ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1998/22
Провадження № 2/210/1312/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 грудня 2022 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В. Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 30 січня 2010 р. між ним та відповідачкою було укладено шлюб.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 08.05.2019 року, шлюб було розірвано.

Відповідно до рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу по справі №210/1964/17, яке набрало законної сили 07.07.2017р., з позивача стягуються аліменти на користь Відповідача на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу.

Наразі обставини змінилися таким чином, що позивач не в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у вказаному розмірі, що підтверджується наступним: по-перше, у зв`язку з введенням в Україні 24.02.2022р. воєнного стану, розмір доходів суттєво зменшився, тому сплата аліментів в існуючому розмірі ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

Зокрема, розмір заробітної плати з 01.09.2021р. до 28.02.2022р. включно складав, в середньому, 19029,65 грн. (дев`ятнадцять тисяч двадцять дев`ять гривень 65 коп.) на місяць.

Однак з 01.03.2022р. по теперішній час розмір заробітної плати складає 11106,53 грн. (одинадцять тисяч сто шість гривень 53 коп.) на місяць.

По-друге, батьки позивача є людьми похилого віку та страждають від хронічних захворювань, які протікають із періодичними загостреннями, внаслідок чого

потребують систематичного лікування.

Позивач на даний час проживає з батьками, тож до його постійних поточних витрат додалися також витрати на придбання лікарських засобів кожному з батьків.

Загалом за період з січня по квітень 2022 року включно на купівлю лікарських препаратів для матері позивач витратив 3803,03 грн.

Крім того, його батько - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 09.05.2022р. по 30.05.2022р. перебував на стаціонарному лікуванні у КП Криворізька міська лікарня №1 Криворізької міської ради, з діагнозом Хронічний пієлонефрит. Загострення. Супутній діагноз Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба.

Загалом за період з березня по червень поточного року включно на купівлю медичних препаратів для батька позивач витратив 5600,79 грн.

З урахуванням того що його заробіток зараз складає 11106,53 грн. на місяць, розмір аліментів, становить, відповідно 11106,53 2 = 5553,27 грн. на місяць, внаслідок чого на кожну дитину припадає 5553,272 = 27776,63 грн.

У зв`язку з викладеним, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу но справі №210/1964/17, з 1/2 частини всіх видів доходу до 1/3 частини від усіх видів доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

В судове засідання сторони не викликалися.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Відповідачка ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву, згідно з яким, за результатами розгляду позову остання просила суд відмовити позивачу у задоволення його позовних вимог.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 30 січня 2010 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №44, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 .

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 08.05.2019 року, вказаний шлюб розірвано (а.с. 6).

Відповідно до рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу по справі №210/1964/17, яке набрало законної сили 07.07.2017р., з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь Відповідача на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу (а.с. 9-10).

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст. 181 , 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач зазначив, що його фінансове положення погіршилось.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів:а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається зі змісту позову, основною обставиною, яка свідчить про необхідність зменшення призначеного судом розміру аліментів є зменшення доходів позивача. Однак, зменшення доходів позивача автоматично означає і зменшення стягнення розміру аліментів на утримання дітей.

Позивачем не подано будь-яких інших доказів, які б свідчили про погіршення його матеріального становища та неспроможність його сплачувати аліменти у вказаному відповідачем розмірі. Такими обставинами можуть стати наявність іншого рішення суду про стягнення аліментів на дитину, встановлення опіки над батьками похилого віку, тощо.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 640/10064/16-ц від 09.08.2018 року.

При цьому, суд не приймає до уваги обґрунтування позивача щодо поточних витрат на ліки батьків, оскільки позивач не є офіційним їх опікуном.

При вирішенні даного спору правове значення має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа № 415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18.

Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем до суду не надано доказів, які б підтверджували наявність підстав визначених законом для зміни розміру аліментів, з чого вбачається, що аліменти у визначеному судом розмірі не є надмірним тягарем для платника аліментів.

Таким чином, посилання позивача на зменшення доходу, витрачання коштів на ліки для батьків, як на підставу для зменшення розміру аліментів, не є суттєвими та не дають достатніх та беззаперечних підстав для задоволення позову.

Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, позивачем суду надано не було.

Також, позивач має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дитини не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.180, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12,13,141,263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Суддя: В. Є. Сільченко