Провадження № 2/161/78/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Фурман Ю.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Луцька кооперативна житлово-експлуатаційна контора № 8 Житлово-будівельних кооперативів, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позов обґрунтовано тим, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . 05 березня 2021 року відбулось затоплення належної їй квартири. 09 березня 2021 року складено акт, відповідно до якого комісія у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановила, що при обстеженні квартири АДРЕСА_2 сантехнічне обладнання знаходиться в технічно несправному стані, не зажатий кран «Маєвського», за рахунок чого затоплено квартиру АДРЕСА_3 . Виявлено наслідки затоплення, яке відбулось 05.03.2021 року, на кухні квартир АДРЕСА_3 з`явилась жовта пляма на стелі біля колонки приблизно 1 м.кв.

Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи, складеного 20 липня 2021 року ТОВ «Волинь-Експерт», вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_4 становить 2 155 гривень. На переконання позивача, саме через несправність санітарно-технічного обладнання в квартирі АДРЕСА_2 та бездіяльність власника квартири відбулось затоплення, а відтак вона повинна нести матеріальну відповідальність.

Крім того, вказує, що через затоплення належної їй квартири у неї з відповідачем виникали конфлікти, внаслідок чого у позивача значно погіршився стан здоров`я, на лікування нею було витрачено 2 090,83 гривень.

На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_3 4 245, 83 гривень заподіяної майнової шкоди та судові витрати понесені позивачем.

Ухвалою від 18 серпня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2021 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Луцьку кооперативну житлово-експлуатаційну контору № 8 Житлово-будівельних кооперативів.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, які зазначені в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити.

Представник якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Луцьку кооперативну житлово-експлуатаційну контору № 8 Житлово-будівельних кооперативів в судове засідання не зя`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши у судовому засіданні письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Наведене підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.08.2019 року.

Відповідно до Акту від 09 березня 2021 року комісія у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановила, що при обстеженні квартири АДРЕСА_2 сантехнічне обладнання знаходиться в технічно несправному стані, не зажатий кран «Маєвського», за рахунок чого затоплено квартиру АДРЕСА_3 . Виявлено наслідки затоплення, яке відбулось 05.03.2021 року, на кухні квартир АДРЕСА_3 з`явилась жовта пляма на стелі біля колонки приблизно 1 м.кв.

Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи, складеного 20 липня 2021 року ТОВ «Волинь-Експерт», вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_4 становить 2 155 гривень.

Згідно частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

Так, згідно з вказаними Правилами акт складається комісією за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника будинку або будинкового комітету і затверджується начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою.

В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття.

Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Акт від 09 березня 2021 року підписаний лише членами комісії та мешканкою квартири АДРЕСА_3 . При цьому в Акті відсутній підпис власника чи мешканців квартири відповідача, причину відсутності в Акті підпису відповідача комісія не зафіксувала.

Таким чином, аналізуючи наданий позивачем акт про залиття квартири, суд прийшов до висновку, що вказаний акт не відповідає вимогам Правил, оскільки він складений за відсутності власника чи представника винної сторони, акт не містить інформації про те, що відповідач запрошувався для огляду квартири позивача з метою встановлення факту залиття, що вказаний акт був вручений відповідачу і що ознайомлений з ним.

Крім того, досліджуючи висновок будівельно-технічної експертизи, складений 20 липня 2021 року ТОВ «Волинь-Експерт» щодо вартості відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_4 встановлено, що експертом при проведенні дослідження та встановленні вартості відновлювального ремонту було взято до уваги акт про затоплення від 09.03.2021 року та акт про затоплення від 16.07.2020 року.

Однак, затоплення, що мало місце 16.07.2020 року не є предметом заявлених позивачем позовних вимог. Акт від 16.07.2020 року, який взято до уваги експертом при дослідженні квартири позивача та встановленні розміру заподіяних збитків, не надано суду, і обставини затоплення, яке мало місце 16.07.2020 року, судом не встановлювались.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях у відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі.

Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також, враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи згідно ст.76 ЦПК України.

Наведене дає підстави для висновку про те, що Акт про залиття квартири від 09 березня 2021 року не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем ОСОБА_3 майнової шкоди ОСОБА_1 .

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довела належними та допустимими доказами завдання їй заявленої майнової шкоди внаслідок залиття квартири, у зв`язку з чим в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди слід відмовити.

Також не знайшло свого підтвердження заподіяння майнової шкоди у вигляді погіршення стану здоров`я позивача та понесення нею у зв`язку з цим витрат на лікування.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то судові витрати в цій справі покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 141, 247, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Луцька кооперативна житлово-експлуатаційна контора № 8 Житлово-будівельних кооперативів, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складання повного тексту рішення 01 червня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайогго суду

Волинської області Т.М.Філюк