Справа № 308/330/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Лемак О.В.,

за участі секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації),-

В С Т А Н О В И В:

АТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації).

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 29.10.2019 між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ТОВ «Джейбіл Сьоркіт Юкрейн Лімітед» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.1537159.707. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Toyota Corolla, д.н. НОМЕР_1 .

Вказує, що 02.02.2020 по вул. П. Карпатського, 34, в с. Минай, Ужгородського району відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Toyota Corolla, д.н. НОМЕР_1 та автомобілем Volkswagen Passat, д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Toyota Corolla, д.н. НОМЕР_1 , що підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2020 справа №308/1714/20.

Враховуючи наявність Договору страхування представник власника пошкодженого Застрахованого ТЗ звернулось до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Toyota Corolla, д.н. НОМЕР_3 , було проведено його огляди, про що складено акт огляду пошкодженого ТЗ та отримано рахунок на оплату №ВИР0016245, згідно з якого вартість ремонту пошкодженого ТЗ Toyota Corolla, д.н. НОМЕР_1 складає 49 533,52 грн., а також складено ремонту калькуляцію №539, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого Toyota Corolla, д.н. НОМЕР_1 складає 49 533,52 грн.

ПрАТ «СК «Альфа Страхування» складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №0190.206.20.02 на суму 49 533,52 грн., яку було виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжними дорученнями №8159.

Зазначає, що враховуючи, що винуватцем ДТП є відповідач, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ПЕРША», згідно Полісу № А03070385 позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу.

Згідно Поліса № AО3070385 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 130 тис, грн., ПрАТ «СК «ПЕРША» виплатило позивачу лише частину страхового відшкодування в розмірі 36 412,70 грн., що підтверджується виписками з особового рахунку позивача.

Вказує, що оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 49 533,52 гривень, при цьому Полісом № А03070385 покрито лише частину шкоди на суму 36 412,70 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 13 120,82 грн, = 36 412,70 грн. - 49 533,52 грн.

На підставі викладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» (Код ) 13 120,82 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації), а також 2270 грн. судового збору.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

18.04.2022 від представника відповідача адвоката Косаковського В.О., надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просив у задоволенні позовної заяви відмовити. Відзив обґрунтовує тим, що не отримавши повного відшкодування від Страхової компанії в межах максимальної суми страхового відшкодування, позивач мав звернутися до такої страхової компанії для відшкодування відповідної шкоди, оскільки на його думку понесені витрати були значно більшими за страхове відшкодування, але не перевищували максимального розміру такого, який страхова компанія зобов`язалася відшкодувати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому подав клопотання, в якому просить справу розглянути за його відсутності, а також не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судові засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, від його представника адвоката Косаковського В.О. надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.02.2020 року о 12 год. 30 хв., ОСОБА_2 по вул. П.Карпатського, 34, в с. Минай, Ужгородського району під час керування автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Tоyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду, в результаті чого, автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збиткам. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вина відповідача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наслідками вищезазначеної ДТП підтверджується копією постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2020 року у справі № 308/1714/20.

В силу приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З доданих позивачем доказів судом встановлено, що 29.10.2019 між ПрАТ Страхова компанія «Альфа Страхування» та ТзОВ «Джейбіл Сьоркіт Юкрейн Лімітед» укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу .

Згідно страхового акту №0190.206.20.02, складеного 28 лютого 2020 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування», сума страхового відшкодування становить 49 533,52 грн.

Вказана сума була виплачена 28 лютого 2020 року, що підтверджується копією платіжного доручення №8159.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований ПрАТ «СК «Перша» на підставі полісу АО3070385.

24 липня 2020 року ПрАТ «Перша» було здійснено на користь ПрАТ «СК «Альфа Страхування» виплату страхового відшкодування в розмірі 36 412,70 грн.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду,зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.

Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України від 01липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Посилання представника відповідача про те, що не отримавши повного відшкодування від Страхової компанії в межах максимальної суми страхового відшкодування, позивач мав звернутися до такої страхової компанії для відшкодування відповідної шкоди, оскільки на його думку понесені витрати були значно більшими за страхове відшкодування, але не перевищували максимального розміру такого, який страхова компанія зобов`язалася відшкодувати, суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Такі законодавчі обмеження встановлені статтею 29 Закону № 1961-ІV. Так статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Тобто ПрАТ «Перша» була обмежена законом у виплаті страхового відшкодування ПрАТ «СК «Альфа Страхування» у повному обсязі завданої майнової шкоди, а мала виплати страхове відшкодування лише з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 13 120,82 грн., а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись 993,1191 ЦК України ст.ст.5,12,141,263-265,274-279 ЦПК України, ст. ст. , суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (м. Київ, вул. Рибальська, 22, ) майнову шкоду в порядку регресу (суброгації) в розмірі 13 120,82 (тринадцять тисяч сто двадцять гривень 82 коп.), а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуюча О.В. Лемак