Справа № 466/4095/21 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/3217/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю представника позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 та Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 01 липня 2021 року в складі судді Білінської Г.Б. в справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз", третіх осіб старшого інженера ТКВО Управління метрології Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчих систем "Львівгаз" ОСОБА_4 , інженера ТКВО Управління метрології Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчих систем "Львівгаз" ОСОБА_5 про захист прав споживача та визнання протиправним і скасування рішення, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" до ОСОБА_3 , старшого інженера ТКВО Управління метрології Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчих систем "Львівгаз" ОСОБА_4 , інженера ТКВО Управління метрології Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчих систем "Львівгаз" ОСОБА_5 про стягнення вартості необлікованого нарахованого об`єму газу,-

встановив:

У травні 2021 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", третіх осіб старшого інженера ТКВО Управління метрології Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчих систем "Львівгаз" ОСОБА_4 , інженера ТКВО Управління метрології Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчих систем "Львівгаз" ОСОБА_5 , у якому просила визнати протиправними та скасувати Акт про порушення №21нас-36-02 від 25.01.2021 р. за о/р та рішення засідання комісії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації ПАТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС. До початку розгляду справи по суті позивачка уточнила свої вимоги та просила стягнути з відповідача сплачених нею 10 000 грн.

Вимоги обґрунтовувала тим, що є споживачем послуг по газопостачанню АТ «Львівгаз» (о/р НОМЕР_1 ). 25 січня 2021 року представниками АТ «Львівгаз», а саме старшим інженером ТКВО Управління метрології Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Львівгаз» Тесляк А.М. та інженером ТКВО Управління метрології Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Львівгаз» ОСОБА_5 проведено перевірку газового лічильника, який встановлений в належному їй будинку за адресою: АДРЕСА_1 та складено акт про порушення №21нас-36/02.

В акті вказано, що «встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: Розділ XI, Глава 2, п.1.3 - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОТ, зокрема лічильника газу) через обірваний пломбувальний дріт на пломбі, №434569».

Вважає, що такі висновки ґрунтуються лише на суб`єктивних припущеннях членів комісії, що здійснювали перевірку. Зазначає, що перевірка була проведена без позивачки, а в присутності ОСОБА_6 , її зятя, який повідомив, що під час перевірки представники АТ «Львівгаз» самі пошкодили пломбувальний дріт, який від часу заіржавів та перегнив, вони фактично від`єднали його пальцями від пломби. Побачивши це, а також те, що представники АТ «Львівгаз» не надали йому можливості подати свої заперечення, ОСОБА_6 , відмовився підписувати складений акт, у зв`язку з чим перевіряючі зробили запис в акті про порушення «від підпису ОСОБА_7 відмовився». Після перевірки та складання акту позивачку не було належним чином повідомлено про час та місце проведення засідання комісії з розгляду даного акту, що позбавило можливості надати свої заперечення. Засідання даної комісії відбувалося без виклику і участі позивачки, що унеможливило надання нею пояснень по суті справи та будь яким чином вплинути на таке протиправне рішення, а прийняте рішення не було надано.

Через деякий час позивачку повідомили, що вона повинна заплатити за вказане в акті порушення 90000,00грн., на що вона сказала, що таких коштів у неї немає. Тоді суму зменшили до 50 000 грн, однак і така сума для неї є надто велика, на що в погрозливому тоні сказали сплатити хоча б 10000 грн, інакше відріжуть газ. Побоючись погроз працівників АТ «Львівгаз», позивачка сплатила 10 000 грн.

Позивачка вважає, що рішення комісії з розгляду акту про порушення №21нас-36/02 та акт про порушення №21нас-36/02, на підставі якого його прийнято, є протиправними та такими, що порушують права споживача. Просила їх скасувати та зобов`язати повернути сплачені кошти в розмірі 10000 грн. Також вважає, що діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінила в 50 000 грн.

У червні 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» подало до суду зустрічний позов до ОСОБА_3 , третіх осіб старшого інженера ТКВО Управління метрології Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчих систем «Львівгаз» ОСОБА_4 , інженера ТКВО Управління метрології Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчих систем «Львівгаз» ОСОБА_5 про стягнення вартості необлікованого нарахованого об`єму газу.

Вимоги обґрунтовані тим, що 25.01.2021 працівниками АТ «Львівгаз» проведено перевірку комерційного ВОГ та виявлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу через обірваний пломбувальний дріт на пломбі. Таке порушення зафіксоване в Акті. На адресу позивачки ОСОБА_3 надіслано запрошення від 23.02.2021 №22, яким запропоновано взяти участь у засіданні Комісії з розгляду актів про порушення, яке відбулось 01.03.2021 о 13.30 год.

Відповідно до п.11 гл.5 розд.ХІ Кодексу ГРМ, за результатами розгляду Акту про порушення на засіданні комісії приняте рішення про задоволення акту про порушення №006439 від 25.01.2021, здійснено розрахунок вартості донарахованого об`єму природного газу на загальну суму 50 695,01 грн. Відповідачем ОСОБА_3 в погашення цієї суми добровільно сплачено 10 000 грн. АТ «Львівгаз» просив стягнути з ОСОБА_3 суму вартості несплаченного нарахованого об`єму природного газу в розмірі 40695,01 грн.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 01 липня 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправним Акт про порушення №21нгас 36/02 від 25.01.2021за о/р .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено як недоведених.

У задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" відмовлено за недоведеністю.

Рішення суду оскаржив представник позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 та відповідач АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз".

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 вважає оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Покликається на те, що позивачка у справі сплатила грошові кошти у сумі 10000 грн. на підставі Акту про порушення № 21 нгас 36/02 від 25.01.2021, а такий акт є протиправним та підлягає скасуванню, сплачені на його підставі кошти є безпідставно набутим майном в розумінні ЦК України і підлягають поверненню ОСОБА_3 .

Крім цього, просить врахувати, що при задоволенні позовних вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди, відтак у заяві про збільшення позовних вимог обґрунтовано та доведено заподіяння позивачці моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача.

Також, судом безпідставно відмовлено у задоволенні вимоги про скасування рішення засідання комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог кодексу ГРС, що визнано відповідачем, тому вказані вимоги позивача за первісним позовом підлягають задоволенню.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 01 липня 2021 рокув частині часткової відмови у задоволенні первісного позову та ухвалити у цій частині нове рішення, яким первісні позовні вимоги задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі представник АТ «Львівгаз» вважає рішення незаконним та необґрунтованим.

Стверджує, що висновки суду суперечать встановленим обставинам справи та спростовуються такими.

Зокрема зазначає, що факт складання Акту про порушення в присутності ОСОБА_6 , який є зятем ОСОБА_3 підтверджено останньою.

У цьому контексті покликається на практику касаційного суду.

Також зазначає, що саме на споживачу лежить обов`язок збереження цілісності ЗВТ, в тому числі і пломбувального матеріалу.

Крім цього, споживачу було добре відомо про дату та час проведення засідання комісії з розгляду актів про порушення, тому протилежний висновок суду не відповідає дійсності.

Окремо зазначає, що визнання недійсним спірного акту не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту цивільних прав та інтересів, тому суду необхідно було відмовити у задоволенні такої вимоги.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 01 липня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити, а зустрічний позов АТ «Львівгаз» задовольнити.

17.11.2021 на адресу апеляційного суду надійшов відзив представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, у якому представник споживача просить скаргу АТ «Львівгаз» залишити без задоволення.

06.12.2021 на адресу апеляційного суду надійшов відзив представника АТ «Львівгаз» - Трухим С.В.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Львівгаз» до задоволення не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_3 , інтереси якої представляє адвокат Оприско М.В. підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Акт про порушення не доводить факту неправомірності дій позивача, тому суд не міг визнати законним Акт про порушення №21нас-36/02 від 25.01.2021.

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення споживачами природнього газу, яке повинно бути оформлено відповідним протоколом засідання комісії, суд прийшов висновку, що така вимога не могла бути задоволена через її недоведеність.

Аналогічно, на переконання суду першої інстанції, не підлягала до задоволення вимога ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди та стягнення сплачених 10000 грн в погашення розміру нарахувань вартості необлікованого газу, через недоведеність таких.

Відмовляючи у стягненні з ОСОБА_3 40 695,01 грн. вартості природнього газу спожитого поза обліком, суд першої інстанції виходив з відсутності рішення комісії та відповідного розрахунку нарахування використаного газу поза обліком.

Розглядаючи даний спір та перевіряючи законність оскаржуваного рішення згідно вимог ЦПК України, судова колегія враховує таке.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 проживає в будинку по АДРЕСА_1 та є споживачем послуг по газопостачанню АТ «Львівгаз» за особовим рахунком НОМЕР_1 . З моменту встановлення газового лічильника є платником послуг газопостачання.

25.01.2021 представниками АТ «Львівгаз» складено Акт про порушення № 21нас-36/02. Згідно із змістом вказаного акту, перевірка відбувалася без участі споживача ОСОБА_3 , однак у присутності ОСОБА_6 (зятя ОСОБА_3 ) та за участю представників Оператора ГРМ: А.М.Тесляк, Т.М. Сидорук.

У даному акті зазначено про порушення Кодексу ГРС: розділ ХІ глава 2 п. 1.3, а саме: «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) через обірваний пломбувальний дріт на пломбі)».

Відповідно до акту №21нас-36/01 від 25 січня 2021 року, який був доданий до акту про порушення № 21нас/36/02, перевірка проводилася в присутності: ОСОБА_6 , виявлено обірваний пломбувальний дріт на пломбі 434569 Оператора ГРМ несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника; лічильник опломбовано номерною пломбою R23807170.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Відповідно до розділу Х Глави 9 пункту 1 Кодексу ГРС суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Згідно із п. 1.3 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, серед інших, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

За приписами п. 4 глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу; пошкодження пломб відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів);

Проаналізувавши зміст вказаного положення, слід констатувати що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, пошкодження пломбувального матеріалу на якому встановлено пломбу, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

В той же час, згідно із положеннями, визначеними пунктами 4-6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ, споживач відповідає за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр).

За змістом глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення Операторами ГРМ складається акт про порушення.

Порядок оформлення акта про порушення передбачений главою 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Зокрема, акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Також, положеннями пункту 6 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що в разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_3 надала акт про порушення №21нас-36/02 від 25 січня 2021 року, який нею не підписаний. ОСОБА_6 , за участі якого складався Акт про порушення №21 нас-36/02 від 25 січня 2021 року, від підписання даного Акту відмовився, жодних зауважень та заперечень не зазначив. Окрім того, в акті відсутнє посилання на дату та час засідання Комісії з розгляду вказаного акту.

Представник апелянта АТ «Львівгаз» наголошує на тому, що сам факт зриву пломби із ЗВТ є порушенням, яке передбачено Кодексом ГРМ як підстава складання Акту про порушення, а отже і проведення донарахування, якщо викладені в Акті обставини буде підтверджено.

Натомість, колегія суддів звертає увагу, що згідно із п. 4 глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом пошкодження пломб відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, лише за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи, представник відповідача за первісним позовом АТ «Львівгаз» не надав на пропозицію суду акт про пломбування (інший документ, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів) за адресою місця проживання ОСОБА_3 .

Проаналізувавши обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Акт про порушення №21нас-36/02 від 25.01.2021 не доводить факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а лише фіксує факт можливого порушення і в подальшому може бути підставою для прийняття рішення про його задоволення або незадоволення.

Твердження апелянта АТ «Львівгаз» про те, що обірваний пломбувальний дріт на пломбі лічильника свідчить про несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, що призвело до того, що використання газу не обліковувалося (обліковувалося частково чи з порушенням законодавства), чи призвело до викривлення даних обліку природного газу, ґрунтуються на припущеннях, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами.

Оскільки відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд першої інстанції вірно не погодився з доводами відповідача АТ «Львівгаз» щодо відсутності в них обов`язку та необхідності доводити наслідки втручання в роботу ЗВТ, оскільки для проведення розрахунку необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу у порядку, визначеному в розділі ХІ Кодексу ГРМ, АТ «Львівгаз» повинен був перевірити та встановити всі елементи складу даного правопорушення.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України у постановах від 04.04.2019р. № 535/868/18, від 24.10.2019р. № 914/2384/17, від 14.06.2018 № 916/1656/17, у яких зазначено про обов`язковість встановлення факту впливу стороннього фактору на результати вимірювання або викривлення даних обліку природного газу, а також про обов`язковість довести оператором ГРМ факту вчинення споживачем правопорушення на ринку природного газу щодо несанкціонованого відбору природного газу, пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра лічильника газу, що впливає на результати вимірювання, або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується.

Що ж стосується самого рішення комісії АТ «Львівгаз» за результатами розгляду Акту про порушення від 25.01.2021 про задоволення акту про порушення, суд зазначає, що таке рішення комісії в матеріалах справи відсутнє.

В той же час, колегія суддів погоджується з мотивами апеляційної скарги ОСОБА_3 , що самим відповідачем визнано ту обставину, що таке засідання проводилось 01 березня 2021 року і за результатами розгляду Акту про порушення від 25.01.2021 прийнято рішення про задоволення акту про порушення. Дана обставина підтверджується мотивами зустрічного позову про стягнення недооблікованого обсягу природнього газу.

Відповідно до п.п. 8, 11, 12, 13 гл. 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акта про порушення представник оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає:1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення;2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Акти про порушення реєструються в журналі реєстрації актів про порушення оператора ГРМ. Журнал повинен бути пронумерований, прошитий, скріплений печаткою (за наявності) оператора ГРМ. Строк зберігання журналу становить три роки від дати останнього в ньому запису. Акт про порушення, акт-розрахунок та рахунок на сплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, а також документи, які підтверджують факт їх отримання споживачем (несанкціонованим споживачем), та інші документи, пов`язані з актом про порушення, зберігаються оператором ГРМ не менше трьох років від дати оформлення акта про порушення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 01 березня 2021 року відбулось засідання центральної комісії по розгляду актів про порушення.

За результатами даного засідання прийнято рішення щодо задоволення Акту про порушення №006439 від 25.01.2021 та здійснено розрахунок вартості донарахованого об`єму природного газу на загальну суму 50 695,01 грн.

В той же час встановлено, що ОСОБА_3 присутня під час засідання не була. Прийняте комісією рішення та розрахунок були скеровані на адресу споживача поштовим зв`язком.

Враховуючи обставини справи, колегія суддів вважає, що Акт про порушення від 25.01.2021 не міг братись за основу розгляду комісією, оскільки сам по собі факт пошкодження пломби без встановлення факту викривлення даних обліку природного газу не є підставою для розрахунку необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення за наявності акта про порушення у порядку, визначеному в розділі ХІ Кодексу ГРМ.

Тому рішення засідання комісії АТ «Львівгаз з розгляду актів про порушення споживачами природного газу від 01.03.2021 також є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім цього, вважаючи оскаржуване рішення суду незаконним та необгрунтованим, подаючи апеляційну скаргу, апелянт АТ «Львівгаз» в апеляційній скарзі не навів обґрунтування донарахування вартості спожитого газу саме на суму 50 695,01 грн., а також не долучив до апеляційної скарги акт - розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про недоведеність зустрічних позовних вимог АТ «Львівгаз» про стягнення вартості необлікованого об`єму природнього газу в розмірі 40 695,01 грн.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо повернення 10 000 грн, сплачених ОСОБА_3 за недооблікований об`єм природнього газу, колегія суддів виходить з такого.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норма глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі №922/3412/17 (провадження №12-182гс18) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_3 згідно квитанції № 62 від 09.03.2021 здійснила оплату в сумі 10000,00 грн за недооблікований (донарахований) об`єм природнього газу згідно наданого АТ «Львівгаз» рахунку №61030567 від 01.03.2021 (а.с. 68, 69). Дана сума також відображається у Акті звіряння (а.с. 39), що свідчить про визнання відповідачем вказаної суми та підстави такої сплати.

В той же час, як встановлено судом, АТ «Львівгаз» не довів правомірності донарахування вартості спожитого газу саме на суму 50 695,01 грн.

Отже встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 10 000 грн, що сплачені ОСОБА_3 згідно рахунку № НОМЕР_2 від 01.03.2021, відпали у зв`язку із визнанням протиправним та скасуванням рішення засідання комісії АТ «Львівгаз з розгляду актів про порушення споживачами природного газу від 01.03.2021, яким донараховано позивачці вартість спожитого газу на суму 50 695,01 грн., отримані АТ «Львівгаз» кошти в сумі 10 000 грн. підлягають поверненню ОСОБА_3 відповідно до статті 1212 ЦК України.

Суд першої інстанції в достатній мірі на вказані положення вимог закону та матеріали справи належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_3 в означеній частині.

Тому рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову ОСОБА_3 про повернення 10 000 грн.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_3 також зазначала, що через неправомірні дії працівників АТ «Львівгаз», які виразились у погрозах, шантажі щодо відключення газу, вимагання сплатити нічим необґрунтовані кошти, їй завдано моральної шкоди, яка полягає заподіянні їй душевних страждань, порушенні нормального способу життя. Відшкодування моральної шкоди позивачка оцінила в 50 000 грн.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про її недоведеність.

Колегія суддів звертає увагу на те, що до позову ОСОБА_3 не додано відповідних документів та доказів, на підтвердження спричинення позивачці факту душевних страждань, а також розрахунку розміру моральних страждань.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно із пунктом другим частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить переконання про необхідність залишення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" без задоволення та про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 , а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо скасування рішення засідання комісії АТ «Львівгаз» з розгляду Акту про порушення № 21нас-36/02 від 25.01.2021 та стягнення безпідставно сплачених коштів необхідно скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Львівгаз" - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Оприска Миколи Васильовича задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львові від 16 липня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо скасування рішення засідання комісії АТ «Львівгаз» від 01 березня 2021 року з розгляду Акту про порушення № 21нас-36/02 від 25.01.2021 та стягнення безпідставно сплачених коштів скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії АТ «Львівгаз» від 01 березня 2021 року з розгляду Акту про порушення № 21нас-36/02 від 25.01.2021.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Львівгаз" на користь ОСОБА_3 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 травня 2022 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк