РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року

м. Рівне

Справа № 570/3586/19

Провадження № 22-ц/4815/491/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

стягувач ОСОБА_1 ,

боржник товариство з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс",

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" адвоката Добринь Ярослава Олексійовича на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2021 року (постановлену у складі судді Кушнір Н.В.) у справі за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою в якій просить видати дублікат виконавчого листа, виданого на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2020 року по цивільній справі №570/3586/19, покликаючись на його втрату.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа задоволено.

Видано стягувачу ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 570/3586/19 за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, виданого на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2020 року.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався тим, що рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2020 року не виконане, оригінал виконавчого листа відсутній, що унеможливлює вжиття заходів примусового виконання рішення суду.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, представник ТзОВ "Автокредит Плюс" адвокат Добринь Я.О. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що в обґрунтування заяви про видачу дубліката виконавчого листа представник ОСОБА_1 не надала доказів його втрати. У зв`язку з цим, вважає, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про задоволення заяви.

З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2020 року у цивільній справі № 570/3586/19 відмовлено у задоволенні позову ТзОВ "Автокредит Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ТзОВ "Автокредит Плюс" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину задоволено. Застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину договору фінансового лізингу №APVO18467 від 22 березня 2018 року шляхом стягнення з ТзОВ "Автокредит Плюс" на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 50 011 грн. 56 коп.. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути ТзОВ "Автокредит Плюс" транспортний засіб марки BMW, модель 740, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Постановою Рівненського апеляційного суду від 18 березня 2021 року вказане рішення залишено без змін.

20 квітня 2021 року представнику стягувача ОСОБА_1 адвокату Курило Р.М. видано виконавчий лист.

Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено до 18 березня 2024 року.

У заяві про видачу дубліката виконавчого листа ОСОБА_2 зазначає, що вона втратила виконавчий лист та просить видати його дублікат, оскільки виконавче провадження з його виконання не проводиться.

Наявною у матеріалах справи відповіддю РВ ДВС у Рівненському районі Рівненської області на звернення ОСОБА_3 підтверджується, що спірний виконавчий лист не перебував та не перебуває на примусовому виконанні у відділі ДВС.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.

Згідно п.п.17.4 підпункту 17 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки ч.4 ст.10 ЦПК України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт З мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012), що, на думку суду, є неприпустимим в умовах розвитку демократичного суспільства. Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, на виконанні якого наполягає стягувач, фактично нівелює сутність судового захисту та судового рішення, що є недопустимим в умовах демократичного суспільства.

Європейський суд з прав людини наголосив, що у справах про невиконання судових рішень будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення, є в принципі найціннішим. Тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції. Вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

За приписами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. П.1 ч.1 ст.3 Закону встановлено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Судовий порядок видачі дубліката та апеляційне оскарження ухвали суду про видачу або відмову в його видачі є гарантією права кожного на судовий захист, стабільності та законності у виконанні судових рішень.

Виконавчий документ документ установленої форми та змісту, на підставі якого компетентний орган здійснює примусове виконання рішення суду чи іншого правозастосовчого акта.

Відповідно до підпункту 17.1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є: по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами; по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40, суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній із сторін.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доцільність видачі у справі № 570/3586/19 дубліката виконавчого листа, оскільки рішення суду не виконане, оригінал виконавчого листа відсутній, що позбавляє стягувача права звернення рішення суду до примусового виконання.

При цьому, апеляційним судом враховується, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив, а боржником не надано доказів виконання рішення суду у добровільному порядку.

За таких обставин, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" адвоката Добринь Ярослава Олексійовича залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.