КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження №22-ц/824/7618/2022
У Х В А Л А

27 жовтня 2022 року м. Київ

Справа № 753/24191/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

вирішуючи у відкритому судовому засіданні в залі суду питання про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Школи І-ІІІ ступенів № 111 ім. С. А. Ковпака Дарницького району м.Києва про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення,

встановив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Школи І-ІІІ ступенів № 111 ім. С. А. Ковпака Дарницького району м. Києва про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення її від роботи від 08.11.2021 та стягнення середнього заробітку за весь період відсторонення від роботи.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні 27 жовтня 2022 року апеляційним судом поставлено на обговорення питання про зупинення апеляційного провадження до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21, що виникла з аналогічних правовідносин.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не заперечувала проти зупинення апеляційного провадження.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути питання про зупинення апеляційного провадження за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає зупиненню, враховуючи наступне.

Звертаючись до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення її від роботи від 08.11.2021 та стягнення середнього заробітку за весь період відсторонення від роботи, позивач посилалась на те, що з 01 серпня 1980 року позивач перебуває в трудових відносинах з Школою І-ІІІ ступенів № 111 ім. С. А. Ковпака Дарницького району м. Києва, з 01.09.1989 року відповідно до наказу № 86 від 25.08.1989 року займає посаду вчителя української мови та літератури. У листопаді 2021 року відповідач повідомив про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 з наданням документу про вакцинацію або надання документу про заборону вакцинації. 09.11.2021 року позивачу вручений наказ від 08.11.2021 про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати.

Посилаючись на відсутність жодного документу укладеного між сторонами, який зобов`язує її робити профілактичні щеплення проти COVID-19, які не є обов`язковими, вважає, що діючим законодавством не передбачено повноважень відповідача на відсторонення її від роботи з підстав відсутності профілактичних щеплень, посилаючись на положення Конституції та принцип верховенства права, просить суд визнати незаконним та скасувати наказ про відсторонення від роботи та стягнути середній заробіток за весь період незаконного відсторонення.

Підставою відмови судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог є те, що в даному випадку, обов`язкова вакцинація позивача з подальшим її тимчасовим відстороненням через відсутність щеплення, тимчасово обмежило її право на працю з огляду на суспільні інтереси.

Також суд першої інстанції посилався на постанову Верховного Суду від 10.03.2021 року у справі №331/5291/19, відповідно до якої, вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою, тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави тобто було виправданим. Держава, встановивши відсторонення педагогічних працівників від виконання обов`язків, які не мають профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі й самих дітей.

Враховуючи те, що відсторонення від роботи позивача є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків та на період відсторонення від роботи позивача , робоче місце за працівником зберігається, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що 03 серпня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду своєю ухвалою передав справу № 130/3548/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на частину п`яту статті 403 ЦПК України, якою передбачено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Друга судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що національне законодавство з питань відсторонення від роботи у зв`язку з ухиленням від профілактичних щеплень та запроваджене підзаконними актами регулювання відсторонення від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, нечітке та взаємосуперечливе.

Відтак, для забезпечення сталості та формування єдиної правозастосовчої практики з розгляду подібних справ, Друга судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду й поставила на вирішення такі питання:

(1) чи є правомірним, без прийняття органом законодавчої влади відповідного закону, шляхом прийняття підзаконних актів, встановлення обмежень права на працю в Переліку № 2153 та Постанові КМУ № 1236, яке полягає в встановленні обов`язковості профілактичних щеплень проти COVID-19 для певних працівників та запровадженні спеціального порядку відсторонення від роботи працівників, які відмовились або ухилились від профілактичних щеплень проти COVID-19;

(2) чи є порушенням вимоги рівності конституційних прав та дискримінаційним встановлення додаткових обмежень в Переліку № 2153, що полягають в обов`язковості профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 працівникам: центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, в тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності та встановлення обов`язку в Постанові КМУ № 1236 керівників державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій здійснювати відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 (враховуючи що, наприклад, на працівників юридичних осіб приватного права чи інших працівників такі обмеження не поширюються);

(3) чи є національне законодавство (Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Інструкція про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності Перелік № 2153 та Постанова КМУ № 1236) з питань відсторонення від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, таким, що дозволяє особі прогнозувати наслідки своєї поведінки та яким чином мають застосовуватися норми цих правових актів, з урахуванням того, що в них передбачене різне і всупереч Конституції України правове регулювання.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07 вересня 2022 року прийнято до розгляду справу № 130/3548/21, що вникла з подібних правовідносин, про скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати. Призначено справу № 130/3548/21 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 09 листопада 2022 року.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі може бути прийняття палатою, об`єднаною палатою або Великою Палатою Верховного Суду до свого розгляду іншої справи у подібних правовідносинах (ст. 403 ЦПК України).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

Відповідно до п.14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини у справі № 130/3548/21 є подібними з цією справою, що переглядається, за предметом та підставами позову, умовами застосування правових норм.

За таких підстав колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у цій справі до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 252, 253, 268, 367, 368 ЦПК України, суд

ухвалив:

Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Школи І-ІІІ ступенів № 111 ім. С. А. Ковпака Дарницького району м.Києва про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення - до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.