Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/341/22

23 травня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

з участю представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем по справі проживали в зареєстрованому шлюбі. В них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає, зароблені кошти витрачає на свої потреби, інтересами дитини не цікавиться. Вона ніде не працює, її доходів не вистачає на забезпечення дитині належного рівня життя, додаткових доходів немає, підприємницькою діяльністю не займається, а тому на сама не спроможна утримувати дитину та потребує матеріальної допомоги від відповідача.

Відповідач фізично здорова, працездатна людина, а тому вона вважає, що він зобов`язаний матеріально утримувати дитину та сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст відзиву відповідача на позовну заяву:

16.03.2022 від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Капака В.М. поступив письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач визнає позов частково. Зазначив, що ОСОБА_3 як батько не заперечує утримувати дитину, однак не погоджується з розміром аліментів, який визначила позивачка. Згідно рішення сууд від 2019 року відповідач ОСОБА_3 сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 - 2016 р.н.. Тому просив зменшити розмір аліментів та зменшити їх до 1/6 частки від його доходів. Також просив не стягувати з відповідача витрати на правову допомогу, так як вони документально не підтверджені.

Стислий виклад позицій сторін:

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача адвоката Брайляк Е.Я. поступила заява в якій просили справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просили суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також стягнути з відповідача на користь позивача сплачені позивачем судові витрати на правову допомогу.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Капак В.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав зазначених в відзиві на позов. Зазначив, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, просив зменшити розмір частки аліментів та визначити іх в розмірі 1/6 частина від доходів відповідача. Заперечив щодо стягнення з нього судових витрат по справі.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянський районного суду Івано-Франківської області від 25.02.2022 по даній справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали в зареєстрованому шлюбі, який укладено 08.12.2020 року в Надвірнянському районному відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) , актовий запис№ 230 (а.с. 10).

В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї видана Пасічнянською сільською радою від 01.02.2022 року за № 198 та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивач ОСОБА_2 разом з дитиною проживають за адресою: АДРЕСА_1 в будинку її батьків. Батько дитини матеріальної допомоги на утримання сина не надає. (а.с. 12,14).

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2019 року присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1250,00 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.33-35).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку.

Статтею 51 Конституції України та статтями 180, 191 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України до обставин, які суд досліджує при визначенні розміру аліментів на дитину відносяться: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду спосіб стягнення аліментів(у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі) здійснюється за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, та змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Тобто спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) здійснюється за рішення суду але за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи, що дитина проживає разом з матір`ю, а позивач наполягає на визначенні стягнення аліментів у частці від доходу, суд дійшов висновку про визначення способу стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу), батька.

Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів).

Тому з врахуванням матеріального становища позивача, а також що дитина проживає разом з матір`ю, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровим та працездатним, має на утриманні неповнолітню дитину, визнання відповідачем позову, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1/5 частки з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менша 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Висновки суду:

Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, а також положення ч.2 ст.182 СК України, відповідно до розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за можливе призначити відповідачу аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/5 частки з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менша 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи положення ст.191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 09.02.2022 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як встановлено судом, між позивачем ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_8 укладено договір про надання правової допомоги №2801/22 від 28.01.2022 року (а.с. 5-6).

Згідно попереднього розрахунку суми судових витрат, які понесе позивач становлять 4500,00 грн., що складаються з : опрацювання матеріалів для позовної заяви 500,00 грн., скаладнян позовної заяви 1500,00 грн; представлення інтересів в суді 2500,00 грн. (а.с. 4).

Згідно квитанції серія АЕ №166 від 04.02.2022 року позивачем ОСОБА_2 сплачено 4500,00 грн. адвокату Брайляк Е.Я. (а.с. 3).

Згідно акту виконаних робіт від 22.03.2022 року укладеного між позивачем ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_8 останнім було надано послуги згідно договору про надання правничої допомоги на суму 4500,00 грн. (а.с.39).

З наданого представником позивача розрахунку суми гонорару за правничу допомогу вбачається, що адвокат Брайляк Е.Я. зазначила, що приймала участь у одному судовому засіданні .

Однак, з матеріалів справи вбачається, що представником позивача було подано заяву в якій вона просила справу слухати в її відсутності та позивача.

На підставі зазначено, у суду не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрати пов`язані із участю в судових засіданнях в розмірі 2000,00 гривень.

З огляду на зміст викладених норм чинного законодавства України, виконуючи положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України та враховуючи оцінені судом докази щодо понесення стороною позивача витрат пов`язаних з розглядом справи і встановлені судом обставини стосовно дійсного понесення судових витрат в частині усної консультації та складання позовної заяви, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви представника позивача про відшкодування судових витрат частково та стягнути з відповідача кошти у розмірі 2000,00 грн.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Тому у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави 992 грн.40 коп. судового збору.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 192, 196 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовільнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частки від всіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати 09.02.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 -2000,00 грн. сплачених витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави 992 грн.40 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 .

Суддя О.Я. Міськевич

Повний текст рішення

виготовлено 27.05.2022 року.