15.11.2022
Справа № 331/5427/21
Провадження № 2/331/264/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.

за участю секретаря Мироненко О.В.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді по справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та припинення права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та припинення права власності.

В судовому засіданні 11.11.2022 представник позивача заявив відвід головуючому по справі, а 14.11.2022 на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Жукової О.Є..

Заява обґрунтована тим, що у сторони позивача наявні сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді , оскільки суддею Жуковою О.Є. розглядалася аналогічна справа 331/5317/21за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання договору недійсним та припинення права власності, і рішенням у вказаній справі в задоволенні його позовних вимог було відмовлено. Крім того, під час судового засідання 11.11.2022 судом було з порушенням норм ЦПК України в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження по справі, з метою встановлення кола належних відповідачів, відмовлено.

Судом вирішено питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши заяву позивача, вважає за необхідне задовольнити її з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно з частиною 1 п. 5 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, серед іншого є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об"єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до так і після відкриття провадження у справі.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначаються завдання суду. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Згідно ч. 7 ст. 56 "Закону України Про судоустрій і статус суддів", суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до пункту 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішені спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

Для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом.

Вищенаведені факти участі судді у розгляді справ за участю тих самих сторін, а також наявність судового рішення про відмову у задоволенні позову в аналогічній справі можуть створити враження в учасників, що в судді вже склались певні суб`єктивні внутрішні переконання щодо цих правовідносин сторін, що, в свою чергу, може зашкодити всебічному, повному, неупередженому та об`єктивному розгляду справи.

Враховуючи, що суддею Жуковою О.Є. вже було розглянуто справу 331/5317/21за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання договору недійсним та припинення права власності, в якій судом було досліджено аналогічні обставини недійсності оспорюваного договору, з метою унеможливлення виникнення у сторін будь яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, а також , з метою виключення всіх обставин, які можуть в подальшому викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід головуючого.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч.1 ст. 36, ст. 40, ст.ст. 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Жукової О.Є. задовольнити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та припинення права власностіпередати до канцелярії Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для вирішення питання про передачу іншому судді, у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Жукова О.Є.