ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2631/15Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/1035/22 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 310040000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря - Сович Н.А.

та представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Семененко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/2631/15-ц за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Гриців Ольги Ярославівни на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2022 року, ухвалене суддею Дзюбичем В.Л., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

у лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах неповнолітніх дітей Тернопільської міської ради про позбавлення відповідача - ОСОБА_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати покласти на відповідача (а.с. 3-4).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що відповідач не піклується, не цікавиться вихованням, життям та здоров`ям свого малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не виявляє бажання спілкуватися із дитиною, не відвідує його, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, а також не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено у повному обсязі.

Позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) 243,60 гривень судового збору.

Копію рішення у справі направлено особам, які брали участь у справі (а.с. 41).

16 листопада 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Гриців Ольга Ярославівна звернулася в суд із заявою про перегляд заочного рішення (а.с. 47-49).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 грудня 2021 року поновлено представнику відповідача ОСОБА_2 - адвокату Гриців Ользі Ярославівні строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2016 року, ухвалене у цивільній справі №607/2631/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи служби у справах дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Гриців Ольги Ярославівни про перегляд заочного рішення ухваленого в цивільній справі №607/2631/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи служби у справах дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав - задоволено.

Скасовано заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2016 року, ухвалене у цивільній справі №607/2631/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи служби у справах дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Справу розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с. 66-67).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено у повному обсязі.

Позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243,60 гривень судового збору.

Копію рішення направлено учасникам справи (а.с. 172-174).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Гриців Ольги Ярославівни просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2022 року, по справі №607/2631/15-ц - скасувати, відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи служби у справах дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнути з позивача в користь відповідача судові витрати по справі, посилаючись на те, що воно не відповідає вимогам закону, ухвалене не відповідно до норм матеріального та з порушенням норм процесуального (а.с. 181-187).

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_2 - адвокат Гриців О.Я. зазначила, що про проведення судового засідання 07 жовтня 2022 року, ні вона, ні її довіритель не були повідомлені, повістки про виклик в суд не отримували. Звертає увагу на те, що доказів злісного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків матеріали справи не містять та в судовому засіданні не здобуто. Відповідач любить сина. Після розлучення його відносини з позивачем погіршилися, тому він зустрічався з дитиною десь раз на місяць, щоб уникати сварок з колишньою дружиною. ОСОБА_2 з 19 лютого 2015 року перебуває за межами України, в м. Тернопіль - не має можливості прибути. З дитиною спілкуватись не може, оскільки мати обмежила будь-яке спілкування онлайн. Щодо залучення до їх відносин соціальних служб, вважає, що це лише погіршить відносини між ними та дитиною. Звертає увагу на те, що як тільки позивач дізналась про намір відповідача поїхати за кордон, нею зразу ж було подано позов про позбавлення батьківських прав - 16 лютого 2015 року, про який ОСОБА_2 не було відомо. Останній проживає за кордоном і це ускладнює його спілкування з дитиною, але після закінчення війни, має намір та буде така можливість повернутися в Україну, та спілкуватися зі своїм сином, отже, наявне бажання приймати участь у вихованні свого сина та у його житті в цілому, що свідчить про відсутність свідомого нехтування відповідачем батьківським обов`язкам, а тому, відсутні підстави передбачені ч.1 ст.164 СК України. Посилається на те, що Законом не передбачено позбавлення батьківських прав батька відносно його дитини, виключно у зв`язку із несплатою ним аліментів на утримання дитини. Вказує на те, що останньому не було відомо про засідання опікунської ради, матеріали справи не містять його належного повідомлення. Наданий суду висновок органу опіки та піклування містить в собі інформацію про те, що ОСОБА_2 не бере участь у вихованні та утриманні сина, не створює умов для його фізичного, духовного та морального розвитку, що свідчить про те, що останній самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Окрім того, з наданих суду письмових документів не вбачається, що орган опіки проводив будь-яку роботу щодо встановлення матеріального стану батька, його відношення до виховання та утримання дитини, тобто, рішення прийнято виключно на підставі документів отриманих в ході перевірки заяви матері та оцінки її участі у вихованні дитини.

ОСОБА_1 своїм правом на відзив не скористалася.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Гриців О.Я. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа, а також від неї надійшла заява про розгляд справи у відсутності ОСОБА_2 та його представника адвоката Гриців О.Я., апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримує в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: УСМПЗД ТМР в судове засідання не з`явилося, хоча належним чином було повідомлене про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Семененко Л.М. апеляційної скарги не визнала, вважаючи її безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Семененко Л.М., ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 10 грудня 2010 року, справа №2-10629/2010, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований в книзі реєстрації актів про одруження 19 лютого 2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №159, відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції - розірвано (а.с. 5).

Під час шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 23 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис за №2542 (а.с. 7).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 змінив прізвище на ОСОБА_5 .

Відповідно до акту нарахування заборгованості по аліментах, згідно виконавчого листа №2-822 від 11 березня 2011 року, виданого старшим державним виконавцем Зубик Ю.Л. державної виконавчої служби, заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 01 січня 2015 року складає 7 324,91 гривень (а.с. 10).

Із акту бесіди із малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного начальником служби у справах неповнолітніх та дітей та начальником відділу з питань опіки та піклування служби у справах неповнолітніх та дітей, вбачається, що в ході бесіди із ОСОБА_3 встановлено, що він батька не бачив, останній йому не телефонує, подарунків не дарує. Уявлення про батька в дитини залишенні тільки на фотокартці (а.с. 29).

Дитина проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , та для дитини створено належні умови для життя, навчання та виховання, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 10 вересня 2015 року (а.с. 27).

Питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Тернопільської міської ради (а.с. 28).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Тернопільської міської ради від 04 листопада 2015 року, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1033 від 04 листопада 2015 року, відповідача ОСОБА_2 рекомендовано позбавити батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_2 не бере участі у вихованні та утриманні сина ОСОБА_6 , не створює умов для його фізичного, духовного та морального розвитку, що свідчить про те, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків (а.с. 26).

Як вбачається з довідки ЛОДКЛ "Охмадит", хворий ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному обстеженні у ЛОДКЛ "Охмадит" з 22 листопада 2016 року по 23 листопада 2016 року з діагнозом правобічний пас.-акт. ММР ІІІ-ІV ст. в гіпоплазовану нирку, вторинний хронічний пієлонефрит, гіпоплазія правої нирки (а.с. 90, 97).

Згідно виписного епікризу №7087 Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебув на стаціонарному лікуванні з 15 червня 2016 року по 23 червня 2016 року, діагноз: вроджена вада розвитку сечовивідної системи, уретероцеле справа, обструктивний уретерогідронефроз справа, вторинний хронічний пієлонефрит, рецидивуючий перебіг, стадія загострення (а.с. 91, 98).

Відповідно до виписок №13941/16, №12740/17, №678/20, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП "Івано-Франківська ОДКЛ ІФ ОР" з 14 грудня 2016 року по 16 грудня 2016 року, з 29 листопада 2017 року по 01 грудня 2017 року, з 22 жовтня 2020 року по 21 січня 2020 року з клінічним діагнозом вроджена вада сечовидільної системи (а.с. 92-95, 99-102).

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому будинку осіб №244/3-16 від 21 квітня 2022 року, виданої Козівською селищною радою Тернопільської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в АДРЕСА_2 (а.с. 138).

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах від 08 серпня 2022 року старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі ПЗМУ МЮ (м. Івано-Франківськ) Крушанської О.Р. при примусовому виконанні виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що існує заборгованість по аліментах станом на 08.08.2022 у розмірі 163 740,55 гривень.

Згідно характеристики учня 6 класу Козівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів №2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 27 квітня 2022 року №02-07/53, виданої Козівським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2, мати учня, ОСОБА_8 , приділяє велику увагу вихованню та навчанню сина, постійно цікавиться життям класу та закладу освіти, систематично відвідує класні та загальношкільні батьківські збори; ОСОБА_8 є членом батьківського комітету класу, завжди радо спілкується з вчителями, готова прийти на допомогу класу і школі; батько ОСОБА_6 з класним керівником не спілкувався і в заклад освіти не навідувався (а.с. 139).

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради, затвердженого рішення №585 від 15 червня 2022 року, щодо недоцільності надання повторного висновку органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на засіданні комісії з питань захисту прав дитини досліджено, що ОСОБА_2 продовжує нехтувати батьківськими обов`язками, не приймає участі у житті сина та не сплачує аліменти. На засіданні комісії з малолітнім ОСОБА_6 проведено бесіду, під час якої з`ясовано, що він підтримує позовні вимоги матері, батько не приймає участі у його житті, не цікавиться навчанням, успіхами сина. ОСОБА_6 вважає, що батько налагоджує контакт задля того, щоб уникнути позбавлення батьківських прав. Беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає, що висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовного малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затверджений рішенням виконавчого комітету від 04 листопада 2015 року №1033, слід залишити без змін (а.с. 146-147).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач в ході розгляду справи не надав, а матеріали справи не містять - доказів на спростування висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Тернопільської міської ради щодо визнання доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Суд вважає, що саме по собі заперечення відповідачем факту позбавлення батьківських прав не є достатньою підставою для відмови у задоволенні позову. Посилання відповідача на те, що фактично він був позбавлений можливості належним чином реалізувати свої батьківські права, оскільки позивач чинила йому в цьому перешкоди, на думку суду є непереконливими і такими, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та не спростовують висновків органу опіки та піклування щодо наявності підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач, вказуючи на наявність перешкод з боку позивача - із заявами щодо визначення йому способів участі у вихованні та спілкуванні із дитиною до органу опіки та піклування не звертався, а відтак впродовж тривалого часу - належним чином фактично не реалізував наданих законом прав щодо встановлення та/або відновлення стосунків із сином. Крім того, наведені в ході розгляду справи відповідачем на спростування позовних вимог обставини та причини, на думку суду, не є поважними і не є такими, що фактично унеможливлювали належну реалізацію батьком своїх батьківських обов`язків. Також, суд вважає, що позивачем доведений той факт, що відповідач не піклується про сина, окільне не сплачує аліменти та допустив значну заборгованість. Відтак, суд вважає, що наявна винна поведінка відповідача по відношенню до дитини, що виразилося у нехтуванні обов`язками як батька по відношенню до свого сина: відповідач не бачиться та не спілкується з сином, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться його навчанням та позашкільними вподобаннями, тривалий час матеріально не забезпечує сина. Вказаною бездіяльністю (невиконанням батьківських обов`язків) відповідач порушує права дитини на належне батьківське виховання.

Колегія суддів, з висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки суд у повній мірі врахував обставини справи.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків стосовно дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Так, колегія суддів вважає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При цьому, на перше місце слід ставити "якнайкращі інтереси дитини", оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, не цікавиться його навчанням та його позашкільними вподобаннями, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, матеріально не забезпечує сина.

Малолітній ОСОБА_3 має вроджену ваду сечовидільної системи, в зв`язку з цим систематично знаходиться на стаціонарному лікуванні у Тернопільській обласній дитячій клінічній лікарні, в КНП "Івано-Франківська ОДКЛ ІФ ОР", ЛОДКЛ "Охмадит", проте відвідач жодного разу не навідався до сина, не поцікавився станом його здоров`я.

Більше того, відповідач тривалий час не сплачує аліменти, внаслідок чого станом на 07.10.2022, тобто на день ухвалення оспорюваного рішення місцевим судом, утворилася заборгованість у розмірі 169 353 грн.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів, державою ОСОБА_1 призначена тимчасова допомога на дитину, яку вона отримує з вересня 2022 року.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі №559/1215/19-ц (провадження №61-8348св22) зроблено висновки про те, що висновок органу опіки та піклування є документом, який подається для прийняття відповідного рішення судом, тобто він є доказом у цивільній справі, який підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору виконує допоміжну функцію при вирішенні спорів, які стосуються прав та інтересів дітей, та спрямований передусім на отримання максимальної інформації щодо обставин, які мають значення для вирішення конкретного спору, оскільки орган опіки та піклування має повноваження встановлювати відомості, одержані у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні тощо.

Органом опіки і піклування двічі, а саме в 2015 та в 2022 році розглядалося питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 .

Так, згідно з висновком органу опіки та піклування Тернопільської міської ради від 04 листопада 2015 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1033 від 04 листопада 2015 року, відповідача ОСОБА_2 рекомендовано позбавити батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_2 не бере участі у вихованні та утриманні сина ОСОБА_6 , не створює умов для його фізичного, духовного та морального розвитку, що свідчить про те, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків (а.с. 26).

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 585 від 15 червня 2022 року залишено без змін висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1033 від 04 листопада 2015 року (а.с. 146-147).

Отже, розглядаючи повторно, через 5 років, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 органом опіки і піклування не встановлено, що відповідач змінив своє відношення до дитини і, навпаки, він продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків.

Тому, голослівними є, нічим не підтверджені та не представлені суду докази, що відповідач ОСОБА_2 , заперечуючи проти позбавлення його батьківських прав, вказує на те, що не втратив інтересу до участі у вихованні дитини, оскільки зібрані у справі докази, в їх сукупності, свідчать про протилежне і дають можливість для застосування до відповідача такої виключної міри впливу, як позбавлення батьківських прав, враховуючи, в даному випадку, якнайкращі інтереси дитини.

Відповідачем також не доведено, що йому чинилися перешкоди будь-яким чином виконувати свої батьківські обов`язки щодо виховання сина або він їх не виконував з поважних причин.

Тому, враховуючи, що у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать, що ОСОБА_2 у порушення вимог статті 150 СК України свідомо не виконує обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що рішення від 07 жовтня 2022 року було прийнято у відсутності та без належного повідомлення ОСОБА_2 та його представника адвоката Гриців О.Я., оскільки дані доводи спростовуються матеріалами справи, а саме: довідкою про доставку електронного листа, в якій вказано, що на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_5 29 серпня 2022 року було доставлено повістку про виклик до суду на 07 жовтня 2022 року о 12 годині 00 хвилин (а.с. 167).

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу.

З огляду на наведене, якщо учасник чи його представник надав суду електронну адресу, зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

Указане узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанову від 26.10.2022 у справі №761/877/20.

Отже, представник ОСОБА_2 - адвокат Гриців О.Я., повноваження якої згідно з ордером на надання правничої (правової) допомоги №б/н від 08 вересня 2021 року не обмежені, була належним чином повідомлена про час, дату і місце проведення судового засідання.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Гриців Ольги Ярославівни слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2022 року - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на відповідача в межах ним понесених.

Керуючись ст.ст.35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Гриців Ольги Ярославівни - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на відповідача в межах ним понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 грудня 2022 року.

Головуючий

Судді