Провадження № 2/947/3155/22
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючий - суддя Луняченка В.О.,
при секретарі Кириленко Г.М.,
Позивач просить суд припинити право спільної часткової власності на 7/25 частку домоволодіння з надвірними спорудами та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а також виділити в натурі 7/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку площею 40,3 кв.м, житлова 30,0 кв.м, літ «А», житлового будинку площею 77,5 кв., житлова 51,9 кв.м, літ.- «Д», господарські будівлі і споруди складаються з: вбиральня 1,2 кв.м, -літ «Р», сарай 9,3 кв.м, літ «О», навіс 35,9 кв.м- літ «П», огорожа 5-6 - як окреме, виділене в натурі домоволодіння в цілому, визнавши за позивачкою правовласності на даний об`єкт нерухосмості.
Згідно договору дарування від 25.04.2003 року , посвідченого державним нотаріусом Треьої Одеської державної нотаріальної контори Чередниченко Г.А., ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 7/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами , що знаходиться у АДРЕСА_1 , та склаадється у цілому з однієї кам`яної будівлі , загальної площі 98,6 кв.м, та надіврних споруд: «Г» - літньої кухні; «Д» - літньої кухні, №1-4 шахта, №5-10 огорожен, 1- мостіння, розташованих на земельної ділянці площею 1352 кв.м. ( а/с 11).
Згідно висновку щодо технічної можливості виділу об`єктва нерухомості від 17.03.2021 року виготовленого ПП Ф Офіс БТІ» ( а/с 29) існує технічна можливість для виділення 7/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку площею 40,3 кв.м, житлова 30,0 кв.м, літ «А», житлового будинку площею 77,5 кв., житлова 51,9 кв.м, літ.- «Д», господарські будівлі і споруди складаються з: вбиральня 1,2 кв.м, -літ «Р», сарай 9,3 кв.м, літ «О», навіс 35,9 кв.м- літ «П», огорожа 5-6 - як окреме, виділене в натурі домоволодіння в цілому.
Ринкова вартість 7/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 складає 332 196,00 грн, що встановлено звітом від 08.09.2022 року виготовленим ТОВ « Імперіал-777» ( а/с 33).
Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).
У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Правовідносини пов`язані із виділом в натурі частки спільної часткової власності врегульовано Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ).
Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.
Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.
Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна.
У данному випадку згідно наданого висновку існує техничка можливість для виділу в натурі 7/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та відсутні будь яки докази того, що дане виділення завдасть будь якої шкоди іншим співвласникам.
Технічна можливість виділення частки спільної часткової власності є підставою для припинення права спільної часткової власності на дану участку а також підставою для визнання права власності позивачці на виділену частку як окремий об`єкт нерухомості.
Виходячи зі змісту статті 224 ЦПК України 2004 року, визначено чотири умови, сукупність яких дає можливість суду ухвалити заочне рішення: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів (частина друга статті 280 ЦПК України).
Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 «Заочний розгляд справи» (стаття 281 ЦПК України).
Відповідно до статті 282 ЦПК України за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (частина перша статті 284 ЦПК України).
У даному випадку суд прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення, протии якого не заперечує сторона позивача, а відповідачі, які викликались, до суду не з`явились до судового засідання, не подавши відзив та не подавши заяв про перенесення судового розгляду справи.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 180-185 СК України, суд, -
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_3 паспорт серії НОМЕР_2 ) на 7/25 частку домоволодіння з надвірними спорудами та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділити ОСОБА_1 ІПН АДРЕСА_4 паспорт серії НОМЕР_2 ) в натурі 7/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку площею 40,3 кв.м, житлова 30,0 кв.м, літ «А», житлового будинку площею 77,5 кв., житлова 51,9 кв.м, літ.- «Д», господарські будівлі і споруди складаються з: вбиральня 1,2 кв.м, -літ «Р», сарай 9,3 кв.м, літ «О», навіс 35,9 кв.м- літ «П», огорожа 5-6 - як окреме, виділене в натурі домоволодіння в цілому.
Визнати за ОСОБА_1 ІПН АДРЕСА_4 паспорт серії НОМЕР_2 ) право власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарським будівлями і спорудами та земельною ділянкою під ним за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку площею 40,3 кв.м, житлова, 30 кв.м- літ «А», житлового будинку площею 77,5 кв.м, житлова 51,9 кв.м-літ «Д», господарські будівлі і споруди складаються з : літ «Р» вбиральня площею 1,2 кв.м, сарай літ. «О» площею 9,3 кв.м, навіс літ «П» площею 35,9 кв.м, огорожа №5-6.
Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.
Заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом м.Одеси за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після отримання копії рішення відповідачем та - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повне рішення складено судом 05.12.2022 року.
Суддя Луняченко В. О.