Провадження № 2/752/3358/22
У Х В А Л А

іменем України

25 травня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Хоменко В.С.,

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ майна у натурі,

в с т а н о в и в:

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою від 23.08.2021 року по справі відкрито провадження із призначенням до розгляду у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому засіданні 25.05.2022 року представник позивача - ОСОБА_4 надав заяву про залишення позову без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 не заперечувала проти залишення позову без розгляду, та просила вирішити питання про розподіл судових витрат, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, а саме: стягнути з позивача на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5200,00 грн. та витрати на проведення експертизи у сумі 9000,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 не заперечував проти залишення позову без розгляду, також просив вирішити питання про розподіл судових витрат, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, а саме: стягнути з позивача на користь ОСОБА_3 витрати на проведення експертизи у сумі 9000,00 грн.

Перевіривши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч. 1. ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необхідність залишити вищезазначену позовну заяву без розгляду.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, правнича допомога відповідачу ОСОБА_2 надавалась адвокатом Одинець Т.М. на підставі укладеного договору про надання правничої допомоги №79 від 24.11.2021.

В підтвердження повноважень адвоката Одинець Т.М. до суду надано ордер серія АА № 1126463 та свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю. серія КВ № 001048.

У відзиві на позовну заяву відповідачем ОСОБА_2 наведено розрахунок розміру судових витрат.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 та її представником- адвокатом Одинець Т.М. дотримані вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Також, відповідно до положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України, До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК Ураїни встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В підтвердження понесення відповідачем ОСОБА_2 витрат на правову допомогу до суду надано: копію договору про надання правничої допомоги №79 від 24.11.2021, копію квитанції від 25.11.2021 № 204 на суму 5200,00 грн. та фіскального чеку від 25.11.2021 № 56 на суму 5200,00 грн.

Разом з цим, суд звертає увагу, що згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак, позивач клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідача Штоюнди Ж.М. до суду не надав. Доказів неспівмірності заявлених витрат до суду також надано не було.

А отже, дослідивши надані докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також приймаючи до уваги те, що позов залишено без розгляду саме на підставі заяви позивача, суд дійшов висновку про задоволення вимог відповідача щодо стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5200,00 грн.

Разом з цим, як було вище зазначено, п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із проведенням експертизи.

Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Статтею 71 ЗУ «Про судову експертизу» встановлено, що підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи, відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була замовлена судова будівельно-технічна експертиза, що підтверджується копією договору на проведення судової будівельно-технічної експертизи № 44/12-2021 від 30.11.2021 р., а також висновком експерта Галієвої О.М. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, складеного 08.12.2021 р.

Суд вважає, що проведення судової будівельно-технічної експертизи відповідачами у даній справі було виправданим та необхідним, оскільки досліджені судовим експертом обставини входять до предмета доказування та встановлення яких потребувало наявних у експерта спеціальних знань.

З наявних матеріалів вбачається, що за проведення судової будівельно-технічної експертизи, відповідачами було сплачено 18000,00 грн., що підтверджується копією квитанції № Е538-1ВРХ-С79Е-9К19 від 03.12.2021 на суму 10800,00 грн. та копією квитанції № А81Е-К4Е3-Р415-НН16 від 08.12.2021 на суму 7200,00 грн.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що вимоги відповідачів та їх представників щодо стягнення з позивача судових витрат, пов`язаних з проведенням судової будівельно-технічної експертизи, у розмірі 18 000,00 грн. підлягають задоволенню, оскільки такі витрати були необхідними та підтверджуються належними доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 102,133,137,141,142,257 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ майна у натурі - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5200,00 грн. (п`ять тисяч двісті гривень 00 копійок) та витрати на проведення експертизи у сумі 9000,00 грн. (дев`ять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 ) витрати на проведення експертизи у сумі 9000,00 грн. (дев`ять тисяч гривень 00 копійок).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя В.С. Хоменко