Справа № 529/1111/22
Провадження № 2/529/503/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря - Маліноги В.О.,

розглянувши в приміщенні суду в смт Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з останнім та стягнення з нього аліментів на утримання малолітніх дітей.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона з відповідачем ОСОБА_2 04 липня 2014 року зареєстрували шлюб, від якого мають малолітніх дітей - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя, відсутності взаємопорозуміння та поваги один до одного, шлюбні відносини з ним фактично припинено з 2021 року, при цьому відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню їхніх спільних малолітніх дітей, які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць.

Відповідно до ухвали судді Диканського районного суду Полтавської області від 19.10.2022 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у її відсутність.

Відповідач, будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі 04 липня 2014 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 40, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітніх дітей - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння між ними. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені з 2021 року, відновлювати їх позивач наміру і бажання не має. Спільне господарство сторони не ведуть.

Відповідач ОСОБА_2 , не надав суду відзиву на позов чи якихось заперечень проти нього, а також не надав заяви або клопотання про надання строку для примирення з позивачем та намір зберегти шлюб.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу.

Згідно з до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлені судом обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхньої неповнолітньої дочки, яка повинна виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, а тому, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами слід розірвати.

Крім цього, судом встановлено, що відповідач по справі є батьком малолітніх дітей, що проживають з позивачем ОСОБА_1 та перебувають на повному утриманні матері, є працездатним, ніяких матеріальних зобов`язань щодо утримання інших дітей чи непрацездатних осіб не має, але добровільно жодної матеріальної допомоги на утримання їхньої спільної малолітньої дочки не надає, хоча згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач як батько малолітньої дитини зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач не надав доказів про наявність в нього матеріальних зобов`язань щодо утримання інших дітей чи непрацездатних осіб

Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що відповідач добровільно не виконує покладеного на нього обов`язку утримувати малолітніх дітей - дочку ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 , хоча зобов`язаний утримувати останніх до їхнього повноліття, на спростування чого відповідачем не було надано суду жодних доказів, враховуючи передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини стосовно визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню та вважає за необхідне призначити аліменти на користь позивача на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення кожною дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то судовий збір по аліментній вимозі у розмірі 992 грн. 40 коп. підлягає згідно зі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, 141, 247 ч. 2, 263-265, 273, 274 ч. 4 п. 1, 279 ч. 5, 354, 355, 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 липня 2014 року Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 40.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Азербайджан, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків якого в матеріалах справи відсутній, не працюючого на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Мінгечаур Азербайджан, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , не працюючої, на утримання малолітніх дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 13 жовтня 2022 року і продовжувати до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто два) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий В.Г. Пашнєв