Провадження № 2/752/4266/22
У Х В А Л А

28 листопада 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Гненик К.П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву представника позивача - адвоката Ушакової Тетяни Євгенівни про відвід головуючого в справі, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить:

- стягнути з відповідача на її користь алміменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 25 000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з відповідача на її користь, як законного представника дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість за аліментами з період з 01.07.2021 року до 31.10.2021 року у загальному розмірі 100000 грн., з подальшою індексацією відповідно до закону;

- стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 115 500 грн.

22 листопада 2022 року до суду надійшла заява представника позивача про відвід головуючого в справі.

В обґрунтування підстав для відводу заявник посилається на те, що суддя відмовила у задоволенні клопотання про витребування доказів, а саме витребування інформації про усі банківські рахунки, відкриті на і`мя відповідача за період спільного проживання з позивачем, а також інформації про рух коштів по цим рахункам та інформації про індивідуальні сейфи відповідача. В зв`язку з чим, вважає, що повторне відхилення клопотання дає підстави для сумніву в неупередженості та об`єктивності, зацікавленості головуючого судді в результатах розгляду справ на користь відповідача.

З урахуванням цього просить задовольнити заяву про відвід головуючого в справі.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначений перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, серед яких є наявність обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частинами 2 та 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Підстави, викладені заявником в обґрунтування поданої заяви про відвід, не ґрунтуються на законі, фактичних обставинах справи, і є лише її суб`єктивною точкою зору з цього приводу.

У заяві про відвід відсутні будь-які посилання, які б свідчили про необ`єктивність чи упередженість головуючого, тобто підстави для відводу ґрунтуються на припущеннях та власних баченнях заявника.

Таким чином, приведені обставини, не можуть свідчити про наявність підстав для висновку про необ`єктивність та упередженість головуючого в справі, які б давали підстави для відводу.

Відповідно до ч. 4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не можуть бути підставою для відводу.

Виходячи з цього, підстави, викладені заявником в обгрунтування поданої заяви про відвід, не ґрунтуються на законі, фактичних обставинах справи, і є лише його незгодою з процесуальними діями головуючого в справі, а тому суд вважає заявлений представником позивача відвід головуючому в справі необґрунтованим.

З урахуванням цього заява про відвід підлягає передачі для розподілу автоматизованою системою документообігу суду «Д-3».

Керуючись ст.ст.36, 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати необгрунтованим відвід представника представника позивача - адвоката Ушакової Тетяни Євгенівни головуючому в справі.

Заяву про відвід передати для вирішення іншим суддею, визначеним Автоматизованою системою документообігу суду «Д-3».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.В.Машкевич