Cправа № 127/2-1807/2010
Провадження № 6/127/303/22
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Голодняк В.Ф.,

представника боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства "БМ Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення коштів за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «УФК» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства "БМ Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення коштів за кредитним договором.

Заяву мотивовано тим, що 21.04.2010 року Ленінським районним судом м.Вінниця позов ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. У подальшому Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2019 року було замінено стягувача у виконанні рішенні Ленінського районного суду м.Вінниця від 21.04.2010 року з ПАТ «БМ Банк» на ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 15.02.2022 року між ТОВ «УФК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» було укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 15.02/2022_ГКФ, згідно якому право вимоги за кредитним договором № 1/26/050308 від 05.03.2008 року укладеним між ТОВ «БМ Банк» та ОСОБА_4 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «УФК». За таких обставин, заявник просив суд замінити Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» на його правонаступника ТОВ «Українська факторингова компанія» у виконавчому проваджені з примусового виконання виконавчого листа № 127/2-1807/2010 про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Представник заявника в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд заяви у відсутність представника.

В судовому засіданні представник боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_1 заперечував щодо задоволення заяви. Вважає, що заміна сторони у виконавчих провадженнях із ПАТ «БМ Банк» на ТОВ «Гроуф Факторинг» відбулися неналежним чином.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Вінниця від 21.04.2010 рокупозов ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на користь ВАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором №1/26/050308 від 05.03.2008 року в загальній сумі 107 280,66 доларів США, що еквівалентно 858 288,19 грн., а також судовий збір у сумі 1 700,00 грн., та витрати на ІТЗ розгляду справи у сумі 120,00 грн. (т.1, а.с.52).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2019 року замінено сторону виконавчого провадження стягувача з публічного акціонерного товариства «БМ Банк» на його правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «Гроуф Капітал Факторинг» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 21.04.2010 року справі №2-1807-2010 (т.1, а.с.172-173).

Вищевказаними рішенням суддів встановлено матеріально-процесуальні підстави для стягнення з відповідачів заборгованості та у подальшому заміни сторони у виконавчому провадженні. Крім того, Заочне рішення суду від 21.04.2010 року та Ухвала суду від 22.05.2019 року набрали законної сили.

У свою чергу, 15.02.2022 року між ТОВ «УФК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» було укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 15.02/2022_ГКФ, згідно якому право вимоги за кредитним договором № 1/26/050308 від 05.03.2008 року укладеним між ТОВ «БМ Банк» та ОСОБА_4 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «УФК» (т.2, а.с.4-8).

Крім того, суд враховує, що боржники змінили свої прізвища, а саме: з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_2 », та відповідно « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_3 », що підтверджується паспортами громадян України (т.2, а.с.61-62).

Відповідно до правової позиції, висловленої ВСУ в постанові від 20 листопада 2013 року у справі N 6-122цс13, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону № 606-XIV, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (месія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ІДК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Згідно із п. п. 1,2 ч. 1ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Пунктом 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направленні за належністю або поверненні його стягувачу чи до суду.

Пунктом 2.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України), передавальний акт комісії з припинення юридичної особи (статті 104, 106 ЦК України), правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті 512, 513, 520, 521 ЦК України).

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що стадія виконавчого провадження передбачає собою вчинення її стороною (стягувачем) певних дій щодо її початку, а саме звернення з відповідною заявою. Заміна стягувана за рішенням суду можлива лише на стадії виконавчого провадження після його відкриття, та за умови, що правонаступник отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право сторони виконавчого провадження.

У порядку цивільного судочинства суд може замінювати сторону у виконавчому провадженні лише у тих випадках, якщо примусове виконання проводиться за виконавчим документом, виданим судом при розгляді цивільної справи.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для заміни стягувача з ТОВ «ГРОУФ Капітал Факторинг» на його правонаступника ТОВ «УФК».

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 260, 261, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі, з виконання рішення Ленінського районного суду Вінницької області від 21.04.2010 року по справі №127/2-1807/2010 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гроуф Капітал Факторинг" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" відносно боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: