Справа № 482/1618/21
Номер провадження 2/482/78/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Сергієнка С.А., за участю секретаря Мазанової Ю.О., представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду в м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на будинок в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на будинок в порядку спадкування.

У своєму позові посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нова Одеса Миколаївської області помер батько позивача ОСОБА_4 . Після його смерті залишилось не заповідане спадкове майно, а саме житловий будинок у АДРЕСА_1 .

Після його смерті спадкоємцями першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) залишилися позивач, його брат ОСОБА_3 та їх мати, дружина покійного - ОСОБА_5 .

Позивач не подавав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори оскільки вважав, що прийняв спадщину, взявши в управління та володіння майно спадкодавця ОСОБА_4 . Позивач вказує, що прийняв спадщину фактично, оскільки після смерті батька взяв медалі, які йому належали, про що надав суду копії посвідчень.

Відповідач також не звертався в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, з такою заявою не зверталася і ОСОБА_5 , однак вони прийняли спадщину так як були зареєстровані в будинку на час смерті спадкодавця.

Позивач вказує, що для того, щоб отримати спадщину після смерті батька йому необхідно встановити факт, що я прийняв спадщину після його смерті .

З такою заявою він звернувся до Новоодеського районного суду Миколаївської області однак відповідач подав заяву в якій вказав, що вбачається спір про право, з цієї підстави ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17 листопада 2021 року заява залишена без розгляду .

Посилаючись на вищевикладене, на підставі ст. 549 ЦК Української РСР який діяв на час виникнення відповідних правовідносин, позивач просив суд, встановити факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ним право власності на 1/3 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, але представник відповідача надав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Також представником відповідача надано до суду письмові пояснення щодо предмету спору, у яких він вказував, що позовні вимоги ОСОБА_2 відповідач не визнає в повному обсязі, просить суд відмовити в їх задоволені.

Представник відповідача посилався на положення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, яка діяла на час відкриття спадщини, у якій перелічено докази якими може підтверджуватися вступ в управління чи володіння спадковим майном і вказував, що наявність у позивача посвідчень на ювілейні медалі не можуть бути належним доказом вступу в управління і володіння спадковим майном - житловим будинком.

Вислухавши представника позивача, вивчивши письмові пояснення представника відповідача щодо предмету спору, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нова Одеса Миколаївської області помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим повторно Новоодеським ВДРАЦС у Миколаївському районі Миколаївської області ПМУМЮ (м.Одеса) 27.07.2021 року.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось не заповідане спадкове майно, а саме житловий будинок у АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок виданим виконкомом Новоодеської міської ради 17.03.1986 року та відповідним реєстраційним записом БТІ.

Як видно із свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 виданим повторно Новоодеським РВДРАЦС ПМУМЮ (м.Одеса) 14.04.2021 року він є сином покійного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нова Одеса Миколаївської області, тобто на час смерті спадкодавця позивач входив до першої черги спадкування за законом.

Іншими спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 були його син ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_5 , які на час смерті спадкодавця були зареєстровані за адресою його реєстрації і проживання у АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новоодеської міської ради №4355 від 17.06.2021 року.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не відкривалася.

Відповідно п.4 прикінцевих та перехідних положень чинного Цивільного кодексу України, передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до статей 524, 529 ЦК УРСР чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти та дружина померлого.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 та 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК УРСР, прийняття спадщини могло підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном.

На доказ фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном спадкодавця позивачем надано копії посвідчень ОСОБА_4 про нагородження його ювілейними медалями «50 років Збройних сил СРСР», «70 років Збройних сил СРСР», «Двадцять років перемоги у Великій Вітчизняній війні», «сорок років перемоги у Великій Вітчизняній війні», «За доблесну працю на ознаменування 100-річчя від дня народження ОСОБА_6 ».

Позивач стверджує, що він фактично прийняв спадщину в силу п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР чинного на час відкриття спадщини, оскільки після смерті батька взяв вищевказані медалі. Обставина знаходження вищевказаних медалей у позивача відповідачем не оспорювалася.

Разом з тим, сам факт перебування у володінні позивача медалей які належали спадкодавцю, не може підтвердити прийняття спадщини, оскільки достовірно не підтвердженою залишається та обставина, що ці дії (вступ у володіння зазначеними медалями) були вчинені у строк, встановлений для прийняття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Позивачем не надано до суду жодних доказів того, що він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Оскільки доказів на підтвердження факту вступу в управління та володіння спадковим майном у встановлений законом строк позивач суду не надав, підстав вважати, що він вступив у володіння та управління спадковим майном за ст. 549 ЦК УРСР, немає, а тому немає підстав для визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування за законом та правилами ЦК УРСР.

Тобто факт прийняття спадщини за правилами ст. 549 ЦК УРСР не доведений.

Аналогічних висновків дійшов у постанові N 305/235/17 від 25 березня 2020 року залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 141, 263, 265, ст.268, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на будинок в порядку спадкування - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Сергієнко С.А.