Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" травня 2022 р. Справа № 608/247/22
Номер провадження2/608/305/2022
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого суду судді Парфенюка В. І.
з участю секретаря судового засідання Южди Л.С.
позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Каліннікова М.О.
відповідача ОСОБА_2 ,
Проте на момент прийняття Чортківською міською радою вказаного вище рішення на користь відповідача, спірна земельна ділянка вже перебувала у приватній власності та користуванні позивачки, про що свідчить Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ТР № 021609 від 15 січня 2001 року, реєстраційний номер в Книзі записів державних актів на землю 823, на ім`я ОСОБА_1 , в межах згідно з планом. Оскільки земельна ділянка відповідача повністю накладається на належну ОСОБА_1 на праві власності земельну ділянку, Чортківська міська рада незаконно, у порушення ч. 5 ст. 116 ЗК України передала у власність відповідачу ОСОБА_2 земельну ділянку, що перебувала у власності позивачки, у зв`язку із чим рішення ради в частині передачі спірної земельної ділянки у власність відповідачу та його державний акт на право власності на земельну ділянку відповідно до ст.ст. 152, 155 ЗК України, мають бути визнані недійсними та скасованими. При таких обставинах, враховуючи те, що рішення Чортківської міської ради від 31.08.2007 року 18-тої сесії 5-го скликання в частині передачі ОСОБА_2 земельної ділянки у власність, що призвело до перетину земельних ділянок, та порушує право власності позивачки на її земельну ділянку, а тому воно є незаконним та підлягає скасуванню. Також ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачів на її користь судові витрати по справі.
Позивачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 позов визнає, погоджується з фактичними обставинами, викладеними в позовній заяві.
Представник відповідача Чортківської міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, від міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника, при ухваленні рішення міська рада покладається на розсуд суду.
Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0662 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для індивідуального будівництва та обслуговування житлового та господарських будівель, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ТР № 021609, виданим згідно рішення сесії Чортківської міської ради народних депутатів від 27.08.1997 року та зареєстрованим 15.01.2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 839.
У 2021 році позивачка звернулась до ФОП ОСОБА_3 щодо розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж належної їй земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою подальшого внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Згідно вимогами ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України).
Як визначено ст. 116 ЗК України, в редакції чинній на час прийняття спірного рішення від 20.06.2007 р., громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
За змістом вказаного положення у власність може бути надана лише земельна ділянка, що не перебуває у законному користуванні чи власності іншої особи.
Відповідно до ст. 125 ЗК України в редакції від 20.06.2007 р. право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.
Статтею 79-1 ЗК України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а державна реєстрація скасовується, зокрема, в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.
Відповідно до ст. 16 Закону України "Про державний земельний кадастр" земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Згідно ч. 10 ст. 2 вказаного Закону державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема. у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №488/402/16-ц (провадження № 14-564цс19) зазначено, що «відповідно до пункту 10 частини 2 статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних трав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч. 1 ст. 21 ЦК України). Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з погляду його законності, а вимога про визнання такого рішення незаконним і про його скасування - розглядатися за правилами цивільного судочинства, якщо внаслідок реалізації такого рішення у фізичної особи виникло цивільне право і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У цьому разі вказану вимогу можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являти до суду для розгляду за правилами цивільного судочинства, якщо фактично метою заявлення зазначеної позовної вимоги є оспорювання речового права (права власності), що виникло внаслідок реалізації відповідного рішення суб`єкта владних повноважень. Підставою набуття права приватної власності на земельну ділянку із земель державної чи комунальної власності є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не державний акт на право власності на земельну ділянку».
Згідно частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За частиною 1 статті 318 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положенням частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Оскільки позивачка ОСОБА_1 позбавлена права розпоряджатись своєю земельною ділянкою, яке полягає у неможливості її реєстрації та отриманні правовстановлюючих документів, відповідне правопорушення є триваючим, а тому до зазначених відносин позовна давність не застосовується так як за своїм змістом такий спір покликаний усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відповідності із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суду надані договір про надання правничої допомоги від 6 січня 2022 року, акт виконаних робіт (згідно договору від 6 січня 2022 року) від 31 січня 2022 року та квитанція прибуткового касового ордера № 11 від 31 січня 2022 року, згідно яких адвокатом здійснено консультацію та роз`яснення з юридичних питань, що пов`язані із накладенням двох земельних ділянок; звернення із адвокатським запитом до Чортківської міської ради; підготовка та складення позовної заяви; представництво інтересів клієнта у суді. Загальна сума виконаних робіт складає 8000 гривень.
Також позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 1984,80 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями.
Таким чином, у відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідачів на користь позивачки по 4 992,40 гривень з кожного судових витрат по справі.
Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 21, 317, 318, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 116, 125, 155 Земельного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 89, 137, 141, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, --
Визнати частково незаконним та скасувати рішення Чортківської міської ради від 11 жовтня 2004 року № 249 «Про безоплатну передачу громадянам міста земельних ділянок у власність» в частині передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 661 кв.м. із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення -- 30 травня 2022 року.

Суддя: В. І. Парфенюк