Справа № 128/2520/22

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
28 грудня 2022 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого судді Ганкіної І.А.,
при секретарі Шикун Я.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах онуків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_5 про усунення перешкод у праві користування житлом шляхом виселення, -
За наведених обставин, позивач вважає своє право власності щодо користування та розпорядження належним їй житлом порушеним, негативний вплив на психічне та фізичне здоров`я як ї так і її внуків, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
В судове засідання представник позивача адвокат Кашпрук О.В. подала заяву про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю, змін та доповнень не має. В разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання двічі не з`явився, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, згідно положень п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, за адресою місця перебування, зареєстрованим у встановленому законом порядку.
Згідно п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов; відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Третя особа ОСОБА_5 до судового засідання подала суду заяву, за якою позовні вимоги визнає повністю, просить задоволити та розглянути у її відсутність.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, належності та допустимості, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом є встановленим, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , 29.09.2009 р. уклали шлюб, прізвище чоловіка після одруження ОСОБА_7 , що доводиться копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .
ОСОБА_4 та ОСОБА_12 є батьками: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серії НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серії НОМЕР_4 ).
Згідно довідки виконкому ВМР від 31.08.2022 р. за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та незареєстрований, але проживає ОСОБА_4
09.11.2010 р. позивачка ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу, посвідченого за реєстровим № 4116, придбала будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано 29.11.2010 р., що доводиться витягом про державну реєстрацію КП «ВООБТІ».
Відповідач ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте через його протиправну поведінку був знятий з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою, та в подальшому 18.09.2018 р. був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
У 2022 році ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неодноразово викликали поліцію до чоловіка/зятя, зверталися до дільничного офіцера поліції, проте якісь ефективні заходи до нього правоохоронними органами не вживалися, ОСОБА_4 нахабнів та відверто знущався над дружиною та позивачкою, пропонуючи їм вкотре викликати поліцію.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_5 є тривалий час жертвою домашнього насильства, боїться чоловіка, та його неадекватної поведінки щодо дітей та позивачки. ОСОБА_4 часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння, виражається нецензурною лайкою, погрожує дружині та тещі вбити їх, зарізати, постріляти і тому подібне, частина цих розмов здійснювалась в присутності дітей, які ще не спали.
Згідно листа ГУ НП У Вінницькій області від 07.09.2022 р. № 25/К-52ад-22 до підрозділів поліції Вінницької області надійшло 12 звернень від ОСОБА_4 щодо протиправних дій з боку зятя: 1. 28.12.2016 р., зареєстровано в ЄО відділу поліції № 3, розгляд здійснював дільничний офіцер Пятак, матеріали списано; 2. три звернення 31.12.2016 р., зареєстровані в ЄО відділу поліції № 3, розгляд здійснював дільничний офіцер Пятак, матеріали списано; 3. 14.01.2017 р., зареєстровано в ЄО відділу поліції № 3, розгляд здійснював поліцейський Управління патрульної поліції Кіщук, матеріали списано; 4.14.05.2018 р., зареєстровано в ЄО відділу поліції № 3, розгляд здійснював поліцейський групи реагування патрульної поліції СРПП, матеріали списано; 5. 13.08.2018 р. , зареєстровано в ЄО відділу поліції № 3, розгляд здійснював поліцейський групи реагування патрульної поліції СРПП Тодчук, матеріали списано; 6. 28.03.2019 р. , зареєстровано в ЄО відділу поліції № 3, розгляд здійснював дільничний офіцер Хомляк, матеріали списано; 7. 07.07.2021 р., зареєстровано в ЄО відділу поліції № 3, розгляд здійснював начальник чергової частини Козачок, матеріали списано; 8. два звернення 25.07.2022 р., зареєстровано в ЄО відділу поліції № 2, розгляд здійснював поліцейський підрозділу протидії домашньому насильству Теплицький; складено адмінпротокол за ст. 173-2 КУпАП, серії ВАВ № 427877, направлено до Вінницького районного суду; 9. 30.08.2022 р., зареєстровано в ЄО відділу поліції № 2, розгляд здійснював поліцейський підрозділу протидії домашньому насильству ОСОБА_16 та працівник підрозділу ювенальної превенції Циба; складено два адмінпротоколи за ст. 173-2 КУпАП, серії ВАВ № 429996 та № 429067, направлено до Вінницького районного суду.
Згідно листа від 07.09.2022 р. № 25/К-50ад- 2022 ГУ НП у Вінницькій області 31.08.2022 р. о 11.26 на номер «102» надійшов виклик поліції від ОСОБА_11 , яка повідомила, що з розмови з ОСОБА_4 їй стало відомо, що 30.08.2022 р. ОСОБА_4 вчиняв домашнє насильство відносно ОСОБА_5 : виражався нецензурною лайкою, погрожував тілесними ушкодженнями (порізати) та застосовував фізичну силу, при цьому свідками вчинення домашнього насильства були малолітні діти; на теперішній час ОСОБА_12 на телефонні дзвінки не відповідає, зі слів тещі зять закрив дочку з малолітніми дітьми в кімнаті і не пустив на роботу. Вказане звернення зареєстровано у відділі поліції № 3, відносно ОСОБА_4 складено адмінпротокол серії ВАБ № 822302 за ст. 173-2 КУпАП, який направлено до Вінницького районного суду.
Щодо вжитих нарядом ГРПП відділу поліції № 3 Вінницького РУП заходів відносно ОСОБА_4 повідомлено, що матеріали документування факту порушення обмежувальних заходів, визначених терміновим заборонним приписом (заборона контактувати в будь-який спосіб з ОСОБА_4 з 30.08.2022 по 02.09.2022) направлено до відділу поліції № 2 для прийняття рішення, що підтверджується копією заборонного припису.
Згідно листа від 03.10.2022 р. за підписом начальника Вінницького РУП ГУ НП У Вінницькій області Харжевський О.М. перебуває на профілактичному обліку у Вінницькому РУП ГУ НП у Вінницькій області за категорією «Сімейний кривдник».
09.09.2022 р. суддею Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П. винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_4 , що підтверджується копією постанови.
16.09.2022 р. Вінницьким міським центром соціальних служб надано відповідь на запит, зазначено, що 31.08.2022 р. адвокат Кашпрук О.В. звернулась з повідомленням про вчинення насильства щодо ОСОБА_13 та ОСОБА_10 та їх матері ОСОБА_14 ; по місцю проживання цих осіб виїздила мобільна бригада соціально-психологічної допомоги жертвам домашнього насильства, складено акт потреб оцінки сім`ї, а 09.09.2022 р. ОСОБА_12 з дітьми ОСОБА_15 та ОСОБА_10 влаштована до кризової кімнати Денного центру соціально-психічної допомоги особам, що постраждали від домашнього насильства". З акту потреб оцінки сім`ї вбачається, що діти є свідками домашнього насильства та ОСОБА_8 вже зазнає негативного впливу на своє психічне здоров`я.
Так, акті оцінки потреб сім`ї у п.п. 3 п. 2 Стан та потреби дитини» графа «інформація від батьків» зазначено «зі слів матері менша донька пригнічена. Старша донька виявляла страхи, тривожність», в п.п. 6 в графі «Інформація від батьків» зазначено: «зі слів матері старша донька боїться батька»; в п. 3 «Стан дорослих членів сім`ї» в п.п. 2 зазначено: « ОСОБА_17 переживає за життя своїх дітей та за своє життя, так як постійно чує від чоловіка про фізичну розправу з нею», в п. 2 «Фактори сім`ї та середовища» в п.п. 2 графа «коментарі» зазначено: «Вчинення домашньго насильства з боку чоловіка в присутності дітей». Після п.п. 5 у п. 4 дописано: « ОСОБА_18 30.08.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік в нетверезому стані приїхав до неї на роботу і вчинив скандал, погрожував. З місця роботи чоловік втік, так як побачив,, що до ОСОБА_19 почали підходити співробітники та служба охорони. При поверненні з роботи ОСОБА_17 вийдя з маршрутного автобуса зазнала фізичних дій (насильства) з боку чоловіка ОСОБА_4 . На дії ОСОБА_20 був викликаний підрозділ поліції. Про що складений протокол, та терміновий заборонний припис. На момент виїзду до постраждалої ОСОБА_21 знаходився поруч з нею, чим порушив заборонний припис. Був викликаний знов наряд поліції. ОСОБА_22 було відібрано пояснення. В подальшому ОСОБА_21 залишив місце проживання дружини та дітей. Але в телефонній розмові з дружиною надалі продовжував погрожувати та порушувати терміновий заборонний припис». У висновку оцінки потреб сім`ї в.пп.1 п. 2 зазначено, що основними чинниками, які спричиняють СЖО(Складні життєві умови) є вчинення домашнього насильства з боку чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 по відношенню до дружини в присутності дітей, в графі «тривалість існування проблеми» відмічено «декілька років і більше». В Акті є підпис ОСОБА_5 , яка погодилась із результатами оцінки потреб сім`ї, акт надається.
28.09.2022 р. суддею Вінницького міського суду Вінницької області Каленяком Р.А. ОСОБА_4 визнано винним у чиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки 30.08.2022 р. він вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо тещі ОСОБА_4 (протокол серії ВАВ № 429067 від 30.08.2022 р.)
03 жовтня 2022 р. Вінницьким районним судом Вінницької області у справі № 128/2046/22 винесено обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 щодо тещі ОСОБА_4 та встановлено заходи тимчасового обмеження та покладено на нього обов`язки строком на 6 місяців. Обмежувальні заходи встановлені також щодо спілкування ОСОБА_4 з його малолітніми дочками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судовому засіданні 03.10.2022 р. ОСОБА_4 присутня не була, оскільки перебувала в реанімаційному відділенні МКЛ ШМД м. Вінниці після нанесення їй зятем тілесних ушкоджень.
30.09.2022 р. в будинку по АДРЕСА_1 Харжевський ОСОБА_23 напав на тещу ОСОБА_4 та наніс їй тілесні ушкодження.
17.10.2022 р. під час інспектування сім`ї Харжевських комісією за участю працівника служби у справах дітей, останньому ОСОБА_8 повідомила, що вона були свідком того, що її батько 30.09.2022 р. бив її бабцю ОСОБА_4 .
Також 13.10.2022 р. погрози у месенджері «вайбер» від ОСОБА_4 отримали адвокат Кашпрук О.В. та ОСОБА_4 , фото знімків екрану надається.
18.10.2022 р. ОСОБА_4 та адвокатом Кашпрук О.В. була викликана поліція по спецлінії «102» щодо порушення ОСОБА_4 вимог обмежувального припису суду, було встановлено що ОСОБА_4 17.10.2022 перебувавав будинку за адресою: АДРЕСА_1 чим порушив вимоги обмежувального припису.Був попереджений поліцією про існування обмежувального припису та його умов.
Згідно зі ст.ст.41,55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Отже, судом встановлено, що позивач є власником будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , і в силу ст. 391 ЦК України, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Також встановлено, що відповідач систематично порушує правила співжиття та робить неможливим для інших проживання з ним в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.
Частинами 1, 3 статті 12 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.
Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках або порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Способи захисту права власності передбачені нормами ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Як передбачено ст. 157 Житлового кодексу Української РСР, членів сім`ї власника житлового будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого житлового приміщення.
У відповідності до ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу України, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
Отже, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Згідно з ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з п. 1 ч. 1ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
У постанові від 16 листопада 2016 року Верховний Суд вирішував справу № 6-709цс16 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, і зняття з реєстрації та вказав на те, що положення статей 383, 391, 405 ЦК України, статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК УРСР передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо від будь - яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, зокрема у випадку втрати власником права власності, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.
Крім цього, виселення є категорією житлового законодавства, і тому при розгляді справ про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК України підстави для позбавлення права на житло.
З матеріалів справи та в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є колишнім зятем ОСОБА_4 , тобто припинив бути членом сім`ї власника будинковолодіння. Відповідач систематично порушує правила співжиття вчиняючи домашнє насильство стосовно як позивача, так і членів його сім`ї так і своїх малолітніх дітей, що як наслідок призводить до неможливості проживання з ним в одному будинку. Вжиття заходів шляхом притягнення його до адміністративної відповідальності та винесення термінових заборонних приписів не принесли жодного результату.
На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується той факт, що відповідач систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим проживання з ним в одному будинку позивача, перешкоджає йому користуватись власним житловим приміщенням на свій розсуд, а заходи запобігання та громадського впливу виявились безрезультатними, а тому заявлений позов слід задоволити, виселити відповідача з вказаного житлового приміщення без надання йому іншого житла.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 116, 157 Житлового кодексу Української РСР, керуючись ст.ст. 12, 133, 141, 200, 206, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд
Позов - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 перешкоди у користуванні житлом, а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без надання іншого житлового приміщення (житла) з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення виготовлено 28.12.2022.

учасники судового провадження:

позивач ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

відповідач - ОСОБА_4 адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя І.А. Ганкіна