Номер провадження: 22-ц/813/5617/22
Справа № 521/8849/21
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/8849/21

Номер провадження: 22-ц/813/5617/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

-головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

-суддів: - Погорєлової С.О.,Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

-позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

-відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядкуцивільну справу за позовною заявоюМоторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, за апеляційною скаргою адвоката Главацького Юрія Анатолійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Мазун І.А. 08 листопада 2021 року, повний текст рішення складений 22 листопада 2021 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У червні 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_1 завдану шкоду в порядку регресу у розмірі - 20 879,78 грн.. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у сумі - 2 270,00 грн..

МТСБУ обґрунтовує свої вимоги тим, що20.03.2018 р. о 18 год. 20 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме - ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Audi, державний реєстраційний номер - НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки Ford, державний реєстраційний номер - НОМЕР_2 .

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.06.2018р. відповідача визнано винним у скоєнні ДТП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП не була застрахована, позивачем було сплачено на користь потерпілої в ДТП особи страхове відшкодування у розмірі - 20 059,78грн., яке було зроблено на підставі заяви про виплату страхового відшкодування та довідки №1 від 13.11.2018 р.. Крім того, позивачем було сплачено - 820 грн. за оплату послуг експерта. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована на момент скоєння ДТП то позивач набув право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування (а. с. 1 - 3).

2.2 Позиція відповідача в суді першої інстанції

ОСОБА_1 , будучи освідомленим про розгляд справи судом, правом надання відзиву на позов не скористався. Відзив на позовну заяву від останнього до суду першої інстанції не надійшов.

2.3 Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

РішеннямМалиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2021 року задоволено вищевказану позовну заяву МТСБУ.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі - 20 059,78 грн., витрати на виготовлення звіту в сумі - 820,00 грн. та сплачений судовий збір в сумі - 2 270,00 грн..

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі, а тому набуло право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування. Відповідач у добровільному порядку сплачену суму страхового відшкодування не відшкодував позивачу, тому права Моторного (транспортного) страхового бюро порушені і підлягають захисту (а. с. 69 - 71).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Главацький Ю.А., діючий від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт посилається на те, що: 1) відповідач не отримував від позивача претензійної вимоги в досудовому порядку. Таким чином, матеріали справи не містять доказів відмови ОСОБА_1 погасити виплачене позивачем суму страхового відшкодування. Обраний позивачем спосіб захисту права не сприяє ефективному відновленню порушеного права; 2) матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження завдання шкоди у розмірі - 20 059,78 грн.. Огляд пошкодженого транспортного засобу проводився за відсутності відповідача, у той час як останній зацікавлений в тому, щоб вказаний огляд проводився за його участі (а. с. 74 - 77).

2.6 Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи в апеляційному суді

МТСБУ у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін.

МТСБУ посилається на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим. Відповідач на підтвердження своєї позиції не надав суду жодних доказів. Відповідач не скористався правом надання іншого Звіту про визначення вартості завданої матеріальної шкоди.

2.7 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.2022 року апеляційну скаргу адвоката Главацького Юрія Анатолійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2021 року залишено без руху (а. с. 86 - 86 зворотна сторона).

04.02.2022 року від адвоката Главацького Юрія Анатолійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , надійшла заява про усунення зазначений в ухвалі суду недоліків (а. с. 89).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.02.2022 року відкрито апеляційне провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи(а. с. 96 - 96 зворотна сторона).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 повернулося до суду з приміткою пошти - «вручено 22.02.2022 року».

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення СТСБУ повернулося до суду з приміткою пошти - «вручено 21.02.2022 року».

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що учасники справи повідомлені про надходження апеляційної скарги та розгляд справи апеляційним судом.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.05.2022 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа за ціною позову (20 879,78 грн.) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику його учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

3.2 Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини

ОСОБА_1 20.03.2018 р. о 18 годині 20 хвилині в м. Одесі по вул. Жоліо Кюрі, керуючи автомобілем марки Audi, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на регульоване перехрестя з об`їзної дороги на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки Ford, д/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 ..

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.06.2018 р. ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а. с. 5).

Вищезазначена постанова набрала законної сили 12.06.2018 р..

Автомобіль марки Ford, д/з НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а. с. 9).

Згідно висновку звіту ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» від 25.04.2018 р. про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford, д/з НОМЕР_2 , становить - 70 756,82 грн., вартість матеріального збитку становить - 54 426,53 грн. (а. с. 13 - 30).

23.08.2018 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до МТСБУ про отримання страхового відшкодування (а. с. 34).

Згідно наказу МТСБУ № 10987 від 29.11.2018 р. ОСОБА_2 сплачено з боку МТСБУ - 20 059,78коп. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується платіжним дорученням № 1014362 від 30.11.2018 р. (а. с. 39, 42).

Згідно рахунку № 968 від 26.04.2018р. МТСБУ здійснено оплату послуг експерта, який оцінював транспортний засіб д/з НОМЕР_2 в розмірі - 820 грн. (а. с. 40, 42).

Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування сплаченої суми в порядку регресу.

3.3 Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції. Мотиви відхилення доводів, викладених в апеляційній скарзі

Частиною 3 статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_3 оскаржує рішення в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту. Тому, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в іншій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом належними та допустимими доказами.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Згідно до п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Доводи апелянта про не отримання відповідачем від позивача претензійної вимоги в досудовому порядку колегія суддів не приймає до уваги, оскільки апелянт не надав доказів існування між сторонами правовідносин, за яких обов`язково необхідно попереднє звернення з претензією.

Колегія суддів відхиляє також доводи апелянта про відсутність належного та допустимого доказу на підтвердження завдання шкоди у розмірі - 20 059,78 грн., проведення огляду пошкодженого транспортного засобу за відсутності відповідача, оскільки вони суперечать наявним у справі відомостям про повідомлення експертом відповідача про огляд пошкодженого транспортного засобу (а. с. 25).

Колегія суддів зазначає, що будучи сповіщеним про розгляд справи судом першої інстанції, відповідач не надав жодних заперечень.

Колегія суддів також вважає необхідним також звернути увагу на наступне.

В абзацах п`ятому та шостому описової частини рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2021 року зазначено: «…Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку та ухвалити заочне рішення…».

Разом з тим, у вступній частині судомне вказується, що дане рішення є заочним. У резолютивній частині вказаного рішення зазначено: «…Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення…».

У довідці судового засідання (а. с. 68) зазначено: «…На судове засідання призначене на 08.11.2021 року сторони до суду не з`явились, повідомлялись належним чином, у зв`язку з чим фіксування судового процесу не здійснювалось.

Суд на місці ухвалив: видалитись до нарадчої кімнати».

Матеріали справи не містять ні окремої процесуальної ухвали, ні протокольної ухвали про розгляд справи у заочному порядку, ні зазначення про це у довідці судового засідання.

Відповідач, будучи належним чином сповіщений (в особі його представника) про судове засідання, призначене на 08.11.2021 року, надав суду заяву про слухання справи без особистої участі представника відповідача (а. с. 66).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, суд першої інстанції не дотримався умов ухвалення заочного рішення. Фактично судом першої інстанції було ухвалено звичайне рішення. Тому, у даному випадку відповідач мав право подати апеляційну скаргу, без попередньої подачі заяви про перегляд заочного рішення.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Главацького Юрія Анатолійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , є недоведеними, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «РуїзТорія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burgandothers v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги адвоката Главацького Юрія Анатолійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , відсутні.

3.6 Дата ухвалення постанови, порядок та строк касаційного оскарження

За правилами, передбаченими ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 274, 367, 368,369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Главацького Юрія Анатолійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

РішенняМалиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня його прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе