Справа № 752/5141/22
Провадження № 2-о/752/228/22
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

23.05.2022 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить встановити факт її спільного проживання з її чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що її чоловік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким вони разом проживали близька 40 років здебільшого у цивільному шлюбі, і лише 20 грудня 2005 року офіційно зареєстрували шлюб. З моменту виходу на пенсію у вересні 2007 року заявник перебувала на частковому утриманні чоловіка. До моменту виходу на пенсію і значний час після цього вони були зареєстровані і проживали за адресою: АДРЕСА_1 . У травні 2013 року вони переїхали в м. Київ і з вказаного часу заявник була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а чоловік заявника - АДРЕСА_3 , проте фактично проживали за місцем реєстрації заявника. Після смерті ОСОБА_2 заявник звернулася до Управління пенсійного фонду України в м. Києві із проханням призначити їй 50% пенсії померлого чоловіка по втраті годувальника на підставі ст. 26 та ст. 36 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", однак для цього їй запропонували встановити факт спільного проживання.

Просить розглянути справу в порядку окремого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні від 21 листопада 2013 року до 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, у порядку, передбаченому Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти", які були на її утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу годувальника, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти.

Згідно з п.8 ч.2.3 Постанови правління Пенсійного фонду України «Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення та перерахунки пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №22-1 від 25.11.2005 року до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника також надаються документи про місце проживання (реєстрації).

За п.2.11 Постанови правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення та перерахунки пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №22-1 від 25.11.2005 року за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно з вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Позивачка просить встановити факт проживання однією сім`єю, посилаючись на ст.315 ЦПК України, але в порядку даної статті можливе встановлення факту проживання однією сім`єю лише осіб, які не були зареєстровані у шлюбі.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заявник та померла особа ОСОБА_2 перебували у шлюбі. За таких обставин встановлення факту проживання однією сім`єю суд не вбачав можливим, оскільки такий факт встановлений свідоцтвом про укладення шлюбу.

В той же час суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що слід звернутися до суду в порядку позовного провадження до Пенсійного Фонду України та встановити належне їй право, передбачене ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 обрано неналежний спосіб захисту, оскільки є наявним спір про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Керуючись статтями 186, 293 - 294 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за її заявою, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: