Справа № 946/4089/22
Провадження № 2/946/2683/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

представника позивача Яжук Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

20.06.2022 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 03.11.2022 року уточнила та просить встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на: земельну ділянку площею 2,09 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; земельну ділянку площею 0,48 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; земельну ділянку площею 0,2500 га, передану для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,2988 га, передану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва Калініна).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , за життя заповіту не залишив. Позивач є спадкоємицею за законом першої черги, спадщину прийняла шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановською С.М. №228/01-16 від 06.09.2022 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку із тим, що пропущений строк для прийняття спадщини і заява про прийняття спадщини не була подана у встановлений законом строк.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкала разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належить:

- земельна ділянка площею 2,09 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області на підставі Державного акта серії Р1 №478868, виданого 25.04.2002 року Муравлівською сільською радою, Ізмаїльського району);

- земельна ділянка площею 0,48 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області на підставі Державного акта серії Р1 №478868, виданого 25.04.2002 року Муравлівською сільською радою, Ізмаїльського району)

- земельна ділянка площею 0,2500 га, передана для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва Калініна) на підставі Державного акта серії ЯК №430934, виданого 11.02.2010 року Муравлівською сільською радою, Ізмаїльського району;

- земельна ділянка площею 0,2988 га, передана для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва Калініна) на підставі Державного акту серії ЯК №430933, виданого 11.02.2010 року Муравлівською сільською радою, Ізмаїльського району.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10.06.2011 року Муравлівською сільською радою, Ізмаїльського району, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 70410437 від 24.10.2022 року, наданого приватним нотаріусом Крижановською С.М., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являються:

- дружина ОСОБА_2 ;

- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії ? НОМЕР_2 , виданим 17.02.1967 року Муравлівською сільською радою, Ізмаїльського району та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим 18.11.1989 року Муравлівською сільською радою, Ізмаїльського району, згідно якого ОСОБА_6 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 1 ст. 1221 ЦК України.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Тобто, ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 у встановлений законом строк відповідно до ст. 1273 ЦК України звернулась до нотаріуса із заявою про відмову у прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , що підтверджено заявою від 08.11.2011 року, посвідченою секретарем Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Зазуліною О.П.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановською С.М. №228/01-16 від 06.09.2022 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку із тим, що пропущений строк для прийняття спадщини і заява про прийняття спадщини не була подана у встановлений законом строк.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, ст. ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ), про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

- земельну ділянку площею 2,09 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (Державний акт серії Р1 №478868, виданий 25.04.2002 року Муравлівською сільською радою, Ізмаїльського району);

- земельну ділянку площею 0,48 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (Державний акт серії Р1 №478868, виданий 25.04.2002 року Муравлівською сільською радою, Ізмаїльського району)

- земельну ділянку площею 0,2500 га, передану для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва Калініна) (Державний акт серії ЯК №430934, виданий 11.02.2010 року Муравлівською сільською радою, Ізмаїльського району);

- земельну ділянку площею 0,2988 га, передану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва Калініна) (Державний акт серії ЯК №430933, виданий 11.02.2010 року Муравлівською сільською радою, Ізмаїльського району).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 14.11.2022 року.

Суддя: О.Я.Присакар