РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/307/22

2/609/224/2022

24 травня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Харлана М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Семенюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

учасники справи не з`явились,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 18 квітня 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті матері - ОСОБА_3 .

2. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, що складається із Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 .

Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померлий був головою колгоспного двору.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла його дружина - ОСОБА_3 , однак юридично її не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача ОСОБА_3 .

Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається із Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 .

Крім того, померлій належало майно, що складається із права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СС ім. Шевченка с. Цеценівка, Шумського району Тернопільської області в розмірі 2,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0131305 виданого 04 лютого 1997 року Шумською РДА на ім`я ОСОБА_5 .

На випадок своєї смерті померла зробила розпорядження згідно якого призначила позивача спадкоємицею усього належного їй майна, склавши заповіт посвідчений 10 листопада 1998 року секретарем Цеценівської сільської ради Кременецького (Шумського) району Тернопільської області.

Позивач у позові вказує, що коли вона звернулась у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, отримала відмову у якій зазначено, що «у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюваний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку», а також через розбіжності у правовстановлюючих документах померлої.

Позивач зазначає, що на даний час не передбачено реєстрацію права власності на частки в колгоспному дворі, а тому вирішити питання щодо набуття права власності на майно колишнього колгоспного двору можливе лише у судовому порядку. Просить позов задовольнити та визнати за нею, право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, що залишилось після смерті баби ОСОБА_3

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 20 квітня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 05 травня 2022 року.

4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 05 травня 2022 року справу призначено до судового розгляду на 24 травня 2022 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність із повним підтриманням позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, представила суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги позивача визнала повністю, та не заперечила щодо їх задоволення.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

6. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , про що в Книзі реєстрації смертей 05 жовтня 1993 року зроблено відповідний актовий запис № 22, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого повторно 22 лютого 2022 року Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, що складається із Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 .

Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померлий був головою колгоспного двору.

7. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації смертей 20 листопада 2001 року зроблено відповідний актовий запис № 15, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 20 листопада 2001 року Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області.

8. На день смерті померлій ОСОБА_3 належало спадкове майно, що складається що складається із Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 , право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СС ім. Шевченка с. Цеценівка, Шумського району Тернопільської області в розмірі 2,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0131305 виданого 04 лютого 1997 року Шумською РДА на ім`я ОСОБА_5 .

9. Із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 23 серпня 1989 року, що видане на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів №116 від 23 травня 1989 року, вбачається, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, у с. у АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого є померлий - ОСОБА_4 .

10. Згідно довідки № 60 від 31 березня 2022 року виданої Шумською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що станом на 01.07.1990 року, згідно погосподарської книги №1, особовий рахунок № НОМЕР_3 в колгоспному дворі по АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_4 (голова колгоспного двору), дружина - ОСОБА_5 (член колгоспного двору).

11. Відповідно до довідки №61 від 31 березня 2022 року виданої Шумською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_5 після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 вступила в управління спадковим майном шляхом отримання правовстановлюючих документів.

12. Таким чином, померлій ОСОБА_3 належала Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 по закону, як члену колгоспного двору, а Ѕ частки належала їй, як спадкове майно, яке вона прийняла після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як така, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

13. Із довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 44 виданої 07 квітня 2022 року КП «Шумське БТІ» вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 , зареєстрований за померлим ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок з господарськими будівлями, виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів № 116 від 23.05.1989 року.

14. Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 .

15. Згідно копії довідки від 11 квітня 2022 року, виданої Відділом №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області вбачається, що померла ОСОБА_5 була включена в списки на паювання землі по СС ім. Шевченка за № 341 від 04.02.1997 року. Одержала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0131305, який перебуває в колективній власності СС ім. Шевченка розміром 2,05 в умовних кадастрових гектарах, вартість якого станом на 11.04.2022 року з врахуванням коефіцієнту індексації 5,276 становить 45658,51 грн.

16. Як вбачається із заповіту посвідченого 10 листопада 1998 року секретарем Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської облаті Гутенюк М.П., померла ОСОБА_5 заповіла все своє спадкове майно позивачу по справі - ОСОБА_6 .

17. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 20 квітня 1980 року Цеценівською сільською Радою Шумського бюро ЗАГС, позивач ОСОБА_7 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Цеценівка, Шумського району Тернопільської області та в графі батьки вказано - ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .

18. Позивач ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище якої « ОСОБА_9 », 22 квітня 2009 року зареєструвала шлюб із гр. ОСОБА_10 та їй присвоєно прізвище « ОСОБА_11 », що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого 22 квітня 2009 року Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, а.з. №2.

19. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 12 травня 1955 року В.Дедеркальським бюро ЗАГС, відповідач ОСОБА_12 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Цеценівка, В. Дедеркальського району Тернопільської області та в графі батьки вказано - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

20. Відповідач ОСОБА_2 , дошлюбне прізвище якої « ОСОБА_13 », 10 серпня 1975 року зареєструвала шлюб із гр. ОСОБА_14 та їй присвоєно прізвище « ОСОБА_9 », що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 , виданого 10 серпня 1975 року Цеценівською сільською Радою Шумського району Тернопільської області, а.з. №13.

21. Згідно довідки №63 від 31 березня 2022 року виданої Шумською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_5 одна і та ж сама особа.

22. Згідно довідки №62 від 31 березня 2022 року виданої Шумською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_1 після смерті баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 вступила в управління спадковим майном шляхом отримання правовстановлюючих документів.

23. Постановою приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Зелінського П.І. від 15.04.2022 року, №33/12-06, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Одночасно в постанові зазначено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , не заведена.

ІV. Оцінка Суду.

24. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

25. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

26. Правовий статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120 - 126 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Частиною 1 статті 112 Цивільного кодексу УРСР було передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

27. Згідно зі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності.

28. За змістом ст. 123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

29. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку.

30. Житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 станом на 01 липня 1990 року мав статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 , а членами - ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою Шумської міської ради №60 від 31.03.2022 року.

Отже кожен з них набув у власність по Ѕ частці вказаного вище житлового будинку.

31. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача - ОСОБА_4 .

Спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача - ОСОБА_3 .

32. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство.

33. Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР).

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , правовідносини щодо спадкування після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року.

34. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

35. Згідно ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

36. За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

37. Згідно із ст. ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

38. Згідно ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР, вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної дії, щодо прийняття спадщини.

32. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

39. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

40. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

41. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

42. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

43. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права.

44. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р оку, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору.

45. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

46. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

47. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

Відтак, права позивача як спадкоємця за заповітом майна померлого члена колишнього колгоспного двору, підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за нею права власності на майно.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що позивач, прийняла спадщину за заповітом на спірний житловий будинок, земельну частку (пай) та фактично вступила в управління вказаним спадковим майном, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину на спірне майно після померлої ОСОБА_3 не має, однак позивач позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

48. Позивачем при подачі позову було сплачено 993 грн. 00 коп. судового збору.

Позивач просить не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12-13, 81, 82, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 , право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СС ім. Шевченка с. Цеценівка, Шумського району Тернопільської області в розмірі 2,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0131305 виданого 04 лютого 1997 року Шумською РДА на ім`я ОСОБА_5 .

3. Не застосовувати до відповідача ОСОБА_2 вимоги статті 141 ЦПК.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 24 травня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: с. Цеценівка Кременецького району Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_8 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: с. Цеценівка Кременецького району Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_10 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Суддя: М. В. Харлан