№ провадження 2/208/572/22
УХВАЛА

Іменем України

14 жовтня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Івченко Т.П.,

за участю: секретаря судового засідання Задьори В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро», Криничанської районної інспекції Державного технічного нагляду «про визнання свідоцтва та договору недійсними», -

встановив:

28 вересня 2018 року до Печерського районного суду м. Києва звернувся звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро», Криничанської районної інспекції Державного технічного нагляду «про визнання свідоцтва та договору недійсними».

03.10.2018 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва позовну заяву залишено без руху.

30.11.2018 року на виконання ухвали від 03.10.2018 року позивачем подано заяву про усунення недоліків.

03.12.2018 року Ухвалою Печерського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро», Криничанської районної інспекції Державного технічного нагляду «про визнання свідоцтва та договору недійсними» направлено за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

02.09.2020 року Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро», Криничанської районної інспекції Державного технічного нагляду «про визнання свідоцтва та договору недійсними» направлено за підсудністю до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

22.10.2020 року Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано в провадження судді Івченко Т.П.

27.10.2020 року Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П. по справі відкрито провадження, по справі встановлено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та справу призначено в підготовче судове засідання.

27.10.2020 року на адресу сторін судом було направлено повідомлення про призначення справи у підготовче судове засідання на 05.11.2020 рік та копію Ухвали про відкриття провадження.

04.03.2021 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

04.03.2021 року на адресу сторін судом було направлено повідомлення про призначення справи у судове засідання на 04.05.2021 рік та копію Ухвали про закриття підготовчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи сторони повідомлялись належним чином про час, місце та дату розгляду справи у судових засіданнях (справу до розгляду було призначено 8 разів, а саме на 04.05.2021р., 11.08.2021 р., 18.11.2021р., 10.02.2022р, 04.04.2022р., 09.06.2022р.,21.09.2022р, та 14.10.2022р.), відповідно до вимог ст.130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи ( а.с. 65,66, 82, 84, 86), не зважаючи на це, жодного разу а ні Позивач, а ні Відповідачі в судові засідання не з`явились, обставини своєї відсутності суду не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направляли.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Згідно із п. 2 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи.

У ч.5 ст. 130 ЦПК України зазначено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Стаття 223 ЦПК України, яка, зокрема, передбачає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, стосується розгляду справи по суті.

У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі N 759/15271/17 (провадження N 61-14373св19) зроблено правовий висновок стосовно застосування положень пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України та зазначено, що аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі N 761/8849/19 (провадження N 61-21428св19), від 18 січня 2021 року у справі N 760/22245/18 (провадження N 61-15715св19), від 20 січня 2021 року у справі N 569/5089/17 (провадження N 61-19799св19), від 10 лютого 2021 року у справі N 598/2250/19 (провадження N 61-19688св20).

Таким чином, з урахуванням зазначених норм права та з дотриманням релевантної судової практики Верховного Суду, суд дійшов висновку, що оскільки справа призначена до судового розгляду по суті, є підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду з застосуванням пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Згідно із п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, вказані положення процесуального закону не передбачають з`ясування причин повторної неявки позивача у судове засідання, а мають імперативну норму щодо залишення позову без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Одночасно, застосовуючи відповідно ЦПК України, статтю 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" (Seryavin and others v. Ukraine, N 4909/04, § 58).

Таким чином, оскільки позивач жодного разу не з`явився в судові засідання, коли справа перебувала у провадження судді Івченко Т.П., які були призначені по справі № 757/47895/18-ц на 04.05.2021р., 11.08.2021 р., 18.11.2021р., 10.02.2022р, 04.04.2022р., 09.06.2022р., 21.09.2022р, та 14.10.2022р., будучи належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро», Криничанської районної інспекції Державного технічного нагляду «про визнання свідоцтва та договору недійсними» залишити без розгляду.

Керуючись ст. 44, ч.5 ст. 223, п.3 ч.1 ст. 257, ст. ст. 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро», Криничанської районної інспекції Державного технічного нагляду «про визнання свідоцтва та договору недійсними» - залиши без розгляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя Івченко Т. П.