Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 704/1167/21

29 грудня 2022 р. Тальнівський районний суд Черкаської області в складі суду:

головуючого судді Дьяченко Д. О.

за участю секретаря судового засідання Табачківської М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне Черкаської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс-Плюс" про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати. На підставу своїх вимог спирається на те, що 05 квітня 2013 року між мною та відповідачем було укладено договір оренди землі №225, згідно якого він передав в оренду відповідачу належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, площею 1,66 га. Даний договір був укладений строком на 10 років. Згідно з п. 9 даного Договору виплата орендної плати проводиться в натуральні формі з транспортуванням до будинковолодіння орендодавця, а саме: 1000 кг. зерна до 01 вересня щорічно; 10 кг. набір круп; 12 кг. борошна; 20 тюків соломи. Остаточний розрахунок до 31 грудня поточного року. Станом на грудень 2021 року позивачем не було отримано орендної плати за 2020 рік та за 2021 рік, чим було порушено умови укладеного договору. В червні 2021 року позивач звернувся до відповідача з листом в якому просив виконати умови укладеного між ними договору та сплатити орендну плату, яка зазначена в договорі. Даний лист було направлено відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення, однак станом на момент подачі позовної заяви ні відповіді на лист від відповідача, ні орендної плати він не отримав. Натомість в грудні 2021 року позивач отримав лист від відповідача про те, що оскільки укладений між ними договір оренди закінчується (у 2023 році), то він має переважне право на його укладення, оскільки він є добросовісним орендарем. Така поведінка відповідача обурює позивача, оскільки відповідач два роки не виплачує йому орендної плати, уникає відповіді на його листи, проте називає себе «добросовісним орендарем». Оскільки відповідач не сплачує орендної плати, то позивач просить суд стягнути з нього кошти в якості плати за оренду землі в розмірі 18205 грн. 20 коп. та стягнути на його користь судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що відповідач систематично порушує взяті на себе зобов`язання по оплаті за користування землею, за період з 2020 по 2021 роки не сплатив орендної плати в натуральній формі, як того вимагає п. 9 договору оренди, і не зважаючи на відмову позивача від отримання орендної плати в грошовому виразі, пропонує позивачу отримати незначні кошти в сумі 2640 грн., що навіть близько не є еквівалентом тієї орендної плати, яку відповідач повинен сплатити позивачу. Також представник позивача стверджує, що відповідач відмовляється від сплати орендної плати і за поточний рік, що підтверджує систематичність невиконання умов укладеного між сторонами договору оренди.

Представник відповідач позов не визнав, надав суду відзив на позов, а в судовому засіданні пояснив, що позивач не довів систематичності невиконання відповідачем умов договору, оскільки позивач подав позов у 2021 році про стягнення орендної плати за 2021 рік, тому фактично відповідач на момент подання позову не міг допустити систематичного невиконання обов`язків щодо сплати орендної плати за 2020-2021 роки. Також стверджує, що відповідач перерахував позивачеві поштовим переказом кошти в сумі 2640 грн. в якості орендної плати, однак позивач відмовився від їх отримання. Тому він вважає, що відповідач виконав свої зобов`язання. Крім того, представник відповідача стверджує, що наведені в позові розрахунки орендної плати в грошовому еквіваленті є необґрунтованими, позивач не надав визначених законодавством доказів про підтвердження судових витрат та витрат на правову допомогу, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з таких доказів:

Згідно з договором оренди землі №225 від 05 квітня 2013 року ОСОБА_1 передав в оренду ТОВ «ВП «Імпульс плюс» належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, площею 1,66 га, яка знаходиться на території Зеленьківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. Строк дії договору 10 років.

Згідно з п. 9 даного Договору орендна плата на земельну ділянку приватної власності вноситься орендарем у розмірі 4,5% від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки і становить 2188 грн. 44 коп. Виплата орендної плати проводиться в натуральні формі (з транспортуванням до будинковолодіння орендодавця), а саме: 1000 кг. зерна до 01 вересня щорічно; 10 кг. набір круп; 12 кг. борошна; 20 тюків соломи. Відробіткова форма оплати: безоплатний обробіток грунту всього 0,3 га., оранка чи культивація (на вибір орендодавця). За письмовою згодою сторін орендна плата за поточний рік та попередня оплата за наступні роки дії договору оренди може виплачуватись в грошовій формі.

Згідно з п.11 Договору остаточний розрахунок по орендній платі до 31 грудня поточного року.

Згідно з п.12 Договору передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Згідно зі списком згрупованих поштових переказів електронних, відправник ТОВ «ВП «Імпульс плюс» направило ОСОБА_1 орендну плату за 2020 рік в розмірі 2640 грн. та орендну плату за 2021 рік в розмірі 2640 грн.

Згідно з п. 9 Договору оренди землі за письмовою згодою сторін орендна плата за поточний рік та попередня оплата за наступні роки дії договору оренди може виплачуватись в грошовій формі.

Згідно із заявою ОСОБА_1 від 09.06.2021 р. до ТОВ «ВП «Імпульс плюс» Войченко В.Л. повідомляє, що станом на червень 2021 року ним не було отримано орендної плати за 2020 рік, чим було порушено умови укладеного договору. Також він повідомляє, що він не давав згоди на оплату орендної плати в грошовій формі (як зазначено в п.9 Договору), а тому просить виконати договір в частині сплати орендної плати в натуральні формі з транспортуванням до будинковолодіння за вказаною адресою.

Таким чином, оскільки позивач не надав згоди на отримання орендної плати в грошовій формі і відмовився від отримання коштів, які йому були надіслані, а договором оренди передбачено, що для виплати орендної плати в грошовій формі необхідна обов`язкова згода орендодавця, то суд вважає, що одностороннє рішення орендаря про здійснення оплати орендної плати в грошовій формі без згоди на це орендодавця є порушення умов укладеного договору.

Також суд зазначає, що посилання представника відповідача на те, що в діях відповідача відсутня систематичність невиконання відповідачем умов договору, оскільки позивачем подано позов у 2021 році про стягнення орендної плати за 2021 рік, а остаточний розрахунок згідно договору становить до 31 грудня поточного року, то суд зазначає наступне:

Судом встановлено, що позивачем подано позов до Тальнівського районного суду Черкаської області 24.12.2021 року. В позовній заяві позивач стверджує, що відповідач за 2020 - 2021 роки не виплатив йому орендну плату в натуральній формі зерно з транспортуванням до будинковолодіння.

Згідно з п. 9 Договору оренди виплата орендної плати проводиться в натуральні формі (з транспортуванням до будинковолодіння орендодавця), а саме: 1000 кг. зерна до 01 вересня щорічно.

Таким чином, станом на дату подання позову (24.12.2021 р.) відповідач прострочив виконання зобов`язання в частині поставки зерна до 1 вересня, а оскільки станом на 01 вересня 2020 року та станом на 01 вересня 2021 року позивач не отримав орендної плати у натуральній формі у вигляд зерна, то в діях відповідача вбачається систематичність невиконання зобов`язання.

Також судом встановлено, що станом на момент винесення рішення відповідачем не було сплачено орендної плати позивачу за 2020-2021 роки згідно умов договору, тому суд критично ставиться до тверджень представника відповідача про відсутність у відповідача систематичності невиконання умов договору.

Щодо обгрунтованості розрахунків щодо визначення вартості натуральної форми оплати в грошовому еквіваленті, суд дійшов наступних висновків:

Позивач стверджує, що згідно з даних відкритих джерел доступних в мережі інтернет, станом на 24 грудня 2020 року максимальна вартість пшениці 2 класу на елеваторі становила 7800 грн/т., а станом на 24 грудня 2021 року максимальна вартість пшениці 2 класу на елеваторі в середньому становила 8550 грн/т. таким чином, за два роки відповідач заборгував позивачу 7800+8550=16350 грн.

Згідно з джерелом, за посиланням (https://landlord.ua/news/zakupivelni-tsiny-na-pshenytsiu-v-ukraini-zrosly-na-900-hrn-t/) судом встановлено, що дійсно, станом на 24 грудня 2020 року максимальна вартість пшениці 2 класу на елеваторі становила 7800 грн/т, в портах Чорного моря на умовах СРТ 8300 грн/т, а на умовах FOB $257-262 /т.

Згідно з джерелом, за посиланням (https://graintrade.com.ua/novosti/zakupivelni-tcini-na-zerno-v-ukraini-na-24-grudnya-2021-roku.html) судом встановлено, що дійсно, станом на 24 грудня 2021 року вартість пшениці 2 класу на елеваторі становила 8642 грн/т, в СРТ терміналах 9150 грн/т. Таким чином, судом встановлена відповідність цін на зерно пшениці, згідно яких позивачем проводився розрахунок заборгованості за даним видом орендної плати.

Згідно з джерелом за посиланням (https://agravery.com/uk/posts/show/cini-na-psenicne-borosno-v-ukraini-zrostaut), станом на 9 вересня 2021 р. пропозиції на борошно вищого та 1 сорту озвучувалися переважно в діапазонах 9,8?11,6. Тобто, 1 кг. борошна коштував мінімум 9 грн. 80 коп., відповідно 12 кг коштувало 117 гн. 60 коп., за два роки відповідно 235 грн. 20 коп.

Також судом встановлено, що вартість 1 тюка соломи згідно відкритих джерел в мережі Інтернет у 2020-2021 роках становила 30 грн., таким чином 20 тюків коштують 600 грн., а за два роки 1200 грн.

Крім того, судом встановлено, що позивач обрахував відробіткову форму оплати обробіток грунту 0,3 га. по ціні оранки 7 грн. за 1 сотку землі, що становить 210 грн., за два роки 420 грн., хоча згідно відкритих джерел в мережі Інтернет ціна на оранку 1 сотку землі є значно вищою і становить в межах 30-40 грн., проте збільшення суми коштів на користь позивача буде виходити за межі позовних вимог, тому суд приходить до висновку, що заборгованість за даним видом орендної плати буде складати суму 420 грн. за два роки, виходячи з розрахунку наведеного в позовній заяві.

Також суд зазначає, що відповідач, наголошуючи про необгрунтованість розрахунків позивача не вказав, в чому саме полягає ця необґрунтованість. Відповідач, будучи виконавцем послуг за договором оренди та виробником тих сільськогосподарських товарів, якими повинен сплачувати орендну плату в натуральній формі, не надав суду доказів про їх вартість, що могло б спростувати наведені позивачем розрахунки чи відкоригувати їх. Тому визначення вартості товарів та послуг, що грунтується на відкритих джерелах інформації, зокрема з сайтів з мережі Інтернет є загально доступним та, на думку суду, є обгунтованим, вони знайшли своє підтвердження, відповідачем не було спростовано їх обґрунтованості, тому вважає, що загальна сума заборгованості по орендній платі за 2 роки становить 18205 грн. 20 коп.

Також суд вважає, що до задоволення в повному обсязі підлягає вимога позивача про стягнення судових витрат по платі судового збору та витрат на правову допомогу, оскільки згідно з договором про надання юридичних послуг ОСОБА_1 та адвокат Діхятренко М.В. уклали 22.12.2021 р. договір про надання юридичних послуг, згідно з актом звірки виконаних робіт від 23.12.2021 р. ОСОБА_1 після направлення позовної заяви до суду сплатив адвокату Діхтяренко М.В. кошти в сумі 5100 грн., а згідно з квитанцією було сплачено судовий збір за подання позову в розмірі 908 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ "Про оренду землі" №161-XIV від 0610.1998 р., відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами також договором оренди землі.

Згідно ч.1 ст.6 ЗУ «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ст.13 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обов`язки.

В силу ст.21 ЗУ «Про оренду землі», орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно зі ст.31 ЗУ «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Аналогічні положення містить ч.2 ст. 412 ЦК України.

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як визначено ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як визначено у ст.629 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

За змістом п.п.«а», «д» ч.1 ст.141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою визначено добровільну відмову від права користування земельною ділянкою та систематичну несплату орендарем земельного податку або орендної плати.

Як роз`яснив Пленум Вищого Господарського Суду України у п.2.20 своєї постанови від 17.05. 2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених умовами договору.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив умови договору оренди, укладеного між ним та позивачем, не сплачував своєчасно орендну плату за користування земельною ділянкою площею належною позивачу, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс-Плюс" про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати задовольнити.

Розірвати договір оренди землі № 225 від 05 квітня 2013 року укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство «Імпульс Плюс».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" на користь ОСОБА_1 оренду плату за 2020-2021 роки відповідно до п. 9 Договору оренди №225 від 05.04.2013 року на загальну суму 18205 грн. 20 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. та витрати по оплаті юридичних послуг в розмірі 5100 грн.00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 29.12.2022 р.

Суддя Д.О. Дьяченко