Справа № 953/3524/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2022 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Зуб Г.А.
за участю секретаря - Черниш О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
13.06.2022 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 17.09.1983 в Палаці одруження «Дзержинський», актовий запис № 2351.
На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, шлюб носить формальних характер, збереження шлюбу вважає не можливим. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має.
31.08.2022 на електронну адресу суду надійшла заява від представника відповідачки адвоката Тимошенко Л.В., про надання строку на примирення протягом 6 місяців, оскільки відповідачка має намір зберегти сім`ю.
01.09.2022 до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Стаценко Д.Р., в якій просить розгляд справи проводити у їх відсутність, просить не визначати строк на примирення.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.09.2022 клопотання представника відповідачки - адвоката Тимошенко Л.В. задоволено частково, надано строк для примирення до 09.12.2022.
Позивач та його представник адвокат Стаценко Д.Р., в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
02.12.2022 на електронну адресу суду надійшла заява від представника відповідачки адвоката Тимошенко Л.В., в якій представник зазначає, що відповідачка на теперішній час перебуває в США, проти розірвання шлюбу заперечує та просить перенести розгляд справи. Представник відповідачки при розгляді клопотання покладалась на розсуд суду.
Однак, на підтвердження обставин викладених в заяві про відкладення розгляду справи, представник відповідачки належних та допустимих доказів не надала, а тому з урахуванням того, що справа в провадженні суду перебуває з червня 2022 року, відповідачка та її представник повідомлені про день та час розгляду справи своєчасно та належним чином, даних про примирення сторін матеріали справи не містять, суд вважає можливим розглядати справу без їх участі.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підстави наявних у цивільні справі доказів.
13.06.2022 вказана справа надійшла до суду, та розподілена судді Зубу Г.А.
Ухвалою судді від 16.06.2022 позовну заяву залишено без руху.
01.07.2022 судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місця перебування відповідача, відповідь на який надано до суду 01.07.2022.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2022 було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 17.09.1983, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено шлюб, зареєстрований 17.09.1983 в Палаці одруження «Дзержинський», актовий запис № 2351. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_4 , дружини ОСОБА_4 .
Судом встановлено, оскільки не спростовано відповідачкою, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, на час розгляду даної справи вони спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Будь-яких доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права сторін, суду не надано.
Згідно з ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК).
Частинами 3 та 4 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до статтей 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до статті 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
З урахуванням особливого характеру сімейних відносин, встановлених фактичних взаємин подружжя, категоричного заперечення позивача проти збереження шлюбу, відсутність даних про примирення сторін, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп.
Керуючись ст. ст. 12, 76, 206,263-265 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 17.09.1983 в Палаці одруження «Дзержинський», актовий запис № 2351.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , витрати по оплаті судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 09.12.2022.

СУДДЯ Г.А. Зуб