 року було укладено договір купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_2 купив у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

Відповідно до розписки від 20 липня 2018 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 суму еквівалентну 6500 долларів ОША в рахунок купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14- 15).

13 липня 2018 року ОСОБА_2 видав ОСОБА_1 довіренність на три роки, відповідно до якої надав її усі повноваження з розпорядженням квартири АДРЕСА_1 (а.с.16-17).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15876325 від 11 вересня 2007 року власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (а.с.18).

20 липня 2018 року було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , але даний договір не було посвідчено нотаріусом (а.с.20-22). З матеріалів справи встановлено, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між Продавцем ОСОБА_2 та Покупцем ОСОБА_1 , укладений 20 липня 2018 року, нотаріально посвідчений не був (а.с.20-22).

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. року, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

При укладенні Договору Сторони досягли згоди зі всіх істотних умов Договору та виконали його у повному обсязі.

Згідно ст.ст. 317, 319 та 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, йому належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, і він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.

Стаття 218 ЦК України, передбачає правові наслідки недодержання вимоги щодо письмової форми правочину, а саме, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Суд встановив, що між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 було досягнуто згоди з усіх істотних умов, що підтверджується письмовим договіром купівлі-продажу, в якому зазначено предмет продажу, його характеристика, порядок передачі предмета продажу у власність покупця, визначена ціна продажу.

Тобто сторони повністю виконали угоду.

З матеріалів справи встановлено, що покупець ОСОБА_1 повністю сплатила продавцю ОСОБА_2 вартість квартири.

Продавець квартири ОСОБА_2 відповідно до п. 2.2,3.1.1 договору отримав від покупця гроші, звільнив та в передбачений договором строк передав покупцю ОСОБА_1 спірну квартиру.

Позивач ОСОБА_1 згідно п. 3.3.2 договору купівлі-продажу прийняла від продавця ОСОБА_2 квартиру (а.с. 20-22 ).

Суд прийшов до наступного висновку, оскільки ОСОБА_1 довела наявність прав на спірне майно, то позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10,11,58,59,60,88, 21-215,218 ЦПК України, на підставі ст. 218,220,317,319,391,657,658 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Улан-Уде Бурятії , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на квартиру , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 20 липня 2018 року, згідно якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після оголошення рішення або отримання копіїї рішення.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті та підписано 09 листопада 2022 року.

Суддя: А. Л. Гонтар