Справа № 456/4463/21
Провадження № 2/456/320/2022
УХВАЛА

про відмову в призначенні судової почеркознавчої

та судової психологічної експертиз

30 травня 2022 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

з участю представника позивача - адвоката Вальчук М.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої та судової психологічної експертиз,

в с т а н о в и в :

Представник позивача адвокат Вальчук М.М. в інтересах ОСОБА_2 , уточнивши позовні вимоги, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 107 000 (сто сім тисяч) Євро, що еквівалентно станом на день звернення з позовом до суду за офіційним курсом НБУ 3 371 570 (три мільйони триста сімдесят одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 303 441 (триста три тисячі чотириста сорок одна) грн. 30 коп. та завдану моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. Судові витрати покласти на відповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 30.09.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить суд призначити судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: 1. Чи виконано рукописний текст у розписці від 19 червня 2018 року ОСОБА_1 ; 2. Чи виконано рукописний текст у розписці від 19 червня 2018 року під впливом збиваючих факторів (природних, штучних)? Крім цього, просить суд призначити судову психологічну експертизу з застосуванням комп`ютерного поліграфа, на вирішення експерта поставити наступні питання: 1. Чи виявляються в ході дослідження із застосуванням подіграфа у ОСОБА_1 реакції, які свідчать про те, що розписка від 19 червня 2018 року складена під впливом психологічного тиску та була безгрошовою? 2. Чи виявляються в ході дослідження із застосуванням поліграфа у ОСОБА_1 реакції, які свідчать про те, що ОСОБА_1 не отримувала коштів від ОСОБА_2 .?

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Вальчук М.М. в судовому засіданні подала письмове заперечення на клопотання про призначення експертиз, просить в задоволенні клопотання відмовити.

Суд, заслухавши сторони та оглянувши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Відповідно до пунктів 5, 7, 8 частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

За змістом положень статей 102, 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу.

Суд вважає, що особа, яка подає позовну заяву, вправі очікувати від суду застосування вказаних норм процесуального законодавства, які надають їй право звернення з позовом із можливістю подальшого вирішення процесуальних питань щодо визначення предмета доказування, надання та витребування доказів в установленому порядку.

Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення процесуального закону, яке б гарантувало особі право на судовий захист, зокрема звернення з позовною заявою до суду відповідно до приписів частини першої статті 4 ЦПК України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи, не маючи на меті захист суспільних інтересів.

У справі № 191/2592/19-ц від 11.08.2021, Верховний Суд погодився з тим, що такого роду клопотання як призначення експертизи у справі, за правилами статті 189 ЦПК України, повинні бути заявлені на стадії підготовчого провадження. Разом з тим, з огляду на конкретні обставини цієї справи, Верховний Суд, дійшов переконання, що відмова у справі у призначенні судом судово-технічної експертизи для визначення за часом як виготовлена розписка, у якій послідовності виконувались її реквізити (підпис та друк тексту) не дозволило встановити дійсні обставини, відповідно виконати завдання правосуддя щодо справедливого розгляду справи, що відповідно є проявом надмірного формалізму. урахуванням наведеного, призначення судово-технічної експертизи у цій справі, з урахуванням суті заперечень сторони відповідача, було необхідним з метою справедливого розгляду справи, оскільки відповідач, вказуючи на те, що ніяких коштів не позичала у позивача, могла і не очікувати такого висновку судово-почеркознавчої експертизи, а отже, суд, керуючись положеннями цивільно-процесуального законодавства, для встановлення істинності у справі та з метою виконання завдань правосуддя, міг призначити судово-технічну експертизу навіть на стадії розгляду справи по суті, оскільки згідно з аксіомою цивільного судочинства «Aucupia verborum sunt judice indigna - Буквоїдство нижче гідності судді». Дії суду, що сприяють встановленню істини у справі, в жодному разі не повинні сприйматися як дії щодо захисту однієї із сторін процесу. Цивільний процес є формою реалізації правосуддя, яка забезпечує і гарантії здійснення правосуддя, і гарантії права громадян на судовий захист. Такий зв`язок правосуддя і цивільного судочинства пояснює їх принципову єдність як змісту і форми. Правосуддя через процес необхідно розглядати як доступність, що полягає у певному стандарті, який відбиває вимоги справедливого та ефективного судового захисту, що конкретизується в належних судових процедурах, розумних строках, і безперешкодного звернення усякої заінтересованої особи до суду. Суд має сприяти у вирішенні спору, а тому призначення у справі експертизи на стадії розгляду справи по суті, не становить порушення таким судом норм процесуального права. Відмова суду у призначенні експертизи лише з підстав порушення стороною стадійності заявлення такого клопотання, не дало можливості суду встановити з достатнім ступенем вірогідності обставини справи та переконатись у тому, що позивач і відповідач знайомі люди, і позивач дійсно надав у борг відповідачці кошти, а відповідач отримала ці кошти та зобов`язувалась їх повернути.

За змістом ст. 84 ЦПК України, клопотання про призначення експертизи у порядку витребування доказів повинно подаватися стороною у справі у письмовій формі із дотриманням вимог передбачених вказаною статтею.

В такому письмовому клопотанні також повинно бути зазначене обґрунтування неможливості подання такого доказу у строк передбачений частиною 2 статті 83 ЦПК України, а суд повинен дати оцінку такому обґрунтуванню.

Оглядом матеріалів справи встановлено, що впродовж тривалого часу у справі триває підготовче судове засідання, подаючи відзив на позовну заяву відповідач не заперечувала факту написання нею розписки, наведене стверджується і клопотанням про призначення експертиз, в якому відповідач суперечить сама собі, з одного боку ставлячи на вирішення почеркознавчої експертизи питання про те, чи це вона написала розписку, а з другого боку- на вирішення психологічної експертизи питання про те, чи писала вона розписку під впливом певних обставин, що свідчить на думку суду про намір відповідача затягти судовий розгляд справи та порушити розумні строки, визначені ст.28 ЦПК України.

Експертиза призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші докази, які знаходяться у матеріалах справи, чи неможливо застосувати інші засоби доказування.

Обов`язок доказування покладається на сторін, це положення є найважливішою складовою принципу змагальності і воно не повинно безпідставно обмежуватись.

Зазначений правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року у цивільній справі № 761/10577/14-ц.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Жук проти України (Заява N 45783/05) від 21 жовтня 2010 р. (пункт 25) Суд нагадує, що принцип процесуальної рівності сторін, один із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду, вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти свою позицію за таких обставин, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище по відношенню до протилежної сторони. Це, в принципі, означає надання сторонам судового процесу можливості ознайомитись з усіма пред`явленими доказами і зауваженнями та прокоментувати їх, навіть якщо вони надані незалежним представником державної юридичної служби з метою здійснення впливу на рішення суду.

Як визначив Європейський Суд з прав людини у справі Ноймайстер проти Австрії (1968 рік), кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості та жодна із сторін не повинна мати якихось вагомих переваг над опонентом.

Європейський Суд з прав людини визнав порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у випадках, коли національні суди ухвалювали рішення, коли було відмовлено у можливості представити певні докази (справа Мантованеллі проти Франції 1997 рік), зокрема, висновки експертів (справа Бьоніш проти Австрії (п. 32 рішення від 06 травня 1985 року).

Ключовим у принципі рівних можливостей є те, що суди мають довести готовність забезпечувати ефективне здійснення прав, гарантованих у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (Заява № 61679/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово констатував у своїх рішеннях, що недотримання порядку призначення проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

За таких обставин призначення по справі судової почеркознавчої експертизи не сприятиме реалізації завдань цивільного судочинства, оскільки виходячи з підстав і предмету позову, позиції відповідача впродовж судового розгляду справи, яка впродовж тривалого часу не заперечувала факту написання нею розписки, висновки такої експертизи в контексті спірних відносин можуть порушити розумні строки розгляду справи, оскільки відповідач факту написання розписки не заперечувала.

Щодо призначення у справі судової психологічної експертизи з застосуванням комп`ютерного поліграфа, суд зауважує таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до вимог п. 6.8 Розділу VI Наказу Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за № 705/3145 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», з метою отримання орієнтувальної інформації можуть проводитися опитування із застосуванням спеціального технічного засобу комп`ютерного поліграфа.

Пунктом 6.8.1 Розділу VI Інструкції № 53/5 передбачено, що предметом опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа є отримання орієнтувальної інформації щодо: ступеня ймовірності повідомленої опитуваною особою інформації; повноти наданої опитуваною особою інформації; джерела отриманої опитуваною особою інформації; уявлень опитуваної особи про певну подію; іншої орієнтувальної інформації, необхідної для конструювання версій розслідування певних подій. Згідно з вимогами п. 6.8.2 Розділу VI Інструкції №53/5 такі опитування можуть проводитись тільки за наявності письмової згоди особи, яка проходитиме опитування.

За визначенням поліграф (детектор брехні) є різновидом психофізіологічної апаратури і являє собою комплексну багатоканальну апаратну методику реєстрації змін психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред`явлення за спеціальною схемою певних психологічних стимулів; аналіз інформації, отриманої від людини в процесі опитування за допомогою поліграфа, як стверджується, дає змогу одержувати необхідну орієнтувальну інформацію та виявляти ту, яку людина приховує.

Поліграф - це багатоканальний осцилограф, який проводить одночасний запис показників кров`яного тиску, дихання, рухових реакцій, робить електрокардіограму тощо. Водночас, на основні чотири показники, які вимірюються поліграфом (артеріальний тиск, пульс, потовиділення, частота дихання) впливає велика кількість емоцій, в тому числі радість, ненависть, печаль, тривога, депресія. Зв`язок цих параметрів у сукупності із намірами безперечного обману до цього часу наукою не доведено. При цьому слід зазначити, що поліграф не читає думки, а лише реєструє фізіологічну активність та зміну її параметрів. Він виявляє не брехню, а лише збудження, яке з певною долею вірогідності може свідчити про неправду. По фізіологічним реакціям не можна точно встановити природу процесу, що їх викликав (позитивна чи негативна емоція, біль, якісь асоціації, брехня, переляк).

Тобто, судова експертиза із застосуванням спеціального технічного засобу комп`ютерного поліграфа - це різновид психологічної експертизи, яка проводиться у вигляді дослідження експертом - поліграфологом на основі спеціальних знань з використанням комп`ютерного поліграфа психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред`явлені в ході дослідження стимули з метою перевірки достовірності інформації, що надається досліджуваною особою. Положеннями чинного цивільного процесуального законодавства не передбачена можливість перевірки правдивості показань учасників справи із застосуванням поліграфа (детектора брехні) або прийняття судом в якості доказу отриманих таким чином відомостей, які носять орієнтовний характер.

Аналіз чинного законодавства дає підстави констатувати, що законодавець дозволяє використовувати поліграф у вузькому професійному колі (Інструкція про порядок використання поліграфів у Національній поліції України, затверджена Наказом МВС України від 13.11.2017 № 920, Порядок проведення психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфа у Державному бюро розслідувань, затверджений постановою КМУ від 11.05.2017 № 449, Положення про психологічне забезпечення в Національній гвардії України, затверджене Наказом МВС України від 08.12.2016 №1285, тощо).

Отже, оскільки висновок психофізіологічного опитування особи з використанням поліграфа не відноситься до висновків експерта чи документів в розумінні доказів та доказування, результати перевірок на поліграфі мають орієнтовне значення, а висновки мають ознаки вірогідності, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про призначення психофізіологічної експертизи із застосуванням комп`ютерного поліграфа відносно відповідача.

Крім цього відсутні підстави і для задоволення вказаного клопотання враховуючи предмет та підстави позову, суд вважає, що судова психологічна експертиза про призначення якої просить відповідач, не забезпечить встановлення обставин, які є предметом судового розгляду.

Крім цього суд зауважує, що при вирішенні питання про призначення експертиз, суд не оцінює докази, які містяться в матеріалах справи, оскільки такі судом не досліджувалися і оцінка таких може бути надана лише у нарадчій кімнаті, суд лише оцінює обставини, які визнаються учасниками справи, в заявах по суті справи, та поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Керуючись ст.ст. 43, 103, 260, 353 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Відмовити відповідачу ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої та судової психологічної експертиз у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Головуючий суддя В.Л.Бучківська