Справа № 639/3507/22
Провадження № 2/639/1680/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року

Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, суд -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 і просить суд розірвати шлюб, укладений 10.07.2009 року між нею та відповідачем, актовий запис №27, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не нижче 50% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 10 липня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 27.

Позивач зазначає, що спільне життя у сторін не склалося, у зв`язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, втрачені почуття любові та поваги. Подружні стосунки припинені давно, сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що дитина проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Позивач забезпечує сина всім необхідним для його розвитку. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і була вимушена звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання.

В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи в її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач у судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому просив розглянути справу без його участі та зазначив. щовизнає позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши що час від часу надає матеріальну допомогу шляхом банківських переказів та особисто в руки. Не визнає вимогу щодо стягнення з нього витрати на сплату судового збору, оскільки вважає що спір виник з вини позивача.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 10 липня 2009 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, Україна, актовий запис № 27, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім*ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю.

За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач, у позовній заяві, просила суд залишити прізвище без змін.

Також, позивач просила суд стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилася дитина ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 09 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с. 12).

Позивач у своїй позовній заяві зазначила, що дитина проживає разом із нею, та знаходиться повністю на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку, враховуючи визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини повністю відповідають вимогам закону, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (а.с.1) в розмірі 496,20 грн., а іншу частину судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 496,20 грн. - стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Крім того, з відповідача на корить держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн., оскільки за вимогу про стягнення аліментів позивач була звільнена від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5 , 12, 13, 76-81, 133, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110-115, 180-183 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 10 липня 2009 року у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, Україна, актовий запис № 27.

Після розірвання шлюбу, ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 50% про житнього мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.11.2022 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Рішення суду у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Новобаварському районі м. Харкова повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок відповідно до квитанції про сплату №0.0..1 від 07.11.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 13.12.2022.

Суддя С.О. Рубіжний