Ухвала

Іменем України

11 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 754/19053/13-ц

провадження № 61-10894ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шаповалов Андрій Миколайович, на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішень судів, щодо яких порушено питання про їх перегляд за нововиявленими обставинами

у листопаді 2013 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , просило стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 038,08 дол. США, що в еквіваленті становить 256 080,37 грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 14 лютого 2008 року у розмірі 188 720,24 грн.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24 квітня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року визнано неподаною та повернуто скаржнику.

Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 липня 2014 року касаційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» відхилено, а ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 24 квітня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2021 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 28 лютого 2014 року залишено без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року замінено позивача ПАТ КБ «Надра» правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус»), а ухвалою від 02 червня 2021 року правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форт» (далі - ТОВ «ФК «Форт»).

Постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року скасовано в частині вимог до ОСОБА_2 та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки наданому банком розрахунку заборгованості, який складений за період поза межами строку користування кредитом. Зазначив, що заборгованість за відсотками та неустойкою (штрафом, пенею) за умовами договору нарахована банком безпідставно, а вимог про стягнення іншої заборгованості (зокрема, на підставі частини другої статті 625 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) позивач не заявив).

Суд апеляційної інстанції також виходив з того, що оскільки апеляційна скарга подана лише відповідачкою ОСОБА_2 , а відповідач ОСОБА_1 скарги не подав і до апеляційної скарги ОСОБА_2 не приєднався, то немає підстав для перегляду рішення суду першої інстанції, ухваленого щодо відповідача ОСОБА_1 .

Короткий зміст заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами.

На обґрунтування заяви посилався на те, що він не оскаржував в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.

Водночас Київський апеляційний суд за апеляційною скаргою ОСОБА_2 скасував заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року лише в частині вирішення вимог ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 .

Висновки суду апеляційної інстанції, викладені в мотивувальній частині постанови обставини щодо відсутності підстав для нарахування відсотків та пені поза межами строку користування кредитом не були встановлені судом першої інстанції та за своїм змістом є нововиявленими обставинами.

Короткий зміст судових рішень за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року у справі №754/19053/13-ц за позовомПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, викладені у постанові Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 червня 2021 року не є нововиявленими обставинами в розумінні положень статті 423 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Постановою Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року - без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У листопаді 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шаповалов А. М., на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року, у якій заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про скасування заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року в частині вимог до ОСОБА_1 та відмовити у задоволенні позову у цій частині.

На обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що висновки суду апеляційної інстанції, викладені у мотивувальній частині постанови Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року при перегляді заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року в частині вимог до ОСОБА_2 є істотними та не були встановлені судом першої інстанції при розгляді справи щодо стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитом як щодо нього (позичальника) так і щодо поручителя - ОСОБА_2 .

Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не було враховано той факт, що після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору, право кредитора нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення відсотків та неустойки.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, розглядаючи касаційну скаргу, та застосовані норми права

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Проаналізувавши зміст оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності чи неправильності судових рішень.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Встановлено, що у листопаді 2013 року ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , просило стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 038,08 дол. США, що в еквіваленті становить 256 080,37 грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 14 лютого 2008 року у розмірі 188 720,24 грн.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24 квітня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року визнано неподаною та повернуто скаржнику.

Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 липня 2014 року касаційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» відхилено, а ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 24 квітня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2021 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 28 лютого 2014 року залишено без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року замінено позивача ПАТ КБ «Надра» правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», а ухвалою від 02 червня 2021 року правонаступником -ТОВ «ФК «Форт».

Постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року скасовано в частині вимог до ОСОБА_2 та ухвалено нове рішення про відмову у позові. В іншій частині рішення залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки наданому банком розрахунку заборгованості, який складений за період поза межами строку користування кредитом. Зазначив, що заборгованість за відсотками та неустойкою (штрафом, пенею) за умовами договору нарахована банком безпідставно, а вимог про стягнення іншої заборгованості (зокрема, на підставі частини другої статті 625 ЦК України позивач не заявив).

Суд апеляційної інстанції також виходив з того, що оскільки апеляційна скарга подана лише відповідачкою ОСОБА_2 , а відповідач ОСОБА_1 скарги не подав і до апеляційної скарги ОСОБА_2 не приєднався, то немає підстав для перегляду рішення суду першої інстанції, ухваленого щодо відповідача ОСОБА_1 .

Висновки апеляційного суду щодо неможливості нарахування відсотків та неустойки у цій справі заявник вважає нововиявленими.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із частиною другою статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами, суди обґрунтовано виходили з того, що висновки, викладені у постанові Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні положень пункту першого частини другої статті 423 ЦПК України.

Відхиляючи відповідні аргументи заявника, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді.

Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Такий вказаний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13.

Встановлено, що ОСОБА_1 не скористався правом на апеляційне оскарження заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року, а обставини, на які він посилається як на нововиявлені, могли бути предметом перевірки саме у процедурі перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, а не в порядку перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Pravednaya v. Russia» (Праведна проти Росії) від 18 листопада 2004 року).

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що обставини, викладені у постанові Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року за результатами розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 червня 2021 року, не є нововиявленими обставинами в розумінні положень статті 423 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги також зводяться до незгоди з рішеннями судів попередніх інстанцій, з вирішення спору по суті.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не можна розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (справа «Ryabykh v. Russia» (Рябих проти Росії), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на порушення судами норм процесуального права, а зводиться до незгоди заявника з ухваленим судовим рішенням, законність та обґрунтованість яких доводами касаційної скарги не спростована.

Висновки

Отже, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для визнання касаційної скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шаповалов А. М., необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шаповалов Андрій Миколайович, на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

Г. І. Усик