Справа 206/2023/22
Провадження 2/206/804/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.

за участю: секретаря Ланного В.Д.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2022 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зменшення розміру стягуваних аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2021 року з нього стягнено аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення здійснювати з 17.09.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 21.01.2022 року.

Також він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , від сумісного життя з якою має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб з ОСОБА_3 було розірвано 31.10.2006 року, актовий запис № 126.

Крім того, 18.09.2020 року ним було зареєстровано шлюб з ОСОБА_4 , від сумісного життя з якою вони мають сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2022 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частки від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.12.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказаним рішенням також з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, що місячно, починаючи стягнення з 24.12.2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_8 трирічного віку.

Таким чином, фактично він має чотирьох утриманців, працює на посаді молодшого медичного брата та його заробітна плата становить 7565,27 грн, з яких 5043 грн він має сплатити в якості аліментів за судовими рішеннями.

Просив суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір стягуваних на користь ОСОБА_2 аліментів та стягнути з нього на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

15 серпня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження.

08 вересня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви, посилаючись на її безпідставність, та просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Самарськогорайонного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2021 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення набрало законної сили 21.01.2022 року ( а.с.6).

Рішенням Арум-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2022 року з нього стягнено аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частки від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.12.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказаним рішенням також з нього стягнено аліменти на користь ОСОБА_4 на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, щомісячно, починаючи стягнення з 24.12.2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_7 трирічного віку ( а.с.4-5).

Вказане рішення суду до виконання не пред`являлося. З пояснень позивача вбачається, що його дружина зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини і дружини з тією метою, щоб він в подальшому міг пред`явити позов до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

З пояснень відповідача також встановлено, що на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 він самостійно, періодично надає матеріальну допомогу ОСОБА_3 .

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу з ОСОБА_4 має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якого дружина стягнула з нього аліменти у розмірі ј частки, а також за цим же рішенням з нього стягнуто аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд встановив, що розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_9 , визначений рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2021 року, і дитини ОСОБА_10 аліментів, визначений за рішенням Арум-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2022 року, є однаковим по ј частці від заробітку (доходу ) батька дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і відповідає вимогам сімейного законодавства.

Разом із цим, позивачем не надано суду жодних доказів сплати аліментів на утримання третьої дитини ОСОБА_11 .

Відповідач вказує на те, що він працює медичним братом і його заробітна плата не зменшилася, у порівнянні з 2021 роком, але й не зазнала суттєвого збільшення. Середній розмір заробітної плати становить приблизно 7600,00 грн.

Таким чином, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Таким чином, суд приходить до висновку, що зменшення розміру аліментів на утримання дитини від попереднього шлюбу ОСОБА_9 , у зв`язку з тим, що позивач одружився і дружина ОСОБА_4 стягнула з нього аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 і на своє утримання, без доведення погіршення майнового становища платника аліментів, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_9 та суперечитиме її інтересам. А тому, у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-184, 191, 192 СК України, ст.ст.5-13, 34, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.11.2022 року.

Суддя І.П. Прінь