Справа № 276/1974/22
Провадження по справі №2/276/456/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Бобра Д.О.

за участю секретаря судового засідання Свиридок А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько (по материній лінії) ОСОБА_2 , спадщину якого прийняла його рідна сестра ОСОБА_3 (мати позивача) в порядку ст. 549 ЦПК УРСР, але за життя не оформила свої спадкових прав та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Щорса, що знаходиться на території Радицької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області. Позивач зазначає, що 28 вересня 2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу щодо надання роз`яснення по оформленню спадкових справ після смерті матері ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Дружба», на що отримав відповідь про відмову у видачі йому свідоцтва про право па спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Щорса, а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

Позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 право власності на земельну частку (пай) КСП ім. Щорса, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території Радицької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, згідно з сертифіката серії ЖТ №0179407.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2022 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач у своїй позовній заяві просить заяву розглядати без його участі.

Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради за наявними документами, зазначив що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №2 від 23.10.2021 року слідує, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Катеринівка Володарсько-Волинського району Житомирської області.

Згідно повідомлення відділу Головного управління Дергеокадастру у Житомирській області №245/431-21 від 01.12.2021 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Володарсько-Волинською райдержадміністрацією по Радицькій сільській раді за № 405 міститься запис щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 , серії ЖТ № 0179407 від 28 березня 1997 року, КСП ім. Щорса, розмір земельної частки (паю) 3,42 умовних кадастрових гектарів. Відомості про видачу Державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 відсутні.

Оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) по реформованому КСП ім. Щорса Радицької сільської ради, серії ЖТ № 0179407 від 28 березня 1997 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 , втрачено, що підтверджується інформацією в газеті «Прапор» №38 (9592) від 07 жовтня 2022 року.

Спадщину ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла його рідна сестра ОСОБА_3 , в порядку статті 549 ЦК УРСР (який діяв на час прийняття спадщини після померлої), шляхом вступу в фактичне володіння та управління майном, що підтверджується документами про родинні зв`язки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.сп.9-10), свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 16 червня 1956 року (а.сп.11), відповідно до якого мати позивача вийшла заміж і змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », а також роз`ясненням приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу № 171/01-16 від 20 вересня 2022 року та довідкою Хорошівської селищної ради від 26.01.2022 №10.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 09 червня 2017 року, яке видане виконавчим комітетом Радицької сільської ради Хорошівського району Житомирської області мати позивача - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до якої увійшло право на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Щорса, що знаходиться на території Радицької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, згідно з сертифікатом серії ЖТ № 0179407 від 28 березня 1997 року, яке було успадковане після смерті брата ОСОБА_2 , однак за життя належним чином не оформлене.

Позивач являється спадкоємцем майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за заповітом в цілій частці, що підтверджується листом приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Косинського С.О. № 171/01-16 від 20 вересня 2022 року.

Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 13 березня 1975 року, відповідно до якого його матір`ю є « ОСОБА_3 » (так у документі).

28 вересня 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу щодо надання роз`яснення по оформленню спадкових прав після смерті матері - ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Щорса, що знаходиться на території Радицької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, згідно з сертифікатом серії ЖТ № 0179407 від 28 березня 1997 року.

Листом приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу № 171/01-16 від 20 вересня 2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Щорса, що знаходиться на території Радицької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, а саме сертифікату серії ЖТ № 0179407 від 28 березня 1997 року.

Із відповіді державного нотаріуса Хорошівської державної нотаріальної контори Коберник С.О. №393/01-16 від 09.12.2022 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру слідує, що до майна померлого ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , то судом, відповідно, застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року), які діяли на час смерті спадкодавця.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що спадщину ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла його рідна сестра ОСОБА_3 , в порядку статті 549 ЦК УРСР (який діяв на час прийняття спадщини після померлої), шляхом вступу в фактичне володіння та управління майном, що підтверджується документами про родинні зв`язки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.сп.9-10), свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 16 червня 1956 року (а.сп.11), відповідно до якого мати позивача вийшла заміж і змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », а також роз`ясненням приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу № 171/01-16 від 20 вересня 2022 року та довідкою Хорошівської селищної ради від 26.01.2022 №10.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Відповідно до ч.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року №899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , проте, не може отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу.

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права за позивачем на спадкове майно буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця, а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в частині визнання права на земельну частку (пай) КСП ім. Щорса, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частини в натурі.

Керуючись ст.ст. 1216-1223, 6, 1268-1270 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 200, 206,211, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) КСП ім. Щорса, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частини в натурі (на місцевості), на території Радицької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області згідно сертифікату серії ЖТ № 0179407, що належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була його сестра ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: Хорошівська селищна рада, адреса місця знаходження: смт.Хорошів вул.Героїв України 13, Житомирської області; 3.

Суддя Д.О. Бобер