справа № 462/7003/22
УХВАЛА

13 грудня 2022 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем ОСОБА_2 , який був зареєстрований 05.03.2016 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції та визначити місце проживання після розірвання шлюбу сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком за його зареєстрованим місцем проживання.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддею встановлено, що така подана із порушенням вимог, визначених чинним цивільним процесуальним законодавством.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору на суму 992 грн. 40 коп.

Однак, як вбачається із змісту прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру - розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Таким чином, позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1984,80 грн, тобто по 992,40 грн за кожну позовну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір лише за одну позовну вимогу, а заявлено дві позовних вимоги немайнового характеру, позивачу слід доплатити 992,40 грн судового збору.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли у позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно абз. 2 пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення із позовом складає відповідно 908 грн. 00 коп.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Верховний Суд у своїй постанові від 15.01.2020 року у справі № 200/952/18 (провадження

№ 61-14859св19) також вказував, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Як вбачається із позовної заяви та долучених до неї матеріалів така не містить відомостей про звернення позивача до органу опіки та піклування районної адміністрації з приводу доцільності визначення місця проживання дитини або вмотивованої відмови даних органів у розгляді його звернення, жодних відомостей щодо обстеження умов проживання дитини, що були проведені компетентними органами та характеристики з місця роботи і місця проживання, інші документи, що характеризують батьків і їх відношення до дитини, поведінку за місцем роботи і за місцем проживання, а також акти обстеження житлових умов батьків, на предмет визначення місця проживання дитини.

При визначенні кола учасників справи позивачем відповідний орган опіки та піклування до участі у справі не залучено.

Крім того, у відповідності до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до змісту ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Із змісту позовної заяви спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини не вбачається, позивач про наявність такого не зазначає, позовну вимогу в цій частині обгрунтовує лише ймовірністю наміру відповідача у справі виїзду за кордон, відтак за відсутності спору щодо визначення місця проживання дитини сторони не позбавлені можливості добровільно врегулювати це питання у досудовому порядку шляхом укладення нотаріально посвідченого договору про визначення місця проживання дитини та способів участі обох батьків у її вихованні.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для їх усунення.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Позивач має право протягом п`яти днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху письмово усунути вказані недоліки.Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали у справі № 462/7003/22.

Суддя Б.М.Гедз