Дата документу 22.11.2022
Справа № 334/3178/20
Провадження № 2/334/182/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Мацуховій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за централізоване водопостачання і водовідведення,

встановив:

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за централізоване водопостачання і водовідведення, вказавши в заяві, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 , користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за воду та послуги каналізації у повному обсязі не здійснюють, у зв`язку з чим, за період з 01.12.2013 року по 31.03.2020 року утворилась заборгованість у сумі 19885,95 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також стягнути понесені судові витрати в розмірі 2102,00грн.

Позивач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання на його адресу копії ухвали про відкриття провадження. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надали суду відзив у якому просили суд позовні вимоги КП «Водоканал» залишити без задоволення. Відзив на позовну заяву мотивований наступним: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладала договору про надання послуг КП «Водоканал» у період з 01.12.2013 року по 31.03.2020 року. на думку відповідачів, матеріали справи не містять доказів про фактичне надання позивачем житлово-комунальних послуг. Вважають, що розмір нарахованої заборгованості є завищеним, оскільки нарахування по оплаті послуг не відповідають їх якості та нормам експлуатації. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідачі просять суд застосувати строк позовної давності до вимог за період з 01.12.2013 року по 31.03.2020 року.

23.07.2020 року відповідачі подали зустрічний позов, в якому просили суд зобов`язати КП «Водоканал» здійснити перерахунок за комунальні послуги у відповідності до чинного законодавства та зобов`язати КП «Водоканал» надати обґрунтований помісячний розрахунок за комунальні послуги з`ясувати яка саме комунальна послуга фактично здійснювалась, здійснити помісячний розрахунок у період з 01.12.2013 року по 31.03.2020 року за послугу постачання холодної води, зобов`язати скасувати зайві нарахування за послуги з централізованого холодного волопостачання та водовідведення, визнати безпідставним нарахування солідарного боргу за спожиту воду та послуги водовідведення.

Після чого, протягом тривалого часу до суду надходили заяви про відкладення розгляду справи.

Суд вважає, що така позиція відповідача є пряма зацікавленість у затягуванні розгляду справи. Також, зауважує, що відповідачам належно не обґрунтовано чим воєнний стан перешкоджає взяти участь у судовому засіданні. Посилання відповідача, що Ленінський районний суд м.Запоріжжя зупинив свою роботу через воєний стан є хибний, оскільки з 24.02.2022 року суд не зупиняв роботу, про що відомо з офіційного сайту судова влада. В свою чергу відповідач у справі фізична особа і чинне законодавство не обмежує кола осіб, які можуть здійснювати представництво особи в суді. Відповідача про дату судового засідання було повідомлено заздалегідь, а отже, у нього було достатньо часу для того, щоб належним чином підготуватися до судового засідання та визначитись щодо особи, яка представлятиме його інтереси з урахуванням відомостей про те, що певні обставини можуть перешкодити конкретному представнику взяти участь у засіданні суду.

На переконання суду, чергове клопотання відповідача про відкладення судового засідання не підлягає до задоволення, оскільки у клопотанні не вказано конкретних обставин, які могли б перешкоджати прийняти участь відповідача у судовому засіданні, пов`язаних з введенням воєнного стану на території України.

З наведених вище підстав, зустрічний позов був повернутий заявникам.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за воду та послуги каналізації не здійснюють у повному обсязі, у зв`язку з чим, за період з 01.12.2013 року по 31.03.2020 року утворилась заборгованість у сумі 19885,95 грн., що підтверджується відповідним розрахунком та довідкою про заборгованість.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач квартири зобов`язаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, в число яких входять послуги по водопостачанню та каналізації.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення.

Відповідно до ч.3 ст.815 ЦК наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Посилання відповідачів на неналежну якість наданих послуг суд до уваги не приймає, оскільки відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування такого заперечення. Крім того, відповідачами не надано доказів не проживання у квартирі АДРЕСА_2 . Натомість у відзиві та у заявах, які містяться у матеріалах справи відповідачами зазначається саме ця адреса. Отже, суд вважає, що відзив на позовну заяву є необґрунтованим та не містить жодного доказу в обґрунтування заперечень.

Відповідачами заявлено клопотання про застосування строку позовної давності в частині стягнення заборгованості за період з 01.12.2013 року по 31.03.2020 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків.

Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Метою встановлення в законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, можна зробити висновок, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (стаття 264 ЦК України).

Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні від 20 вересня 2011 року у справі "ВАТ "Нафтова компанія "ЮКОС" проти Росії" Європейський суд з прав людини зазначив: "Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Боржник має певні матеріально-правові права, які безпосередньо пов`язані з позовною давністю. Будь-який суд національної юрисдикції, вирішуючи питання про пропуск кредитором позовної давності, фактично вирішує питання не тільки про право кредитора на звернення до суду за захистом свого порушеного права, але й про право боржника бути звільненим від переслідування або притягнення до суду".

Тобто, згідно практики Суду суб`єктивне матеріальне право безпосередньо пов`язане з позовною давністю; боржник має право після пропущення кредитором строку позовної давності бути звільненим від свого обов`язку перед кредитором (звільненим від переслідування та притягнення до суду).

У даному випадку позивач був обізнаний, що відповідачі протягом тривалого часу, а саме з грудня 2013 року взагалі не здійснювали оплату за надані послуги, оскільки на рахунок позивача не надходили відповідні грошові кошти не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяця. Відповідно до розрахунку заборгованості, долученого до позову, оплата послуг з грудня 2013 року не здійснювалася.

Проте, до суду із даним позовом позивач звернувся 18 червня 2020 року, тобто зі спливом строку позовної давності за позовними вимогами, які заявляються за період з 01.12.2013 року до 18.06.2017 року.

За ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Таким чином, у даному випадку в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.12.2013 року до 18.06.2017 року слід відмовити, у зв`язку із пропуском позивачем позовної давності.

З урахуванням викладеного та наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період 01.12.2013 року по 01.03.2020 року, задоволенню підлягають позовні вимоги за період з 18 червня 2017 року по березень 2020 року включно на суму 3420,24 грн..

Суд зауважує, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами. Відповідач мав змогу також відмовитися від отримання певних послуг по даній квартирі (відключення водопостачання холодної та гарячої води, водовідведення, теплопостачання, постачання газу, тощо), відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», так як не в змозі за них сплачувати належним чином, але не скористався цією можливістю.

Всупереч вимогам закону відповідачі не здійснювали оплату за послуги з водопостачання та водовідведення, а тому у позивача наявні правові підстави для стягнення заборгованості, що утворилась внаслідок несплати за надані послуги, а саме в межах строку позовної давності на суму 3420,24 гривень за період з 18 червня 2017 року по березень 2020 року включно.

Таким чином, позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» підлягають частковому задоволенню з вищенаведених підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 361,50 грн..

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 289ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за централізоване водопостачання і водовідведення задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мешкають: АДРЕСА_1 , на користь КП «Водоканал» (р/р НОМЕР_2 в ПАО «ПУМБ», МФО 334851, ідентифікаційний номер 03327121, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61) заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення у сумі 3420 (Три тисячі чотириста двадцять) гривень 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мешкають: АДРЕСА_1 , на користь КП «Водоканал» (р/р НОМЕР_2 в ПАО «ПУМБ», МФО 334851, ідентифікаційний номер 03327121, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61) судовий збір в розмірі 180 (Сто вісімдесят) гривень 75 коп. з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22.11.2022 року.

Суддя Н.Ю.Козлова