З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 грудня 2022 року м. Шаргород
Cправа №152/1110/22
Провадження №2/152/335/22
Шаргородський районний суд
головуючого судді Славінської Н.Л.,
секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,
розглянувши в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання,
І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача
1. Виклад позиції позивача.
02.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області з означеним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, у якому просить стягнути з відповідача на його утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до 30.06.2025 року, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років у випадку навчання.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що рішенням суду у справі №2-319/2008р. від 06.08.2008 року розірвано шлюб між його матір`ю ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_2 .
За рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області у справі №152/1350/21 від 02.12.2021 року відповідач ОСОБА_2 сплачував аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно на період навчання у Відкритому міжнародному університеті розвитку людини «Україна» з терміном навчання до 30.06.2022 року.
На даний час, він навчається на 2 курсі денної форми навчання у закладі вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» IV рівня акредитації з терміном навчання до 30.06.2025 року.
Оскільки він навчається на денній формі навчання, то немає можливості влаштуватися на роботу. Стипендію в навчальному закладі він не отримує.
Після досягнення ним повноліття відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, чим ставить у скрутне матеріальне становище та змушує звертатися з позовом до суду.
Наскільки йому відомо, відповідач здоровий, працездатний, тобто може сплачувати кошти на його утримання.
При зверненні з цим позовом до суду позивач покликається на вимоги ст.ст.199-200 СК України.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про його дату, час та місце повідомлений належним чином (а.с.28).
У п.2 прохальної частини позовної заяви позивач ОСОБА_1 просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с.1, на звороті).
2. Виклад позиції відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 не скористався правом на подання відзиву на позов та не подав до суду відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм чинного ЦПК України, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 07.11.2022 року (а.с.13-14), яку отримав 05.12.2022 року, що вбачається із зворотного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.25).
ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача
1. У п.2 прохальної частини позовної заяви позивач ОСОБА_1 просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с.1, на звороті).
Інших заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, позивач ОСОБА_1 до суду не подавав.
2. Відповідач ОСОБА_2 заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, до суду не подавав.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
1. Відповідно до ухвали Шаргородського районного суду від 07.11.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи на 02.12.2022 року без повідомлення (виклику) сторін; роз`яснено сторонам, що у випадку наявності клопотання про виклик їх у судове засідання, його слід подати до суду у встановлені строки; запропоновано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, позивачеві відповідь на відзив у строк три дні, відповідачеві заперечення на відповідь на відзив у строк три дні (а.с.13-14).
2. Ухвалою суду від 02.12.2022 року здійснено перехід до розгляду означеної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено перше та друге судові засідання, відповідно на 16.12.2022 року та на 28.12.2022 року, про що повідомлено позивача та відповідача (а.с.21-22).
3. 28.12.2022 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.29-30).
За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності відповідача та ухвалення судового рішення немає.
4. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється в судовому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази
Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьком обов`язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися.
Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.
Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7).
Позивач ОСОБА_1 на теперішній час є повнолітнім, що вбачається із паспорта позивача № НОМЕР_2 та свідоцтва про народження (а.с.4, 7).
Повнолітній син відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом Закладу вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» IV рівня акредитації та навчається за контрактом на другому курсі денної форми навчання, ступеня вищої освіти «бакалавр», за спеціальністю 181 харчові технології; стипендії не отримує. Термін закінчення цього закладу освіти 30.06.2025 року.
Зазначена обставина, що встановлена судом, підтверджується довідкою закладу освіти від 17.10.2022 року за №03.01.01/19-1031 (а.с.8).
Повнолітній син відповідача, який продовжує навчання, відповідно до вимог ст.199 СК України, має право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на своє утримання.
На теперішній час, тобто після досягнення позивачем повноліття, відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, не надає, тоді як позивач потребує утримання з боку батька, оскільки не працює у зв`язку з тим, що навчається на денній формі навчання, стипендії не отримує.
Вказана обставина не заперечується відповідачем з огляду на те, що останній не подав до суду відзиву на позов із викладенням своїх заперечень.
Крім того, з позовної заяви вбачається, що відповідач фізично здоровий, працездатний, не має на утриманні інших осіб.
Вказані обставини, що викладені в позові, також не заперечуються відповідачем з огляду на те, що останній не подав до суду відзиву на позов із викладенням своїх заперечень.
Отже, судом встановлено, що відповідач може працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , який продовжує навчання, але ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на його утримання.
Оскільки судом встановлено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, але не бере участі в матеріальному утриманні повнолітнього сина ОСОБА_1 , який продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, то суд вважає, що з нього слід стягнути аліменти на утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років, відповідно до приписів ст.ст.199, 200 СК України.
При цьому, при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач не має на утриманні інших осіб, оскільки відомостей про протилежне не надано ні позивачем, ні відповідачем, а відтак, визначення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., на переконання суду, не призведе до погіршення матеріального стану відповідача ОСОБА_2 .
Так, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).
До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 20.05.2020 року у справі №635/1139/17, який суд застосовує, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).
Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення.
Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо).
Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що право ОСОБА_1 , який є повнолітнім, але продовжує навчання, на утримання з боку батька порушене та підлягає судовому захисту, а позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
При цьому, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд враховує всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Такий правовий висновок зробив Верховний Суд у згадуваній постанові від 20.05.2020 року у справі №635/1139/17.
При цьому, Верховний Суд у вказаній вище постанові зробив висновок, що подаючи до суду позовну заяву, саме позивач має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітніх дочку, сина, що продовжують навчання.
Суд встановив, що позивач має потребу в утриманні, оскільки навчається на денній формі навчання за контрактом, тому не працює, стипендії не отримує, що вбачається із довідки навчального закладу від 17.10.2022 року (а.с.8).
Також, суд враховує, що матір позивача так само повинна надавати матеріальну допомогу на його утримання у період навчання.
Тому, враховуючи вище викладені обставини, суд прийшов до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше, ніж до досягнення останнім двадцяти трьох років у випадку навчання.
V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування
Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України.
Згідно із ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється в разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України).
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України).
Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.ч.1, 2 ст.200 СК України).
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).
VІ. Висновки суду
Враховуючи, що право позивача ОСОБА_1 , який продовжує навчання, на матеріальне утримання з боку батька відповідача ОСОБА_2 порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов підлягає задоволенню, тобто підлягають стягненню з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, з дня звернення з позовом до суду і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2025 року, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років, а у разі припинення навчання право на утримання слід припинити, так як обставини, на які зсилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом.
Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, враховуючи, що на період навчання вона не має самостійного заробітку, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
VІІ. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України).
Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
При зверненні до суду з означеним позовом ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнений від його сплати.
Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, ч.4 ст.268, ст.ст.273, 274-279, 280-283, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст.182, 191, 199, 200, 201 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 02 листопада 2022 року і до закінчення навчання у Закладі вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», тобто до 30 червня 2025 року, а у випадку припинення навчання стягнення аліментів припинити.
Розподіл судових витрат.
Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому ст.272 ЦПК України (ст.283 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст.284 ЦПК України).

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі (ч.1 ст.285 ЦПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Порядок негайного виконання рішення

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Повне ім`я (для фізичних осіб) сторін:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Шаргород Вінницької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 03.12.2021 року органом 8040; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Шаргородським РС УДМС України у Вінницькій області 02.04.2013 року; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне заочне рішення складено та підписано суддею 28.12.2022 року.

Суддя: