Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6025/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Щокань В.М., Ковальовій О.В.,

Осадчій А.Ю.,

представника позивачів

адвоката Гнатюк А.І.

представника відповідача

за довіреністю Бевза М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , третя особа: Друга Черкаська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, скасування арештів майна, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , через свою представницю адвоката Гнатюк Анастасію Іванівну, звернулися у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, скасування арештів майна.Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що їхня мати, ОСОБА_4 , уклала договір позики з ОСОБА_5 , сума позики за даним договором склала 86 000 доларів США. Станом на момент смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сума боргу залишалась 55 000 доларів США. ОСОБА_4 продовжувала сплачувати борг.

Після смерті ОСОБА_5 , спадкоємці звернулись до суду про стягнення боргу за договором позики з ОСОБА_4 . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2-4439/10 від 20.01.2011 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

З метою виконання судового рішення, ОСОБА_3 , звернулась до Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ, де відкрито виконавче провадження № 48066484, у ході виконання якого було накладено арешт на все майно боржника в інтересах стягувачки ОСОБА_3 .

Крім того, померла ОСОБА_9 , мала заборгованість перед AT "Черкасигаз". У відділі ДВС було відкрито виконавче провадження № 43233910, у рамках якого накладено арешт на квартиру. Дане виконавче провадження завершене 27.03.2015, а строки на звернення виконавчого документу повторно вже сплинули.

У позовній заяві також вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Спадкоємцями за законом є дочка - ОСОБА_1 та син - ОСОБА_2 , які є позивачами по справі. Інших спадкоємців немає.

Як зазначено, у Другій Черкаській державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа №59200236. 26.02.2020 нотаріусом Демиденко О.А. розглянуто заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 і винесено постанову про відмову у видачі відповідного свідоцтва до зняття арештів, оскільки, під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину було встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 наявні арешти на все майно, згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження на майно, ВП №48066484 (видана 31.07.2015, видавник Придніпровський ВДВС Черкаського МУЮ (номер обтяження: 10702746, дата реєстрації 06.08.2015). Крім того, арешт накладений на спадкову квартиру АДРЕСА_1 згідно з постановою про накладення арешту та оголошення заборони на його відчуження (ВП № 43233910 від 27.03.2015, Придніпровський ВДВС Черкаського МУЮ, ст.д.в. ОСОБА_10 (номер обтяження: 9644402, дата реєстрації 13.05.2015).

На звернення позивачів, Придніпровським відділом ДВС міста Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) надано відповідь, з якої вбачається, що виконавчі провадження, відносно ОСОБА_4 АСВП №№ 8406611, 39109303, 43233910, 43850329, 48066484 були завершені, проте ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини у даний спосіб. Для вирішення даного питання було рекомендовано звернутись до суду.

Ініціатори позову вказують, що ОСОБА_1 зверталась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом про зняття арешту з нерухомого майна. Між тим, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.01.2021 (справа № 711/2077/20) у задоволенні позову було відмовлено. Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивачка, вважаючи себе спадкоємцем за законом, не може здійснити своє право на спадкування, що зумовлює вирішення питання про відновлення порушених прав позивачки шляхом зняття арешту з квартири, проте вимог щодо визнання права власності у порядку спадкування на майно ОСОБА_1 не заявляла. До того ж, позивачкою не визначений повний склад сторін, інтереси яких можуть бути порушені при винесенні рішення щодо скасування існуючого арешту на майно.

Також звертають увагу суду на те, що заборгованість сплачено, що підтверджується розписками від стягувачів, які додаються, термін виконання (звернення на виконання) виконавчих листів сплив, діючі виконавчі провадження відсутні, обтяження втратило свою актуальність, Придніпровський відділ ДВС м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) не може зняти арешт на майно, тому у них відсутній механізм захисту свого права, окрім як звернення з даним позовом до суду.

Враховуючи викладені вище обставини, позивачі просять суд:

- визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 ;

- визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 ;

- скасувати арешт на все майно, накладений 31.07.2015 постановою Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ (номер обтяження:10702746), накладений в рамках виконавчого провадження №48066484;

- скасувати арешт 1/1 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , накладений 27.03.2015 постановою Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ (номер обтяження: 9644402), в рамках виконавчого провадження №43233910.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суддею встановлено, що позовну заяву подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства, у зв`язку з чим, ухвалою від 01.10.2021, позовну заяву залишено без руху.

01.11.2021, на виконання ухвали від 01.10.2021, на адресу суду надійшла заява представниці позивачів адвоката Гнатюк А.І., з додатком, яку прийнято судом.

Ухвалою суду від 03.12.2021, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по справі. Крім того, залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Другу Черкаську державну нотаріальну контору.

21.01.2022 відповідачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» подано письмовий відзив на позовну заяву. Так, зазначає, що з прохальної частини позовної заяви не вбачається вимог до АТ «Черкасигаз», як до відповідача у даній справі. З огляду на викладене вище, вважає, що АТ «Черкасигаз» не є належним відповідачем по даній справі, оскільки не є особою, в інтересах якої накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 43233910 від 27.03.2015, а тому у позовній вимозі до АТ «Черкасигаз» про скасування арешту на нерухоме майно просить відмовити у повному обсязі.

Позивачі відповідь на відзив не подали. Крім того, інші учасники справи не скористалися правом подачі процесуальних заяв.

14.06.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представниця позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Гнатюк А.І. підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити у повному обсязі, на підставі обґрунтування, що наведене у позовній заяві та з урахуванням доказів, які додані до неї. Крім того, у судовому засіданні надала розписки ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 04.02.2020 про те, що вони отримали кошти у рахунок повного погашення боргу і станом на 04.02.2020 заборгованість по періодичним щомісячним платежам, за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.01.2011 у справі № 2-4439/10, відсутня та борг сплачено у повному обсязі. Також, зазначила, що судові витрати позивачі залишають за собою.

У судовому засіданні представник відповідача АТ «Черкасигаз» - Бевза М.С. зазначила, що судом було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Черкасигаз» заборгованості, який у подальшому скасовано. Після скасування даного судового наказу АТ «Черкасигаз» отримало постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (ВП № 43233910 завершене 27.03.2015) і більше до суду не пред`являлося заяв чи позовів про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості. Отже, при вирішенні даного спору покладалася на розсуд суду.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, хоча повідомлялися судом про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

У судове засідання відповідачі Придніпровський відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та ОСОБА_3 не з`явилися, хоча повідомлялися судом про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено.

У судове засідання третя особа - Друга Черкаська державна нотаріальна контора не з`явилася. 18.11.2022 до суду надійшла заява нотаріуса Демиденко О.А. про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори.

Заслухавши думку представниці позивачів та відповідача, враховуючи думку третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (на той час - Придніпровському відділі державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції) перебували виконавчі провадження відносно боржниці ОСОБА_4 : № 43233910 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Черкасигаз» заборгованості в сумі 1370,78 грн.; та ВП № 48066484 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 372 800,00 грн.

У ході виконання вказаних вище виконавчих проваджень, державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.03.2015 у ВП № 43233910 та від 31.07.2015 у ВП № 48066484, якими накладено арешт на майно ОСОБА_4 , зокрема і на квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 02.02.2016. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

За заявою ОСОБА_1 від 08.07.2016 відкрита спадкова справа №336/2016 після померлої ОСОБА_4 (номер у спадковому реєстрі 59200236), наданий Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.07.2016 за 44391701.

Разом з тим, постановою нотаріуса Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва по право на спадщину на майно, що залишилось після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до зняття арештів. Оскільки з`ясувалось, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта існують арешти на все майно, накладені на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 48066484 від 31.07.2015, яка винесена Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції у Черкаській області. Обтяження зареєстроване за № 10702746 від 06.08.2015. Також, арешт накладено на спадкову квартиру АДРЕСА_1 відповідно до постанови про накладення арешту та оголошення заборони на його відчуження Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, ВП № 43233910 від 27.03.2015. Обтяження № 9644402 від 13.05.2015.

Крім того, ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 , яка діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Михайловською А.А. 31.12.2021р. за №3229, звернувся до Другої Черкаської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті його матері ОСОБА_4 . Постановою нотаріуса від 02.02.2022р. йому відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії до зняття арештів з майна, які накладені постановами органів державної виконавчої служби, враховуючи інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про яку вказано вище.

Відповідно до листа Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 37951 від 02.12.2019 вбачається, що перевіркою бази даних АСВП встановлено, що на виконанні у Придніпровському відділі ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, станом на 19.11.2019 відсутні відкриті виконавчі провадження відносно гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також зазначено, що відносно ОСОБА_4 було відкрито ряд виконавчих проваджень, у тому числі і виконавчі провадження, у ході виконання яких накладено вищевказані арешти.

Зокрема, 27.03.2015 виконавче провадження ВП № 43233910, з примусового виконання судового наказу № 2-н/711/383/13 від 13.05.2013, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення боргу в розмірі 1370,78 грн. з гр. ОСОБА_4 на користь ПАТ «Черкасигаз», було завершено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на дату прийняття процесуального рішення), тобто повернуто виконавчий документ, оскільки неможливо з`ясувати місце проживання боржника. Борг, виконавчий збір та витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій боржником не сплачено.

Також встановлено, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.02.2015 (справа №2-с/711/17/15, провадження №711/630/15-ц) судовий наказ від 13.05.2013, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси за заявою ВАТ по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості в сумі 1256грн. 08коп. та судового збору скасований. Вказане судове рішення набрало законної сили 13.02.2015.

27.09.2016 виконавче провадження АСВП № 48066484 з примусового виконання виконавчого листа №2-254/11 від 25.06.2015, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення боргу в розмірі 372800,00 грн. з гр. ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було завершено на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на дату прийняття процесуального рішення). Виконавчий збір та витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій боржником не сплачено.

Крім того, за повідомленням державної виконавчої служби, виконавчі провадження, АСВП №№ 8406611, 39109303, 43233910, 43850329, 48066484 знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання в архіві відділу, а фактична їх відсутність унеможливлює відновлення виконавчих проваджень та проведення по них будь-яких виконавчих дій.

Також, відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки, наданого ТОВ «ВЕДИ», станом на 05.05.2021 ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , складає, без ПДВ 444080 грн. 00 коп.

До того ж, на виконання ухвали суду від 06.05.2022, судом отримано 27.05.2022 лист з додатком від Другої Черкаської державної нотаріальної контори, датований 20.05.2022 № 931/01-16, зі змісту якого вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , до нотаріуса звернулися: дочка померлої ОСОБА_1 , із заявою про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_6 ; син померлої ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини 16.07.2016. Претензії кредиторів у зазначеній вище спадковій справі відсутні. Свідоцтва про право на спадщину після померлої, не видавались.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України)

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов?язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. 6 ст. 13 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено статтею392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката, а також свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката (п. 2, 3 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивачки.

Крім того, згідно із п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України, власник майна має право пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною другою статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Крім того, частиною першою ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз?яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Вказані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей. Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За результатами розгляду справи, суд вважає, що позивачами обрано вірний спосіб захисту, враховуючи норми ст. 5 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, оскільки іншим шляхом поновити своє порушене право та майновий інтерес, не є можливим. На думку суду, через наявні арешти, які накладені постановами державних виконавців на квартиру, що находиться за адресою: АДРЕСА_2 (входить до спадкової маси), а вони, як єдині спадкоємці після смерті матері - боржниці, позбавлені можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на вказану вище квартиру, яку вони мають право успадкувати за законом, перешкоджає їм оформити спадкові права. Слід зазначити, що стягувачем за виконавчим документом №2-254/11від 25.06.2015 (відповідачка по справі ОСОБА_3 ) претензій щодо невиконання цього виконавчого документу не було заявлено, в т.ч. на час вирішення спору судом (не було пред`явлено і вимоги кредитора до нотаріальної контори). Крім того, позивачами доведено належними та допустимими доказами факт повернення грошових коштів у повному обсязі відповідачці ОСОБА_3 на виконання судового рішення, про що свідчать розписки, оригінали яких наявні саме у позивачів. Також, встановлено, що у зв`язку із скасуванням судом першої інстанції судового наказу № 2-н/711/383/13 від 13.05.2013 (стягувач ПАТ «Черкасигаз»), за яким органами державної виконавчої служби було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_4 , відсутності претензій до боржника та його спадкоємців щодо сплати заборгованості, а тому позивачі, як майбутні власники (спадкоємці) належного ОСОБА_4 майна, мають право на пред`явлення такого позову у обраний ними спосіб захисту. Крім того, встановлено, що інші спадкоємці та претензії кредиторів відсутні.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вказане судове рішення, як на думку суду, не порушує права будь-яких осіб і є законним та справедливим. Судові витрати позивачі залишили за собою, а тому їхній розподіл є недоцільним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (код НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Скасувати арешт на все майно, накладений 31.07.2015р. постановою Придніпровського ВДВС Черкаського МЮУ (номер обтяження 10702746) за виконавчим провадженням №48066484.

Скасувати арешт 1/1 квартири, що находиться за адресою: АДРЕСА_2 , накладений 27.03.2015р. постановою Придніпровського ВДВС Черкаського МЮУ (номер обтяження 9644402) за виконавчим провадженням №43233910.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 12.12.2022.

Головуючий суддя С.М. Позарецька