ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6484/22 Справа № 220/2324/21 Суддя у 1-й інстанції - Дурач О.А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого- судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» (далі - ТОВ «Укр кредит фінанс») про захист прав споживачів, мотивуючи його тим, що 24 серпня 2021 року між ним та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії 0779-6061, який він вважає недійсним в частині нарахування процентів за період з 24 серпня 2021 року по 19 червня 2022 року в розмірі 121 500 грн., оскільки даний договір, правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) від 02 серпня 2021 року, паспорт споживчого кредиту від 11 серпня 2021 року не можна вважати підписаними сторонами з дотриманням вимог ст.ст.262 ч.1, 638 ч.1 та ч.2 ст.207,1055 ЦК України; обсяг документів є значний, в документах використано мову та терміни спеціальної галузевої направленості, що робить їх складним для розуміння, а тому він, як середньостатистичний користувач фінансових послуг, не міг бути ознайомленим зі вказаними умовами. Документи, які додані до договору, не містять в собі відомостей про розмір кредиту, порядок його надання, процентну ставку та строки повернення такого кредиту, що є істотними умовами для кредитного договору. Зазначені документи не є додатками до договору, а скоріш договір містить посилання на них як бланкетну умову, а тому вони не передавалися йому як складова та невід`ємна частина договору від 24 серпня 2021 року.

Посилаючись на вказані обставини, просив захистити його права шляхом визнання частково недійсним правочину споживчого кредиту на підставі договору про відкриття кредитної лінії №70779-6061 від 24 серпня 2021 року, який укладено з ТОВ "Укр кредит фінанс", а саме в частині нарахування процентів за період з 24 серпня 2021 року по 19 червня 2022 року в розмірі 121 500 грн.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24 січня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що договір про відкриття кредитної лінії №0779-6061 від 24 серпня 2021 року, Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) від 02 серпня 2021 року, Паспорт споживчого кредиту від 11 серпня 2021 року не можна вважати підписаним сторонами з дотримання вказаних вище вимог закону. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором не підписана ні позичальником, ні кредитором. Обсяг документів договору та додатків до нього є змістовний та об`ємним. В документах використовуються мова та терміни спеціальної галузевої спрямованості, що робить їх дуже складними для сприйняття пересічним клієнтом. Отже, позивач, як середньостатистичний користувач фінансових послуг, ніяк не міг бути ознайомлений з таким доводом, об`ємним та складним за змістом документом в момент підписання договору від 24 серпня 2021 року. Зазначає, що документи, додані до договору, не містять в собі відомостей про розмір кредиту, порядок його надання, процентну ставку та строки повернення такого кредиту, що є істотними умовами для кредитного договору. Отже, недостатня та прихована інформація щодо продукту або послуги є безумовним порушенням прав споживачів, встановлених законом. Вказує, що закон пов`язує зловживання виконавця своїми правами в питаннях ознайомлення замовника з необхідною, повною та достовірною інформацію про предмет договору з недійсністю такого правочину.

Відповідачем ТОВ «Укр кредит фінанс» було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства та підписаний позивачем у відповідності до вимог Закону України "Про електронну комерцію". Позивач був належним чином ознайомлений з умовами кредитування, про що свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Зазначає, що під час укладення договору сторони діяли добросовісно і дійшли домовленості щодо всіх його умов, в тому числі про юридичну сутність договору, строк його дії, коло обов`язків і прав кожної з сторін. Волевиявлення учасників договору було вільним. Вказує, що апелянт фактично вводить суд в оману щодо розміру відсотків, які він має сплатити, оскільки останній залежить виключно від строку користування позивачем кредитними коштами. Обраний позивачем спосіб захисту, як скасування нарахування відсотків, суперечить істотним умовам кредитних відносин, оскільки відповідно до п.1.2. кредитного договору кошти позичальнику надаються на умовах платності, а отже кредит не може бути безвісотковим.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом не встановлено, але це підтверджується матеріалами справи, що 24 серпня 2021 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії, за яким кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювану кредитну лінію (далі - кредитна лінія) на наступних умовах, визначених цим договором (п.1.1).

Кредитодавець зобов`язується відкрити Кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів (далі-кредит) позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Тип кредиту - кредитна лінія (п.1.2).

Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір наданого кредиту: 13 500 грн. (п.2.1).

Кредит надається позичальнику шляхом перерахування грошової суми, вказаної у п.2.1. цього договору, позичальнику. Кредит надається позичальнику протягом 3 (трьох) днів з моменту укладання цього договору (п.2.2).

Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована (п.2.3). Розмір процентів за користування кредитом: 3% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредитом (далі - стандартна ставка). Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику кредиту до моменту повернення кредиту кредитодавцю шляхом перерахування кредиту на рахунок кредитодавця, вказаний у цьому договорі. У випадках, визначених цим договором позичальник може скористатися правом отримання зниженої процентної ставки у розмірі 2% (дві цілих, нуль десятих відсотка) (далі - Знижена ставка) від непогашеної суми Кредиту за кожен день користування Кредитом (а.2.4).

Заявлений строк користування Кредитом складає 21 календарних днів з дня отримання кредиту. Заявлений строк - це обраний позичальником в момент укладання цього договору строк користування кредитом, протягом якого може бути використано право користування Кредитом за Пільговою та/або зниженою процентною ставкою (далі - заявлений строк) (п.2.5). Реальна річна процентна ставка: 572 462% (п.2.7).

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 135 000 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 121 500 грн (п.2.8).

Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, зазначених в договорі, і на припущенні, що договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Орієнтовна реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за договором залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору (п.2.9).

Цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця (https://creditkasa.ua), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним (п.7.1).

У пункті 7.2 договору визначено, що позичальник даним підтверджує, що: 7.2.1. до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9,25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті https://creditkasa.ua, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Договір підписано сторонами, позичальником підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (а.с.21-24).

Також, позивача ознайомлено з Правилами відкриття кредитної лінії, яке є загальним для усіх договорів та які визначають порядок і умови відкриття ТОВ «Укр кредит фінанси» кредитної лінії (надання споживчих кредитів), права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору, а також регулюють відносини, що виникають між кредитодавцем і фізичною особою-позичальником, які є сторонами договору (п.1.3). Правила є невід`ємною частиною договору та разом з договором про відкриття кредитної лінії (який також є невід`ємною частиною договору) складають єдиний договір (п.1.4). Даний документ також підписано позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.24 зворот - 31).

До укладення договору про споживчий кредит позивачу надано для ознайомлення Паспорт споживчого кредиту, у якому, зокрема, зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, стандартна, пільгова та знижена відсоткова ставка, при цьому стандартна ставка - 1095% (3% в день), пільгова - 3,65% (0.01% в день), знижена 730% (2% в день), зазначена реальна процентна ставка відсотків річних: пільгова ставка 4%, знижена ставка 48 364%, стандартна ставка 572 462% ТОВ «Укр кредит фінанси`та надання інформації - 24 серпня 2021 року позивачем за допомогою електронного підпису підтверджено ознайомлення з даним документом (а.с.32-33).

Позивачем надано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної процентної ставки за договором №0779-6061 відповідно до Методики НБУ та зазначено, що чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період, грн.: з 13 вересня 2021 року по 23 травня 2022 року складає 8 505 грн., 19 червня 2022 року 15 390 грн., проценти за користування кредитом за період з 13 вересня 2021 року ро 13 червня 2022 року 8 505 грн., 19 червня 2022 року 2 430 грн (а.с.34).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що перед укладенням оспорюваного кредитного договору позивач був ознайомлений про: мету кредитування; тип відсоткової ставки; сукупну вартість кредиту; строк, на який одержано кредит; варіанти його повернення тощо. Волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, вказаний договір укладено за ініціативи позивача, при цьому останній свідомо уклав договір на зазначених у ньому умовах, на час його укладення не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його. Таким чином, при підписанні кредитного договору позивач погодився з усіма умовами даного правочину і взяв на себе зобов`язання щодо його виконання. В день підписання оспорюваного правочину позичальник отримав примірник кредитного договору, що дало йому додаткову можливість детально вивчити його умови. Оцінюючи надані суду докази, суд зазначав, що позивач отримав повну та вичерпну інформацію про умови кредитування, мав достатній час ознайомлення з нею, оспорювані позивачем умови договору не є дискримінаційними та такими, що порушують право позивача, як споживача фінансових послуг. Договір від 24 серпня 2021 року та додані до нього документи (правила відкриття кредитної лінії, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення вартості кредиту) написані розбірливим шрифтом, є зрозумілими та чіткими. Дані документи підписано позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вищевказаним положенням діючого законодавства.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Обґрунтовуючи позовну вимогу про визнання частково недійсним правочину споживчого кредиту на підставі договору про відкриття кредитної лінії №0779-6061 від 24 серпня 2021 року в частині нарахування процентів за період з 24 серпня 2021 року по 19 червня 2022 року в розмірі 121 500 грн., позивач зазначав, що кредитний договір не може вважатися підписаним сторонами, текст договору є об`ємним та незрозумілим для звичайного споживача кредитних послуг.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно з пунктом 1 частини другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (стаття 217 ЦК України).

Правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України. Положення цієї статті застосовуються також при вирішенні вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Згідно з частиною першою статті 216 ЦК України в разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що відповідно до статті 15 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 по справі №524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 тощо.

Колегія суддів зауважує, що з метою підписання кредитного договору, позивачу на його мобільний номер телефону було відправлено відповідний смс-код, який останній надав кредитодавцю в підтвердження своєї особи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що сам факт отримання кредитних коштів позивачем не заперечується, як і сам факт звернення до відповідача із проханням надати кредит та його ознайомлення із умовами кредитування, лише вказує, що вказані умови є об`ємними та викладені мовою, що не до кінця зрозуміла пересічному споживачу, що також є підставою для визнання недійсним умови договору про нарахування відсотків за користування кредитом в період з 24 серпня 2021 року по 19 червня 2022 року в розмірі 121 500 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позичальник звернувся до фінансової установи, яка спеціалізується наданням короткострокових кредитів, з метою отримання кредитних коштів, з метою повідомлення позичальника про всі істотні умови кредитування, банком було надано останньому договір про відкриття кредитної лінії №0779-6061, паспорт споживчого кредиту від 24 серпня 2021 року та Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), вказані документи підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, факт його ознайомлення із вказаними документами не заперечується позивачем.

Так, з вищевказаних документів вбачається, що позичальника було повідомлено, що у разі надання позичальнику кредиту, останній за договором споживчого кредитування зобов`язаний буде сплачувати відсотки, розмір та порядок нарахування якої було визначено в договорі та паспорті споживчого кредиту з яким він ознайомився та без будь-яких заперечень підписав. Крім того, позичальника було повідомлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складатиме 135 000 грн. та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом в розмірі 121 500 грн.

При цьому, вказаним договором встановлено, що заявлений строк кредитування складає 21 календарний день з дня отримання кредиту, заявлений строк - це обраний позичальником в момент укладення цього договору строк користування правом отримання зниженої процентної ставки у розмірі 2% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредиту. При цьому, стандартна ставка відсотків складає 3% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Таким чином, позичальника було повідомлено про загальні витрати, які будуть понесені ним у разі отримання кредиту у відповідній банківській установі, зокрема повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір відсотків, які зобов`язані будуть повернуті позичальником разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою позичальнику у кредит.

Отже, позивач ОСОБА_1 , підписуючи кредитний договір, усвідомлював, що сума отриманого кредиту складає 13 500 грн., вказані кошти останній отримує строком на 21 календарний день, під час вказаного строку діє знижена процентна ставка в розмірі 2% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредиту, тобто у разі внесення коштів з метою погашення заборгованості за тілом кредиту і розмір коштів, які підлягатимуть сплаті як відсотки порівняно зменшуватиметься.

При цьому, повідомлено, що у разі непогашення заборгованості у строк, встановлений в договорі, тобто 21 день, розмір відсотків перераховуватиметься з процентної ставки в 3% від суми заборгованості.

При цьому, умови договору та правил надання кредиту не позбавляють позивача права на дострокове повернення кредиту зі сплатою процентів за фактичний час користування кредитом.

Підписанням паспорту споживчого кредиту, ОСОБА_1 підтвердив отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі тривалого невиконання ним зобов`язань за таким договором.

Колегія суддів зауважує, що паспорт споживчого кредиту надається позичальнику до укладення кредитного договору, його метою є повідомлення позичальника про умови надання кредиту у відповідній банківській установі, у разі непогодження позичальника із викладеними у ньому умовами, остання має право відмовитися від отримання відповідної банківської послуги.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений та погодився із умовами надання кредиту, на підставі чого 24 серпня 2021 року між сторонами було укладено кредитний договір №0779-6061, в якому відображені умови надання кредиту, визначені у паспорті споживчого кредиту, останній з відповідним договором погодився про що свідчить підпис останнього.

На момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 не звертався до відповідача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився зі всіма умовами такого договору, в тому числі з тими, що оспорює.

Більш того, не дивлячись на своє гарантоване законом право на розірвання договору протягом чотирнадцяти днів з дня його підписання, користувався коштами відповідача, до суду звернувся через 4 місяці після укладення спірного договору.

За змістом статей 6,626,627,628 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, позивач мав можливість не вступати у кредитні відносини із відповідачем, якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість позивач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 засвідчив, що погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором.

Колегія суддів не вбачає підстави вважати текст кредитного договору незрозумілим, зокрема в частині визначення розміру та порядку сплати відсотків за користування кредитом.

Зазначене у сукупності свідчить про безпідставність позовних вимог щодо визнання недійсним кредитного договору в частині нарахування відсотків за користування кредитом, отже і відсутність підстав для задоволення його апеляційної скарги, зважаючи на правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду постановлене з дотримання вимог чинного законодавства, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2022 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.